КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2015 р. Справа№ 910/20127/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Чорної Л.В.

при секретарі: Гірчак Г.Л.

за участю представників:

від позивача: Селезньова О.О., представник за довіреністю № 212 від 26.10.2015р.;

від відповідача: Бризинська-Колпакова О.О., представник за довіреністю № 01/11 від 01.11.2015 р.;

Розглянувши апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10"

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2015р. (підписано - 16.10.2015р.)

у справі №910/20127/15 (суддя: Пукшин Л.Г.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10"

про стягнення 99 477,12 грн.

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал" (надалі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10" (надалі - відповідач) про стягнення 99 477,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Житлово-будівельний кооператив "Молодіжний-10" не виконало належним чином взяті на себе зобов'язання за Договором №01492/4-03 на послуги водопостачання та водовідведення і у визначені відповідним договором строки не здійснило в повному обсязі оплати наданих йому Публічним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал" послуг з постачання питної води та приймання стічних вод, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість з оплати у розмірі 80 136, 00 грн. У зв'язку з неналежним виконання зобов'язань за Договором позивачем нараховано інфляційні втрати у розмірі 8 507,97 грн., 3% річних у розмірі 2 264,91 грн., пені у розмірі 554,64 грн. та штраф у розмірі 8 013,60 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2015р. позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.10.2015 р. у справі № 910/20127/15 позов задоволено повністю. Стягнуто з Житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" 80 136 грн. 00 коп. - основного боргу, 8 013 грн. 60 коп. - штрафу, 554 грн. 64 коп. - пені, 2 264 грн. 91 коп. - 3% річних, 8 507 грн. 97 коп. - інфляційних втрат та 1 989 грн. 55 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням Житлово-будівельний кооператив "Молодіжний-10" звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просив скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2015 р. у справі № 910/20127/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові повністю.

У доводах апеляційного оскарження, відповідач зазначав, що заборгованість за спожиту питну воду, яка відпущена з систем водопостачання і використана на потреби гарячого водопостачання, визначена безпідставно, оскільки питання постачання питної води для підігріву умовами укладеного між сторонами договору не регулювалося, а відповідач не мав на своєму балансі теплових пунктів (котелень). До того ж, заборгованість в оплаті наданих послуг відповідач не має.

Згідно протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями від 03.11.2015р., апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Кропивна Л.В. (головуючий), судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2015 р. у зв'язку з перебуванням суддів Смірнової Л.В. та Чорної Л.В. у відпустці, здійснено заміну у складі колегії суддів у даній справі на наступний: головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Жук Г.А., Баранець О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2015 р. апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10" у складі колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Жук Г.А., Баранець О.М., прийнято до провадження та призначено до розгляду на 18.11.2015 року.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2015 р. у зв'язку з виходом суддів Смірнової Л.Г. та Чорної Л.В. з відпустки, а також формування постійного складу судових колегій Київського апеляційного господарського суду, сформовано для розгляду апеляційної скарги по справі №910/20127/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2015р. у справі №910/20127/15 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя: Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

18.11.2015р. до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло клопотання про повернення апеляційної скарги.

18.11.2015р. до Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про залучення письмових доказів до матеріалів справи.

У судове засідання 18.11.2015р. з'явились представники сторін.

Клопотання позивача про повернення апеляційної скарги Житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10" з підстав несплати повної суми судового збору є безпідставним, оскільки, процесуальним законом не передбачено на стадії розгляду справи, а саме після прийняття до провадження апеляційної скарги, здійснювати повернення апеляційної скарги у порядку ст. 97 ГПК України.

У судовому засіданні 18.11.2015р. представник відповідача підтримав доводи апеляційного оскарження, просив суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2015р. у справі №910/20127/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні 18.11.2015р. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як підтверджується матеріалами справи, 18.12.2002 між Відкритим акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал", що в подальшому змінило найменування на Публічне акціонерне товариство "Акціонерна компанія "Київводоканал", як постачальником, та Житлово-будівельним кооперативом "Молодіжний-10", як абонентом, укладено Договір на послуги водопостачання та водовідведення № 01492/4-03 (далі - договір), за умовами якого постачальник зобов'язується надавати відповідачу послуги з постачання питної води та водовідведення, а абонент зобов'язується розраховуватися за вищезазначені послуги згідно умов договору та Правил користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затверджених наказом Держжитлокомунгоспу України від 01.07.1994 № 65 (п. 1.1. договору).

