ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2015 р. Справа № 914/2742/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Бонк Т. Б.

суддів: Бойко С. М.

ОСОБА_1

секретар Борщ І. О.,

за участю представників:

від позивача ОСОБА_2 (представник за довіреністю)

від відповідача 1 (скаржник) ОСОБА_3 (представник за довіреністю)

від відповідача 2 не зявився

розглянувши апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» № 2651 від 06.11.2015 року

на рішення господарського суду Львівської області від 13.10.2015 (суддя Кидисюк Р.А.),

у справі № 914/2742/15

за позовом Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-Західна залізниця», м. Київ

до відповідача-1 Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця», м. Львів

до відповідача-2 Селянського товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукового племінного господарства по розведенню свиней агрофірма «Маяк», м.Полонне, Хмельницька область

про стягнення коштів

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Львівської області від 13.10.2015 у справі №914/2742/15 позов Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-Західна залізниця» до відповідача-1 Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» та відповідача-2 Селянського товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукового племінного господарства по розведенню свиней агрофірма «Маяк» про стягнення 17 158,80 грн. задоволено повністю.

З Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» на користь Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-Західна залізниця» стягнуто 8 579,40 грн. З селянського товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукове племінне господарство по розведенню свиней агрофірма «Маяк» на користь Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-Західна залізниця» стягнуто 8 579,40 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди між дизель поїздом, що належить державному територіально-галузевому обєднанню «Львівська залізниця», та автомобілем МАЗ, що є власністю Селянського товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукового племінного господарства по розведенню свиней агрофірма «Маяк», на території Державного територіально-галузевого обєднання «Південно-західна залізниця» на перегоні Шепетівка-Подільська-Ізяслав, залізничного переїзду була тимчасово призупинена. Задля відновлення роботи вказаного залізничного переїзду позивачем були здійснені аварійно-відновлювальні роботи. Відтак, вартість вказаних робіт повинна бути відшкодована позивачу шляхом оплати організаціями-учасниками руху на транспорті, які зумовили тимчасовий перебій в експлуатації залізниці та залізничного переїзду.

В апеляційній скарзі Державне територіально-галузеве обєднання «Львівська залізниця» просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 13.10.2015 у справі № 914/2742/15 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову до Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця».

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначає, що судом першої інстанції неповно досліджено предмет і підстави позову. Зокрема, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач як підставу позову зазначає ст.ст. 526, 614, 1187 ЦК України та ч. 1 ст. 226 ГК України. При цьому, норми статей 526, 614 ЦК України та ч. 1 ст. 226 ГК України регулюють зобовязальні правовідносини, проте судом не проаналізовано, які конкретно зобовязальні правовідносини існували між позивачем та скаржником, а також, які господарські правопорушення були вчинені скаржником. Положення ст. 1187 ЦК України передбачають відповідальність за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки. Особливість правил відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, полягає в наявності лише трьох підстав для виникнення відповідальності: 1) наявність шкоди; 2) протиправна поведінка заподіювача шкоди; 3) наявність причинного звязку між протиправною дією та шкодою. При цьому судом не враховано, що в діях ДТГО «Львівська залізниця» та його працівників відсутні ознаки протиправності. Зокрема, згідно доказів: акту службового розслідування серйозного інциденту форми РБУ-1 від 19.08.2014, технічного висновку про причини транспортної події, акту обстеження місця дорожньо-транспортної пригоди від 18.08.2014, протоколу №153 оперативної наради при начальнику моторвагонної події працівниками Львівської залізниці та не зафіксовано неправомірність дій локомотивної бригади. Довідка про розшифровку швидкостемірної стрічки, знятої із швидкостеміра № 062070 поїзда № 6229 є доказом відсутності вини ДТГО «Львівська залізниця». Зокрема, працівниками ДТГО «Львівська залізниця» задля запобігання ДТП застосовано термінове гальмування. Позивачем не зазначено, в чому полягає протиправність поведінки відповідача 1, тобто Львівської залізниці. Також, судом не взято до уваги положення ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Окрім того, суд не звернув увагу, що позивачем не надано розрахунку та первинних документів, які б підтверджували калькуляцію суми позовних вимог.

