РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015Справа №910/26748/15
За позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Укр-Транс"

за участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Державне підприємство "Донецька залізниця"

про стягнення 40 950,00 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники:

від позивача: Алєксєєв С.С. (дов. № 27 від 01.01.2015);

від відповідача: Осташевський В.С. (дов. № 18/2 від 02.11.2015);

від третьої особи: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ :

Заявлено позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Укр-Транс" штрафу за невірно вказану у накладній масу вантажу у розмірі 40950,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що у квітні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Укр-Транс" здійснило відправлення вагону № 67889287 за накладною №50548163 зі станції Красноармійськ Донецької залізниці на станцію Правда Придніпровської залізниці. Як зазначає позивач, при проходженні вагонів через станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці на підставі статті 24 Статуту залізницею проведено перевірку маси вантажу, під час якої виявлено, що маса вантажу не відповідає масі вказаній відправником у накладній. Так, у накладній №50548163 у вагоні №67889287 зазначена маса вантажу - 69000 кг, фактично маса вантажу складає 64650 кг, що на 4350 кг менше, ніж вказано у накладній, а тому позивачем розраховано штраф відповідно до статті 118 Статуту. За таких підстав, позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно- експедиційна компанія "Укр-Транс" штрафу у розмірі 40950,00 грн.

За результатами автоматичного розподілу справ у Господарському суді міста Києва, справу № 910/26748/15 передано для розгляду судді Грєховій О.А.

Ухвалою Господарського суд міста Києва від 15.10.2015 порушено провадження у даній справі, розгляд справи призначено на 16.11.2015.

Представник позивача в судове засідання 16.11.2015 не з'явився, проте через відділ діловодства суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі надав відзив на позовну заяву та заявив клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне підприємство "Донецька залізниця".

Враховуючи необхідність залучення до участі у справі третьої особи, господарський суд ухвалою від 16.11.2015 відклав розгляд справи на 14.12.2015.

Представник позивача в засіданні господарського суду 14.12.2015 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити; надав заперечення на відзив відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні 14.12.2015 проти позовних вимог заперечив у повному обсязі, а також подав додаткові документи до матеріалів справи.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, вимог ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 14.12.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Укр-Транс" здійснило відправлення вагону № 67889287 за накладною №50548163 зі станції Красноармійськ Донецької залізниці на станцію Правда Придніпровської залізниці.

При проходженні вагонів через станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці на підставі статті 24 Статуту залізницею проведено перевірку маси вантажу шляхом переважування на вагонних вагах, під час якого виявлено, що маса вантажу не відповідає масі вказаній відправником у накладній. Про даний факт складено Комерційний акт РА № 006933/173/35 від 11.04.2015 року та Акт загальної форми від 11.04.2015 року.

У розділі Д Комерційного акту РА № 006933/173/35 від 11.04.2015 року зазначено, що при переважуванні вагонів у статичному режимі у присутності заст. ДС Клюєва, АРГ Кузьмич, приймальника потягів Кокошинської, приймоздавальника Коркоцкої на справних 150 тн. вагонних електронно-тензометричних вагах станції Нижньодніпровськ-Вузол, що пройшли держперевірку 15.10.2014 р., виявилось: вага брутто - 85550 кг, тара за документом - 20900 кг, нетто - 64650 кг; що на 4350 кг менше, ніж вказано у накладній. Завантаження вантажу нерівномірне, нижче бортів 1,2-1,5 м без заглиблень. Маркування вапном не порушене. Вагон без торцевих дверей, розвантажуючи люки з обох боків зачинені, укручені. Течі вантажу не має. З технічного зору вагон справний. При повторному перевантаженні вагону вага підтвердилась.

Як вбачається з копії технічного паспорту засобу ваговимірювальної техніки "Вагоні ваги" №14 станції Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці, власник ЗВВТ Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень, засіб ваговимірювальної техніки "Вагоні ваги" №14 пройшов перевірку, про що свідчить відмітка контроль придатності, ЗВВТ для зважування вантажів, профілактичне обслуговування, перевірки несправності, ремонт та усунення недоліків.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що ним розраховано штраф відповідно до статті 118 Статуту, а тому позивач звернувся до суду з вказаним позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Укр-Транс" штрафу у розмірі 40950,00 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги Державного підприємства "Придніпровська залізниця" підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу здійснюється за договором перевезення; загальні умови визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно ст.909 Цивільного кодексу України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складанням транспортної накладної.