У свою чергу, абонент за умовами п. 2.2. "а" договору сплачує вартість наданих послуг за тарифами, встановленими в порядку, передбаченому чинним законодавством. У разі зміни тарифів сплата послуг абонентом здійснюється за новим тарифом з часу його введення в дію без внесення змін до цього договору.

Кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником. Зняття показань з водолічильників здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника спільно з представником абонента. Кількість стічних вод, які надходять у каналізацію, визначається за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання, відповідно до показників водолічильника, а при його відсутності - за узгодженням з постачальником, за діючими нормами водопостачання, або іншим засобом, передбаченим п. 21.2 правил (п.п. 3.1., 3.3. договору).

За умовами п. 3.4. договору абонент розраховується за надані послуги у порядку, встановленому органами виконавчої влади у п'ятиденний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи.

Пунктом 3.5. договору сторони погодили, що у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг абонент зобов'язаний у п'ятиденний термін з дня представлення постачальником платіжних документів до банківської установи, направити повноважного представника з обґрунтовуючими документами для проведення звірки розрахунків та підписання відповідного акту в цей же термін. При невиконанні цієї умови дані постачальника вважаються прийнятими абонентом.

Згідно з п. 3.6. договору постачальник щомісячно направляє до банківської установи абонента платіжний документ (дебетове повідомлення, вимогу-доручення тощо) для оплати за надані йому послуги згідно цього договору.

Цей договір є безстроковим, діє на весь час надання послуг до моменту його розірвання і набуває чинності з моменту його підписання сторонами (п. 7.1. договору).

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що відповідач в порушення умов Договору №01492/4-03 від 18.12.2002 року не у повному обсязі здійснював розрахунки за послуги, які надавались позивачем за період з 01.07.2012 року по 30.06.2014 року, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 80 136, 00 грн. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача інфляційні втрати у розмірі 8 507,97 грн., 3% річних у розмірі 2 264,91 грн., пеню у розмірі 554,64 грн. та штраф у розмірі 8 013,60 грн.

З таким доводами у повній мірі погодитися не можна з таких мотивів.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є договором про надання послуг, зокрема, послуг з водопостачання та водовідведення.

Відповідно до частини 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона - виконавець, зобов'язується за завданням другої сторони - замовника, надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частина 1 ст. 903 ЦК України встановлює обов'язок замовника оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановлених у договорі, якщо останнім передбачено надання такої послуги за плату.

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» унормовано, що комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору; виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно з приписами статей 16, 19 названого Закону порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Правилами користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах і селищах України, затвердженими Наказом Держжитлокомунгосп від 01.07.1994 р. № 65 (які були чинними на момент укладення Договору) запроваджено порядок користування питною водою з комунальних водопроводів і приймання стічних вод до комунальної каналізації та визначені взаємовідносини між об'єднаннями, виробничими управліннями водопровідно- каналізаційного господарства або іншими експлуатаційними організаціями, комбінатами комунальних підприємств та абонентами міських, районних, селищних водопроводів і каналізацій на території України (надалі - Правила № 65).

Відповідно до п.п.1.3, 12.2 Правил № 65 абонентами, які користуються послугами водоканалу можуть бути підприємства, на які відкрито особовий рахунок і які перебувають з водоканалом у договірних відносинах. Для оформлення договору або особового рахунку (абонентської картки) абоненти подають до водоканалу заяву та розрахунок-заявку на потрібну кількість води для кожного вводу, акт меж обслуговування та схему зовнішніх мереж з прив'язкою до місцевості.

Пунктом 4.1 Правил № 65 передбачалося, що абоненти, які приєднані або мають бажання приєднатися до систем комунального водопостачання і водовідведення, повинні мати необхідні прилади обліку для розрахунків з водоканалом за відпущену їм воду і прийняті стічні води.

Як вже зазначалось, Правила користування системами комунального водопостачання та водовідведення в містах та селищах України, затверджені наказом Держжитлокомунгоспу України № 65 від 01.07.1994р., втратили чинність 18.10.2008р., у зв'язку з набуттям чинності Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України від 27.06.2008р. № 190, адже правовідносини сторін регулюються Правилами №190.

Пунктами 3.1, 5.2 Правил № 190 передбачено, що розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються на підставі показів приладів обліку; вузли обліку повинні розташовуватися на мережі споживача, як правило, на межі балансової належності мереж виробника та споживача, або за згодою виробника в приміщеннях, розташованих безпосередньо за зовнішньою стіною будівлі в місці входу водопровідного вводу.