Розглянувши наявні в справі матеріали, давши оцінку доводам та запереченням, які містяться в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача-1 в судовому засіданні, апеляційний господарський суд дійшов висновку, що рішення господарського суду Львівської області від 13.10.2015 у справі № 914/2742/15 слід залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Судом встановлено, що 18.08.2015 року о 9 год. 24 хв. на території ДТГО Південно-Західна залізниця на залізничному переїзді 2-ї категорії без чергового на 2 км ПК2 перегону Шепетівка-Подільська-Ізяслав трапилась транспортна подія зіткнення дизель-поїзду № 622 ДР-1А №199-1/209, який перебуває на балансі відокремленого підрозділу Моторвагонне депо Тернопіль ДТГО Львівська залізниця, з автомобілем МАЗ №6709ХМП, причіп № 649 ХЛ, що є власністю Селянського товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-наукове племінне господарство по розведенню свиней агрофірма ОСОБА_4, про що свідчить Акт службового розслідування серйозного інциденту від 19.08.14 року, який затверджений начальником Південно-західної залізниці.

Факт, що ОСОБА_4 працював водієм селянського ТОВ Селянського товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-наукового племінного господарства по розведенню свиней агрофірма «Маяк» підтверджується наказом № 131-к від 12.07.2013 року та трудовим договором від 13.07.2013 року.

З Акту обстеження місця дорожньо-транспортної пригоди на переїзді без чергового 7км ПК2 на перегоні Шепетівка Подільська Ізяслав від 18.08.2014 року вбачається, що ДТП скоєно по причині порушення водієм правил дорожнього руху при проїзді через залізничний переїзд, вини залізниці не вбачається.

Згідно Технічного висновку про причини транспортної події схід з рейок першого моторного вагона ДР-1А №199-1 дизель-поїзда №6229 на 2км перегону Шепетівка-Подільська-Ізяслав на переїзді 7 км ПК2 напрямку Шепетівка Гречани 18.08.2014 р. причиною стало ДТП на неохоронюваному переїзді 7 км ПК2 одноколійної ділянки напрямку Шепетівка Гречани, де водій приватного вантажного МАЗ №67-09 ХМП, який порушив пункти 20.2., 20.3. ПДР, виїхав зі сторони помічника машиніста поїзда на залізничний переїзд із задовільними умовами видимості, при заборонних показаннях діючої звукової та автоматичної світлофорної сигналізації. Автомобіль був збитий поїздом. В результаті перший моторний вагон ДР-1А №199-1 зійшов з рейок 4 колісними парами і пошкоджений до ступеню поточного ремонту. Автомобіль ремонту не підлягає. Локомотивна бригада не постраждала.

Південно-Західна залізниця надала аварійно-відновлювальні послуги для ліквідації наслідків транспортної події, а саме, було задіяно найближчий відбудовний поїзд станції Шепетівка ВП-4481, головний моторний вагон дизель-поїзда було встановлено на рейки, автомобіль МАЗ та причеп відтягнуті з колій, вантаж (зерно) з колій прибраний. Хронологія, порядок та вартість відновних робіт підтверджуються долученими до матеріалів справи копіями Довідки про роботу ВП 4481 ст. Шепетівка на перегоні Шепетівка-Подільська-Ізяслав 18 серпня 2014 року згідно наказу №230, складеної 20.08.2014 року, Технологічної карти аварійно-відновлювальних робіт при підіймання голови дизель-поїзда, зійшовшого двома візками після зіткнення з машиною МАЗ 18.08.2014 р. згідно наказу №230, та Довідки №413 від 20.08.2014 р. про витрати при виконанні аварійно-відновлювальних робіт ВП 4481 ст. Шепетівка, перегін Шепетівка-Подільська-Ізяслав 18.08.2014 р. краном ЕДК-500, ДЕТ-250 згідно наказу №230 від 18.08.2014 на суму 17 758,8 грн. а не 17 158,8 грн.

Витрати при виконанні аварійно-відновлювальних робіт по відокремленому підрозділу Козятинській дирекції залізничних перевезень ДТГО Південно-Західна залізниця, в структурі якої знаходиться відновний поїзд станції Шепетівка ВП-4481, становлять 17758,80 грн.

19.11.2014 р. для відшкодування витрат Козятинською дирекцією залізничних перевезень на адресу Агрофірми Маяк був направлений претензійний лист №09-6/293 з вимогою відшкодувати витрати залізниці на усунення наслідків ДТП, у задоволенні якого було відмовлено з того, що мав місце випадок, в якому не було складу правопорушення.

22.06.2015 року Козятинською дирекцією залізничних перевезень на адресу Агрофірми Маяк повторно був направлений претензій лист №09-6/77 з вимогою відшкодувати витрати залізниці на усунення наслідків ДТП із зазначенням витрат Південно-Західної залізниці на усунення перешкод, які були створені транспортним засобом саме Агрофірми, але відповіді не отримали.