Статтею 307 Господарського кодексу України передбачено, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з "Загальними положеннями" Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №457 від 06.04.1998, накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом (ст.2 Статуту). На підставі цього Статуту Мінтранс затверджує Правила перевезення вантажів (ст. 5 Статуту).

Статтею 23 Статуту залізниць України встановлено, що відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Відповідно до п.28 Правил приймання вантажів до перевезення, вантаж завантажений відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймається залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначених відправником у накладній, на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Статтею 37 Статуту залізниць України встановлено, що під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса. Маса окремих вантажів може визначатися розрахунковим методом, за обміром або умовно (нафтопродукти в цистернах, тварини, лісоматеріали тощо). Маса вантажів визначається відправником. Спосіб визначення маси зазначається у накладній.

Пункт 22 Правил видачі вантажів передбачає, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

Перевірка проміжною станцією маси вантажів у вагонах може здійснюватись нею у будь-який спосіб, передбачений для визначення маси відповідного вантажу.

Стосовно спірного вантажу норми діючого законодавства дозволяють здійснювати перевірку його маси шляхом як зважування, так і умовно.

Однак, саме зважування є більш точним способом визначення маси вантажу (аналогічна правова позиція викладена, зокрема в п.3.18 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України від 29.05.2002 № 04-5/601 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею").

Можливість визначення маси певних вантажів умовно не виключає можливість її визначення шляхом зважування. Вантажовідправник у такому разі має можливість обирати той чи інший спосіб визначення маси на власний розсуд. Однак, враховуючи викладені висновки, залізниця, користуючись правом, визначеним ст. 24 Статуту залізниць України під час перевірки на проміжних станціях не позбавлена права обрати для цього зручний для себе та більш точний спосіб.

Як встановлено судом, при проходженні вагонів через станцію Нижньодніпровськ-Вузол Придніпровської залізниці на підставі статті 24 Статуту залізницею проведено перевірку маси вантажу шляхом переважування на вагонних вагах, під час якого виявлено, що маса вантажу не відповідає масі вказаній відправником у накладній. Про даний факт складено Комерційний акт РА № 006933/173/35 від 11.04.2015 року та Акт загальної форми від 11.04.2015 року.

У розділі Д Комерційного акту РА № 006933/173/35 від 11.04.2015 року зазначено, що при переважуванні вагонів у статичному режимі у присутності заст. ДС Клюєва, АРГ Кузьмич, приймальника потягів Кокошинської, приймоздавальника Коркоцкої на справних 150 тн. вагонних електронно-тензометричних вагах станції Нижньодніпровськ-Вузол, що пройшли держперевірку 15.10.2014 р., виявилось: вага брутто - 85550 кг, тара за документом - 20900 кг, нетто - 64650 кг; що на 4350 кг менше, ніж вказано у накладній. Завантаження вантажу нерівномірне, нижче бортів 1,2-1,5 м без заглиблень. Маркування вапном не порушене. Вагон без торцевих дверей, розвантажуючи люки з обох боків зачинені, укручені. Течі вантажу не має. З технічного зору вагон справний. При повторному перевантаженні вагону вага підтвердилась.

За приписами ст. 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення, зокрема, обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Відповідно до п. 2 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 28.05.2002 №334, комерційні акти складаються для засвідчення, зокрема, невідповідності найменування, маси і кількості місць наявного вантажу, багажу чи вантажобагажу даним, зазначеним у перевізних документах. Дані в комерційному акті зазначаються на підставі перевізних документів та виявлених обставин. У комерційному акті детально описуються стан вантажу або багажу і обставини, за яких виявлена незбереженність, а також обставини, які могли бути причиною виникнення незбереженості вантажу, багажу чи вантажобагажу. Усі графи бланка акта мають бути заповнені. Не дозволяється проставлення рисок та лапок замість повторення необхідних даних. У комерційному акті зазначається, чи правильно навантажений, розміщений і закріплений вантаж, а також про наявність та стан захисного маркування для вантажів, що перевозяться у відкритих вагонах. У разі неправильного завантаження, розміщення, закріплення вантажу в акті зазначається, яке порушення було допущено. Особи, які склали або підписали комерційний акт або акт загальної форми, що містить дані, які не відповідають дійсності, несуть установлену законодавством відповідальність.

