ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р.Справа № 922/5446/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Гаврильєву О.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Харківгаз", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю інноваційно-виробничого підприємства "Юніпласт", смт. Пересічне
про стягнення 51036,08 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. № 4062 від 31.12.2014 року

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача 51036,08 грн. заборгованості за договором № 03ПТ-ПРФ91-2015 від 31 грудня 2014 року.

Представник позивача у судовому засіданні 26 листопада 2015 року та у письмових поясненнях підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 26 листопада 2015 року та у відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

У судовому засіданні 26 листопада 2015 року було оголошено перерву до 08 грудня 2015 року до 12 годин 30 хвилин.

08 грудня 2015 року судове засідання було продовжено у тому ж складі суду.

Представник позивача у судовому засіданні та у наданих письмових поясненнях підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з*явився, у наданому відзиві на позовну заяву проти заявлених позовних вимог заперечує, просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, судом встановлено наступне.

31 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством "Харківгаз" (позивачем, постачальником) та Товариством з обмеженою відповідальністю інноваційно-виробничого підприємства "Юніпласт" (відповідачем, споживачем) було укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 03ПТ-ПРФ91-2015.

Згідно пунктів 1.1, 1.2 договору, постачальник протягом 2014 року здійснює споживачу постачання природний газ (газ) в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором. Передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об'єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (пункти призначення). Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначається сторонами в додатку № 1 до договору.

Послуги з постачання газу документально оформлюються підписаними сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється згідно з даними вузлів обліку, визначених у додатку № 1 до договору. Постачальник до 05-го числа, наступного за звітним місяцем, направляє споживачу два примірники акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою постачальника. Споживач протягом двох робочих днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобов'язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником, скріплений печаткою споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу. Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником (пункти 2.7, 2.8, 2.9 договору).

Розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюється за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Ціна за 1000 куб.м. природного газу з 01 січня 2015 року становить 5900,00 грн., без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того: збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ (2%) - 118,00 грн.; тариф на постачання природного газу за регульованим тарифом - 46,50 грн.; тариф на транспортування природного газу магістральними трубопроводами (ПАТ "Укртрансгаз" та/або ПАТ "Укргазвидобування", ПАТ "Укрнафта") - 24,90 грн.; тариф на транспортування природного газу розподільними мережами ПАТ "Харкігаз" - 341,80 грн.; ПДВ за ставкою 20%. До сплати за 1000 м.к. природного газу - 6431,20 грн., крім того ПДВ (20%) - 1286,24 грн., всього з ПДВ 7717,44 грн. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість реалізованого газу, визначену згідно з розділом 3 договору. Загальна сума вартості договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу споживачу. Оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу згідно з додатком 2. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. У разі переплати за фактично спожитий газ сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати поставленого газу в наступному розрахунковому періоді або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу. У разі збільшення підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату додатко заявлених обсягі газу в п*ятиденний строк після збільшення цього обсягу в установленому договором порядку. Оплата вартості послуг з постачання газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника (пункти 4.1, 4.2.1, 4.5.1, 4.5.2, 4.6, 4.7 договору).

Відповідно до пункту 10.1 договору, цей договір набуває чинності з дати його підписання та, відповідно до частини 3 статті 631 Цивільного кодексу України, поширює свою дію на відносини, що склалися між сторонами з 01 січня 2015 року та діє до 31 грудня 2015 року, в частині проведення розрахунків - до повного здійснення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, даний факт підтверджується наявним в матеріалах справи Актом прийому-передачі природного газу від 31 березня 2015 року.

Відповідач, в свою чергу, за спожитий природний газ сплатив не в повному обсязі, у зв*язку з чим заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю інноваційно-виробничого підприємства "Юніпласт" перед позивачем складає 51036,08 грн.

Згідно пункту 2.2. договору постачання газу здійснюється у разі наявності у споживача комерційного вузла обліку природного газу, який відповідає вимогам Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 618 та узгоджений з постачальником.

Пунктом 3.4. договору визначено право постачальника перевіряти роботу вузлів обліку, установлених у споживача, у тому числі за допомогою еталонних пересувних вимірювальних комплексів, а також вимагати позачергової перевірки вузлів обліку спеціально уповноваженим органом у сфері метрології.

