Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" грудня 2015 р. Справа № 906/732/13.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Лозинської І.В., розглянувши матеріали скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-Інтерм" на бездіяльність органу ДВС у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся-Інтерм" (м. Житомир)

до: Комунальної установи "Центральна районна лікарня Червоноармійської районної ради" (смт. Червоноармійськ, Житомирська область)

про стягнення 39384,73 грн

за участю представників сторін:

- від стягувача: ОСОБА_1 - представник за договором про надання правової допомоги від 20.10.2015

- від боржника: не прибув (присутня в засіданні суду від 17.11.2015 та 27.11.2015 ОСОБА_2 дор. №2263 від 16.11.2015)

- від ВДВС: ОСОБА_3 - начальник відділу ДВС Червоноармійського РУЮ

Рішенням господарського суду Житомирської області від 13.06.2013 у справі №906/732/13 позов задоволено; стягнуто з Комунальної установи "Центральна районна лікарня Червоноармійської районної ради" на користь ТОВ "Полісся - Інтерм" 37156,60 грн основного боргу, 1711,65 грн пені, 84,55 грн інфляційних, 431,93 грн 3% річних, 1112,00 грн витрат по оплаті правової допомоги адвоката та 1720,50 грн витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору.

На примусове виконання рішення видано наказ №906/732/13 від 05.07.2013.

27.10.2015 до суду від стягувача надійшла повторна скарга на бездіяльність ВДВС Червоноармійського РУЮ, в якій ТОВ "Полісся-Інтерм" просить суд визнати неправомірною бездіяльність ВДВС Червоноармійського РУЮ у виконавчому провадженні №38938938 з виконання наказу господарського суду №906/732/13; зобов'язати ВДВС Червоноармійського РУЮ здійснювати у вказаному виконавчому провадженні заходи з примусового виконання рішення згідно із ст. ст. 32, 52 Закону України "Про виконавче провадження", стягнути з ВДВС Червоноармійського РУЮ на свою користь судові витрати по оплаті послуг адвоката. У вказаній скарзі також зазначено, що зважаючи на характер допущеного порушення (триваюча бездіяльність) встановлений законом строк для звернення стягувача не порушено.

Ухвалою від 29.10.2015 господарський суд прийняв до розгляду скаргу та призначив судове засідання.

Ухвалою суду від 17.11.2015 розгляд скарги відкладено за клопотанням представника стягувача.

Ухвалою від 27.11.2015 господарський суд відклав розгляд скарги, зобов'язав відділ ДВС Червоноармійського РУЮ вчинити дії відповідно до вимог п. 7 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 №845 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 30.01.2013 № 45).

Представник стягувача в судовому засіданні скаргу на бездіяльність органу ДВС підтримав у повному обсязі, з підстав ній викладених. Просив суд визнати неправомірною бездіяльність ВДВС Червоноармійського РУЮ у виконавчому провадженні №38938938 з виконання наказу господарського суду №906/732/13

Представник ВДВС Червоноармійського РУЮ в засіданні суду зазначив, що матеріали ВП№38938938 до управління Державної казначейської служби України у Червоноармійському районі Житомирської області не направлялися, постанову про закінчення виконавчого провадження не винесено.

Представник боржника в засідання суду не з'явився, про час і місце розгляду скарги повідомлений вчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги на дії державного виконавця з таких підстав.

Відповідно до статті 115 ГПК України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що згідно із законом підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України Про виконавче провадження.

Згідно зі ст. 1 Закону України Про виконавче провадження. виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, зокрема судових наказів (ст. 17 Закону). Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (п. 1 ч. 1 ст. 19 Закону України Про виконавче провадження.).

Як вбачається з матеріалів доданих до скарги, на виконанні у ВДВС Червоноармійського РУЮ перебуває виконавче провадження №38938938 з примусовому виконанню наказу господарського суду Житомирської області №906/732/13, виданого 05.07.2013 про стягнення 39384,73 грн з Комунальної установи "Центральна районна лікарня Червоноармійської районної ради на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся - Інтерм" .

