ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

10.12.15р. Справа № 904/9232/15

За позовом Приватного підприємства "АГРОПРОГРЕС", с.Горбачі, Чернігівська обл.

до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "НОВОФАРМ", с.Кільчень, Дніпропетровська обл.

про стягнення 126 839,76 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Найдьонова Я.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю № б/н від 22.07.15р.

від відповідача: ОСОБА_2, представник за довіреністю № 1Д-15 від 25.12.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "АГРОПРОГРЕС" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "НОВОФАРМ" (далі - відповідач) про стягнення 126 839,76 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про переведення боргу № Н-1 Д-12 від 03.09.12р., в частині оплати.

Ухвалою господарського суду від 22.10.15р. порушено провадження у справі, прийнято позовну заяву до розгляду та призначено судове засідання на 10.12.15р.

10.12.15р. у судовому засіданні повноважний представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Крім того, повноважний представник позивача надав для огляду суду всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір, а для долучення до матеріалів справи витребувані судом документи та додаткові докази в підтвердження заявлених позовних вимог.

В свою чергу, повноважний представник відповідача усно заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, витребуваний відзив суду не надав.

У судовому засіданні 10.12.15р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, подані документи та заслухавши пояснення повноважних представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

03.09.12р. між позивачем, відповідачем та Приватним акціонерним товариством "Бобровицьке хлібоприймальне підприємство" (далі-кредитор) укладено договір про переведення боргу №Н-1 Д-12 (далі - Договір), відповідно до умов п. 1 якого, цим Договором регулюються відносини, пов'язані із заміною зобов'язаної сторони (первісного боржника - відповідача) у зобов'язаннях, що виникають на підставі Договору складського зберігання зерна № 4 від 06.10.11р., укладеного між первісним боржником (відповідачем) та кредитором (надалі іменується "Основний договір").

Як зазначено у п. 2 Договору, первісний боржник (відповідач) переводить на нового боржника (позивача) борг (грошове зобов'язання) у розмірі 126 839,76 грн., а новий боржник (позивач) погоджується виконати зазначене грошове зобов'язання, що виникло на момент укладання цього Договору та на підставі Основного договору.

У п. 3 Договору зазначено про те, що кредитор не заперечує проти заміни первісного боржника (відповідача) новим боржником (позивачем) в Основних договорах по зобов'язаннях в розмірі який визначено в п. 2 цього Договору і, підписуючи зі своєї сторони цей Договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 5. Договору, новий боржник (позивач), підписуючи цей Договір, підтверджує, що йому була передана первісним боржником (відповідачем) вся необхідна інформація (документація), пов'язана із Основним договором, зокрема і та, що стосується спорів і суперечностей за Основним договором між первісним боржником (відповідачем) та кредитором. За домовленістю сторін первісний боржник (відповідач) сплачує на користь нового боржника (позивача) грошові кошти в сумі 126839,76 грн. в термін до 30.10.12р.

Цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін (п. 7 Договору).

Позивач звертає увагу суду на те, що відповідач належним чином не виконав умови вищезазначеного Договору, у зв'язку з чим позивачем було направлено на адресу відповідача претензію від 03.08.15р. з вимогою сплатити суму боргу в розмірі 126 839,76 грн. Вказану претензію відповідач отримав 13.08.15р., що підтверджує повідомлення про вручення поштового відправлення. Але, вимоги позивача були залишені відповідачем без відповіді та задоволення, у зв'язку з чим позивач був вимушений звернутися з позовом до суду.

Враховуючи вищевикладене, позивач просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 126839,76 грн.

В свою чергу, відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань по вищезазначеному Договору на момент розгляду спору до господарського суду не надав. Крім того, повноважний представник відповідача наведених позивачем обставин не спростував, усно заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку ( ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

За приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Положеннями ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Як зазначено у ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Положеннями ст. 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. ст. 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши оригінали наданих позивачем до господарського суду документів у розумінні ст. 36 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв їх як належні докази, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, та підтверджують неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за вищезазначеним Договором. Належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували належне виконання відповідачем умов Договору, відповідачем господарському суду надано не було.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства України, умови Договору та обставини справи, господарський суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, визнаними відповідачем та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки заборгованість підтверджується матеріалами справи, а зобов'язання повинні виконуватись належним чином та в установлений строк.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 509, 512, 513, 514, 517, 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 174, 193, 218 Господарського процесуального кодексу України, Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" ст.ст. 43, 32-34, 36, 43, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "НОВОФАРМ" (51233, Дніпропетровська обл., Новомосковський район, с. Кільчень, вул.Привокзальна, буд. 1а, ) на користь Приватного підприємства "АГРОПРОГРЕС" (юридична адреса: 17142, Чернігівська обл., Бобровицький район, с. Горбачі, вул.Щорса, буд. 15; поштова адреса: 17101, Чернігівська обл., м. Носівка, вул. Заводська, буд. 2, ) суму боргу в розмірі 126 839,76 грн. (сто двадцять шість тисяч вісімсот тридцять дев'ять грн. 76 коп.), витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 902,60 грн. (одна тисяча дев'ятсот дві грн. 60 коп.).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 10.12.15 р.

Суддя ОСОБА_3