Згідно з п. 3.7 Правил № 190, розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору.

З наявних у матеріалах справи актах про зняття показань з приладу обліку з січня 2013 року по липень 2014 року вбачається невідповідність обсягів стоків, вказаних позивачем у розрахунках ціни позову, з обсягами, визначеними за приладами обліку відповідача згідно актів.

При цьому, за період з 01.07.2012 року по 30.06.2014 року з боку Житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10" в повному обсязі сплачено 80 136, 00 грн. на користь ПАТ "АК Київводоканал" по Договору №01492/4-03 від 18.12.2002 року, що підтверджується платіжними дорученнями, які містяться в матеріалах справи.

Таким чином, враховуючи вимоги пп.2.2. договору №01492/4-03 від 18.12.2002 року, станом на дань подання позову заборгованість Житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10" перед ПАТ "АК Київводоканал" по Договору №01492/4-03 від 18.12.2002 року за постачання питної води за спірний період 01.07.2012 року по 30.06.2014 року відсутня.

Однак, суд першої інстанції на вказане уваги не звернув і тому задовольнив позовні вимоги без встановлених для цього підстав.

Враховуючи те, що вимога позивача про стягнення основної суми боргу не підлягає задоволенню, а тому відповідно слід відмовити і у задоволенні інфляційних втрат у розмірі 8 507,97 грн., 3% річних у розмірі 2 264,91 грн., пені у розмірі 554,64 грн. та штрафу у розмірі 8 013,60 грн.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1)неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2)недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3)невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4)порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, висновки, які суд вважав встановленими, не відповідають фактичним обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2015р. у справі №910/20127/15 скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

Колегією суддів встановлено, що Житлово-будівельний кооператив "Молодіжний-10" при подачі апеляційної скарги в якості доказу сплати судового збору надало суду Платіжне доручення №151 від 21.10.2015р. на суму 1641,38 грн.

Згідно з Законом України № 484-VIII від 22.05.2015 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" з 1 вересня 2015 року змінено ставки судового збору в господарському судочинстві.

Відповідно до пп. 4 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції Закону України № 484-VIII від 22.05.2015 року, який набрав чинності з 01.09.2015р. визначено, що ставка судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становить 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Так позов позивач подав до Господарського суду міста Києва 04.08.2015 року, про що свідчить відбиток штампу Господарського суду м. Києва з вхідним номером.

При цьому, згідно з підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції закону, що діяла на той час, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Таким чином, апелянт мав сплатити 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а саме 2188,50 грн. з розрахунку: 99 477,12 грн. * 2% * 110%, а не 1641,38грн., як то сплатив апелянт при подачі апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 2.23. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» №7 від 21 лютого 2013 року, якщо факт недоплати судового збору з'ясовано господарським судом у процесі розгляду прийнятої заяви (скарги), суд у залежності від конкретних обставин справи може, зокрема, стягнути належну суму судового збору за результатами вирішення спору з урахуванням приписів частин першої - четвертої статті 49 ГПК України.

З огляду на наведене, судова колегія вважає за необхідне достягнути із відповідача в дохід Державного бюджету України 547, 12 грн. судового збору за подачу апеляційної скарги.

Оскільки вказаною постановою в позові відмовляється, то відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції та суді апеляційної інстанції покладається на позивача.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Задовольнити апеляційну скаргу Житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10" на рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2015р. у справі №910/20127/15.

2.Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 15.10.2015р. у справі №910/20127/15.

3.Прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

4.Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10" (02222, м. Київ, просп. Маяковського, будинок 30; ідентифікаційний код 22885163) в дохід Державного бюджету України 547, 12 грн. (п'ятсот сорок сім гривень 12 копійок) судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м. Київ, вулиця Лейпцизька; 1-а, ідентифікаційний код 03327664) на користь Житлово-будівельного кооперативу "Молодіжний-10" (02222, м. Київ, просп. Маяковського, будинок 30; ідентифікаційний код 22885163) 2188,50 грн. (дві тисячі сто вісімдесят вісім гривень 50 копійок) за розгляд апеляційної скарги у суді апеляційної інстанції.

6.Доручити місцевому господарському суду видачу відповідних наказів.

7.Матеріали справи №910/20127/15 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.Г. Смірнова

Л.В. Чорна