Суд зазначає, що комерційний акт РА № 006933/173/35 від 11.04.2015 року, яким засвідчено невідповідність маси вантажу даним, зазначеним у накладній, є складеними у відповідності до вимог пред'явлених до його складання Правилами складання актів, а тому в даному випадку є належним та допустимим доказом відповідно до норм ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України.

Пунктом 12 Правил складання актів визначено, що якщо при перевірці вантажу, який прибув з актом попутної станції, під час перевірки на станції призначення не буде виявлено різниці між даними акта, складеного на попутній станції, і фактичною наявністю та станом вантажу, багажу або вантажобагажу, то станція в розділі "Є" комерційного акта попутної станції вносить відмітку такого змісту: "Під час перевірки вантажу (багажу, вантажобагажу) різниці проти цього акта не виявлено". Така відмітка засвідчується штемпелем станції і підписами осіб, указаних у пункті 10 цих Правил. Цей акт видається одержувачу на його вимогу, а копія його залишається на станції. Новий акт у цьому разі не складається.

Як вбачається з Розділу "Є" Комерційного акту РА № 006933/173/35 від 11.04.2015 року, станцією Правда Придніпровської залізниці зазначено, що 11.04.2015 року під час перевірки вантажу чугун літейний різниці проти цього акта не виявлено, що підтверджується підписами заст. начальника станції, ст.прийомоздавальника, представника ПП "Інком-Трейд".

Таким чином, станцією призначення Правда Придніпровської залізниці й представником одержувача вантажу також підтверджено факт неправильно зазначеної маси вантажу у залізничній накладній.

Статтею 122 Статуту залізниць України за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно із ст. 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Згідно п. 5.5 Правил оформлення перевізних документів у випадку, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній маси, кількості місць вантажу, його назви, коду та адреси одержувача з відправника стягується штраф у розмірі згідно зі ст. 118 Статуту залізниць України. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Статтею 118 Статуту залізниць України встановлено, що за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення.

При застосуванні положень статей 118 та 122 Статуту залізниць України слід враховувати, що штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником зазначених порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Вищого господарського суду України від 08.11.2012 року у справі № 5006/23/117/2012; від 06.08.2014 року у справі №911/866/14.

Крім того, ст. 24 Статуту залізниць України встановлено, що вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, зазначених ним у накладній.

Враховуючи вищевикладене, суд не приймає до уваги заперечення відповідача щодо переваження вагонів станцією Красноармійськ Донецької залізниці й відсутності зауважень за результатами зважування, оскільки саме вантажовідправники несуть відповідальність за неправильно зазначену масу вантажу й відповідальність останніх настає лише за сам факт допущення такого порушення.

Згідно із частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що за залізничною накладною вантажовідправником є саме Товариство з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Укр-Транс", представник якого своїм підписом підтвердив правильність внесених у накладну відомостей; факт допущеного відповідачем порушення щодо неправильного зазначення у накладній маси вантажу підтверджується складеними залізницею загальним актом та комерційним актом, і під час перевірки на станції призначення різниці проти комерційного акта не виявлено, а тому саме на відповідача покладається відповідальність відповідно до статті 118 Статуту залізниць України.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транспортно-експедиційна компанія "Укр-Транс" (03087, м. Київ, вул. Пітерська, будинок 5-А, ідентифікаційний код юридичної особи 36559147) на користь Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49602, Дніпропетровська обл., місто Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, будинок 108, ідентифікаційний код юридичної особи 01073828) штраф у розмірі 40950 (сорок тисяч дев'ятсот п'ятдесят) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 16.12.15

Суддя Грєхова О.А.