Аналогічне право постачальника закріплене у пункті 3.12.1 Постанови НКРЕ № 1181 від 13 вересня 2012 року "Про затвердження Правил користування природним газом для юридичних осіб", відповідно до якого у разі виникнення між сторонами спірних питань щодо технічних, у тому числі метрологічних, характеристик ЗВТ сторони договору мають право вимагати проведення експертиз або позачергової повірки ЗВТ.

Відповідно до пункту 18 статті 1 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" повірка засобів вимірювальної техніки - сукупність операцій, що включає перевірку та маркування та/або видачу документа про повірку засобу вимірювальної техніки, які встановлюють і підтверджують, що зазначений засіб відповідає встановленим вимогам.

Пунктом 21 статті 1 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" визначено, що позачергова повірка засобів вимірювальної техніки - повірка засобів вимірювальної техніки, що проводиться у таких випадках: за потреби заявника пересвідчитися у придатності засобів вимірювальної техніки до застосування; у разі пошкодження відбитка повірочного тавра, а якщо таке тавро не передбачено - у разі втрати свідоцтва про повірку; під час введення в експлуатацію засобів вимірювальної техніки, що пройшли первинну повірку, у випадках, передбачених технічними регламентами.

Матеріали справи свідчать про те, що 12 березня 2015 року з метою проведення позачергової повірки, працівниками Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" було проведено демонтаж лічильників газу G-10 РЛМ (заводські номери 5016650 та 4115775), про що сторонами було складено та підписано протоколи щодо направлення ЗВТ на позачергову повірку № 1758 та № 1759. Зауважень представників відповідача з цього приводу не надходило, протоколи щодо направлення ЗВТ на позачергову повірку № 1758 та №1759 підписані представникомТовариства з обмеженою відповідальністю інноваційно-виробничого підприємства "Юніпласт" без заперечень.

17 березня 2015 року за результатом метрологічної повірки лічильників газу G -10 РЛМ (заводські номери 5016650 та 4115775) було визнано непридатними до застосування, про що ДП "Харківстандартметрологія" було видано довідки про непридатність засобів вимірювальної техніки №ХГ/02595 та №ХГ/02594.

Згідно статті 18 Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" органом з уповноваження на проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрології та метрологічної діяльності. Для проведення зазначеної у частині 1 цієї статті повірки науковим метрологічним центрам, метрологічним центрам та повірочним лабораторіям необхідно одержати свідоцтво про уповноваження на проведення повірки засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації та застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (свідоцтво про уповноваження), яке видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрології та метрологічної діяльності. ДП "Харківстандартметрологія" відповідно до Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" має повноваження на проведення повірки (калібрування) ЗВТ. Тобто, довідки про непридатність засобів вимірювальної техніки видано уповноваженим органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері метрології та метрологічної діяльності - ДП "Харківстандартметрологія".

Відповідно до пункту 5.13. Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затверджених наказом Міністерства палива та енергетики України від 27 грудня 2005 року № 618 (Правила обліку природного газу) перерахунки об'єму протранспортованого газу проводиться у випадках: тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну, позачергову, експертну повірки та ремонт); непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами перевірки технічного стану комерційного вузла обліку газу; наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів (несправність ЗВТ).

Згідно пунктів 5.13.1 та 5,13.2. Правил обліку природного газу перерахунки об'єму протранспортованого газу проводяться за період відсутності (несправності) ЗВТ, починаючи з дати проведення останньої перевірки комерційного вузла обліку газу або з дати зняття ЗВТ до моменту встановлення повірених ЗВТ, з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

У разі, якщо такі перевірки не проводились або немає актів про зняття ЗВТ, перерахунки проводяться за період, починаючи з контрактної доби поточного календарного місяця або з моменту пуску газу після планових та інших відключень у поточному місяці, які здійснювались спільно з обліковою організацією.

Якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки об'єму протранспортованого газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються обліковою організацією за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Не можуть бути прийняті судом до уваги посилання відповідача на те, що додатком № 1 до договору визначено режим роботи споживача: 12,5 год. на добу, який, на думку відповідача і повинен враховуватись при здійснені перерахунку обсягу спожитого природного газу, оскільки даним додатком визначено саме режим роботи споживача, а не кількість годин роботи газового обладнання споживача, що не є тотожним. Так, режим роботи споживача може не співпадати з кількістю годин газового обладнання.

Для визначення об'єму протранспортованого. поставленого та реалізованого споживачу газу приймаються дані комерційного вузла обліку газу (пункт 5.2. Правил обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання (Правила обліку природного газу), затверджені наказом Мінпаливенерго України № 618 від 27 грудня 2005 року).

При цьому, вищезазначеними Правилами встановлене настуне: засіб вимірювальної техніки (ЗВТ) - технічний засіб, який застосовується під час вимірювань і має нормовані метрологічні характеристики; вузол обліку природного газу (вузол обліку) - сукупність засобів вимірювальної техніки та допоміжних засобів, призначених для вимірювання, реєстрації результатів вимірювання та розрахунків об'єму природного газу, зведеного до стандартних умов, що складається з одного або вимірювальних комплексів; комерційний вузол обліку газу - вузол обліку газу, за даними якого сторонами договору на постачання газу оформлюються акти приймання - передачі газу і здійснюються взаєморозрахунки; комерційний облік газу - визначення кількості протранспортованого газу розподільними мережами та обсягів його реалізації за актами звітності, підготовлених на підставі даних комерційних вузлів обліку газу.

Правила обліку природного газу (пункту 5.13.) встановлюють чіткий та вичерпний перелік підстав здійснення перерахунку обсягу спожитого газу.

При цьому, пункт 5.13.2. визначає період та порядок здійснення перерахунку: якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки об'єму протранспортованого газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються обліковою організацією за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Відповідно до пункту 9.2. Правил обліку природного газу до складу вузла обліку природного газу крім лічильника газу, може входити і коректор газу, що складається з обчислювача коректора, вимірювальних перетворювачів тиску та /або температури газу.

Коректор в свою чергу, це сукупність засобів вимірювальної техніки, яка вимірює тиск та температуру газу, що протікає у вимірювальному трубопроводі, і перетворює вихідні сигнали від лічильника газу та обчислює об'єм газу за стандартних умов.

Правила обліку природного газу (пункт 11.1.1.) встановлюють вимоги до програмного забезпечення обчислювачів коректора, зокрема, можливість друкування звіту за контрактну добу (за декаду, контрактний місяць).

Пункт 11.2.1. Правил передбачає, що звіти коректора за контракту добу мають містити поточне значення часу, починаючи з контрактної години, з інтервалом в одну годину, та об'єм газу за кожну контрактну годину, куб.м./тис.куб.м.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що звіти коректора є даними комерційного вузла обліку та відображають кількість годин роботи газового обладнання за добу.

Згідно статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно статті 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Таким чином, дослідивши умови договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 03ПТ-ПРФ91-2015 від 31 грудня 2014 року, суд вважає, що вказаний договір за своєю правовою природою є договором поставки та до якого повинні застосовуватись положення Цивільного кодексу України, що регулюють загальні умови виконання зобов'язання, а також положення параграфу 1, 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України та частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частини 2 статті 193 Господарського кодексу, України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статтей 55 Конституції України, статтей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, у разі задоволення позовних вимог, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 6, 11, 15, 16, 509, 525, 526, 610, 611, 655, 692, 712 Цивільного кодексу України, статтями 174, 193 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 4-3, 12, 22, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю інноваційно-виробничого підприємства "Юніпласт" (62364, Харківська область, Дергачівський район, смт. Пересічне, вул. Леніна, буд. 1 "Б", ) на користь Публічного акціонерного товариства "Харківгаз" (61109, м. Харків, вул. Безлюдівська, 1, рахунок № НОМЕР_1 АБ "Клірінговий дім" м. Київ, МФО 300647, код 03359500) 51036,08 грн. заборгованості за договором № 03ПТ-ПРФ91-2015 від 31 грудня 2014 року та 1218,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.12.2015 р.

Суддя ОСОБА_2