16.02.2015 р. на адресу ДТГО Львівська залізниця був направлений претензійний лист №09-2/22 з вимогою відшкодувати витрати ДТГО Південно-Західна залізниця на аварійно-відновлювальні роботи. 30.03.2015 р. на адресу Козятинській дирекції залізничних перевезень надійшла відповідь від Львівської залізниці про відмову у задоволенні претензійного листа, мотивуючи тим, що вини локомотивної бригади дизель-поїзда у зіткненні немає.

Предметом спору є стягнення з відповідачів витрат на відновлення залізничного руху.

Згідно з п.п. 5.1. п. 5 Положення Про відбудовний поїзд залізниць України, яке затверджене наказом Укрзалізниці №641-Ц від 07.12.2011 р., для ліквідації наслідків сходів із рейок і зіткнень рухомого складу застосовуються відбудовні поїзди.

Для ліквідації наслідків транспортної події було задіяно найближчий відбудовний поїзд станції Шепетівка ВП-4481, головний моторний вагон дизель-поїзда було встановлено на рейки, автомобіль МАЗ та причеп відтягнуті з колій, вантаж (зерно) з колій прибраний. Хронологія, порядок та вартість відновних робіт підтверджуються долученими до матеріалів справи копіями Довідки про роботу ВП 4481 ст. Шепетівка на перегоні Шепетівка-Подільська-Ізяслав 18 серпня 2014 року згідно наказу №230, складеної 20.08.2014 року, Технологічної карти аварійно-відновлювальних робіт при підіймання голови дизель-поїзда, зійшовшого двома візками після зіткнення з машиною МАЗ 18.08.2014 р. згідно наказу №230 та Довідки №413 від 20.08.2014 р. про витрати при виконанні аварійно-відновлювальних робіт ВП 4481 ст. Шепетівка, перегін Шепетівка-Подільська-Ізяслав 18.08.2014р. краном ЕДК-500, ДЕТ-250 згідно наказу №230 від 18.08.2014.

Роботи з ліквідації наслідків ДТП та сходу з рейок рухомого складу виконувались згідно Інструкції з організації відбудовних робіт при ліквідації наслідків транспортних подій на залізницях України, яка затверджена наказом Міністерства Транспорту України №258 від 27.04.2001 р.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною 2 статті 1188 ЦК України якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов'язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.

Внаслідок ДТП 18.08.2014 р. транспортні засоби Львівської залізниці та Агрофірми Маяк були пошкоджені та втратили здатність самостійно продовжувати рух, внаслідок чого унеможливили рух інших залізничних поїздів, загородивши собою проїзд.

З огляду на те, що Південно-Західна залізниця надала аварійно-відновлювальні послуги на відновлення спроможності дизель-поїзда здійснити подальший проїзд (поставивши локомотив дизель-поїзда на рейки), а автомобіль МАЗ і причеп, який цей автомобіль транспортував, був перенесений із смуги відведення до місця, де їх можна було безпечно завантажити на евакуатор для подальшого транспортування до власника, таким чином, при цьому понесла власні витрати, суд дійшов висновку про підставність та обґрунтованість вимог позивача.

Вирішуючи спір у цих правовідносинах, суд не встановлював факту вини одного з відповідачів, а виходив з того, що надані позивачем послуги повинні бути оплачені організаціями-учасниками руху на транспорті, які зумовили тимчасовий перебій в експлуатації залізниці та залізничного переїзду, тобто відповідачами.

Апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції, що у цьому процесі не встановлювались факти шкоди по завданню одним учасником транспортного руху по відношенню до іншого, а відтак і розмір цієї шкоди, оскільки такі обставини слід встановлювати за предявленням позовної вимоги одного учасника транспортного руху до іншого шляхом відшкодування шкоди за наслідками ДТП. Тим самим, суд звертає увагу одного з відповідачів, що він не позбавлений права та можливості на звернення до суду з позовом про відшкодування шкоди в порядку регресу до винної сторони при наявності відповідних фактичних обставин та встановленні судом факту вини іншого відповідача.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Таким чином, Львівський апеляційний господарський суд, прийшов до висновку про недоведеність апеляційної скарги, а тому рішення господарського суду Львівської області від 13.10.2015 у справі № 914/2742/15 слід залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 13.10.2015 у справі №914/2742/15 залишити без змін.

2. Апеляційну скаргу Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» Державного територіально-галузевого обєднання «Львівська залізниця» № 2651 від 06.11.2015 року без задоволення.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу скерувати на адресу місцевого господарського суду.

Повний текст постанови виготовлено 08.12.2015

ОСОБА_5 Бонк

Судді С.М. Бойко

ОСОБА_1