Скаржник обґрунтовує подану скаргу тим, що з моменту часткового погашення заборгованості у сумі 20000,00 грн (13.11.2013 та 30.10.2014) державним виконавцем не вчинено дій щодо примусового стягнення заборгованості. Володіючи інформацією, що майно боржника перебуває у комунальній власності повторно виніс постанову про арешт коштів боржника від 11.06.2015, яка повернута управлінням Державної казначейської служби у Червоноармійському районі без виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Водночас ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, які здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Так, згідно з положеннями абз. 2 пп. 1 п. 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України (у редакції, чинній на час винесення постанови ВДВС про відкриття виконавчого провадження) безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

На виконання ч. 2 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» і п. 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників. За змістом абз. 3 п. 2 Порядку (тут і далі у редакції від 30.01.2013 № 45) у тексті цього документа термін «боржник» вживається у такому значенні - визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Згідно з п. 3 Порядку рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Згідно з п. 24 Порядку, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у п. 6 цього Порядку

Пунктом 6 Порядку унормовано, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органу Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб, зокрема: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти; оригінал виконавчого документа; судове рішення про стягнення коштів.

Отже, починаючи з 08.02.2013, тобто з моменту набрання чинності змін до зазначеного Порядку, виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб) про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників покладається виключно на органи Казначейства.

Згідно із ст. 3 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" від 05.06.2012 № 4901-VI, виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється Державною казначейською службою України в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Однак, п. 3 Прикінцевих та перехідних положень цього Закону передбачено, що виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені ч.1 ст. 2 цього Закону субєкти (державний орган; державні підприємство, установа, організація (далі - державне підприємство); юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства (далі - юридична особа), які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом.

Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону субєкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо виконання судових рішень» від 19.09.2013, що набув чинності 16.10.2013, внесено зміни до Законів України "Про виконавче провадження" та "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень". Ці зміни стосуються стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, у тому числі державних підприємств та юридичних осіб, примусова реалізація майна яких забороняється згідно із законодавством (особи, що фінансуються з бюджету).

Матеріалами справи підтверджується, що рішення господарського суду Житомирської області у справі №906/732/13 вступило в законну силу 02.07.2015 та наказ у цій справі видано 05.07.2013.

Таким чином, виконавчий документ у справі видано до набрання чинності зазначених змін до ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження", тому стягувач правомірно подав відповідну заяву та оригінал наказу №906/732/13 до ВДВС Червоноармійського РУЮ та вказаним органом виконавчої служби правомірно18.07.2013 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №38938938 з виконання наказу №906/732/13 від 05.07.2013.

Разом з тим, у п. 7 вказаного вище Порядку виконання рішень зазначено, що у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

За таких обставин, державний виконавець ДВС Червоноармійського РУЮ не має законних підстав проводити будь - яке списання коштів за виконавчим документом у справі, де боржником є орган, який фінансується з місцевого бюджету.

У зв'язку з викладеним, в задоволенні скарги ТОВ "Полісся - Інтерм" про зобов'язання ВДВС Червоноармійського РУЮ щодо здійснення заходів з примусового виконання рішення у даній справі, слід відмовити.

Однак, як зазначив представник державної виконавчої служби,, матеріали ВП№38938938 до управління Державної казначейської служби України у Червоноармійському районі Житомирської області не направлялися, постанову про закінчення виконавчого провадження не винесено, що свідчить про неналежне виконання фахівцями ВДВС Червоноармійського РУЮ своїх службових обов'язків та визначених законодавством повноважень.

Внаслідок цього порушуються права, зокрема, стягувача та інтереси держави щодо реального виконання рішень судів.

Статтею 90 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд, виявивши при вирішенні господарського спору порушення законності або недоліки в діяльності підприємства, установи, організації, державного чи іншого органу, виносить окрему ухвалу, яка надсилається відповідним підприємствам, установам, організаціям, державним та іншим органам, посадовим особам, які несуть відповідальність за ухилення від виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі.

Враховуючи викладене, слід надіслати окрему ухвалу ВДВС Червоноармійського РУЮ з метою усунення та недопущення подібних порушень у подальшому.

Крім того, стягувачем при подачі скарги на бездіяльність органу ДВС заявлялася вимога про стягнення з ВДВС Червоноармійського РУЮ на свою користь судових витрат по оплаті послуг адвоката.

У зв'язку з тим, що суд відмовляє в задоволенні скарги ТОВ "Полісся - Інтерм" про зобов'язання ВДВС Червоноармійського РУЮ щодо здійснення заходів з примусового виконання рішення у даній справі, витрати по оплаті послуг адвоката не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 86, 90, 121-2 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Полісся - Інтерм" (м. Житомир) на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Червоноармійського районного управління юстиції.

Ухвала господарського суду набирає законної сили у встановленому законом порядку.

Суддя Лозинська І.В.

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам

4 - ВДВС Червоноармійського РУЮ