донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

14.12.2015 справа №910/18742/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_1В ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4

за участю представників сторін:
від позивача: від відповідача-1: від відповідача-2: від відповідача-3:ОСОБА_5 - довір. ОСОБА_6 довір. ОСОБА_7 довір. не прибув
розглянувши апеляційну скаргу Компанії "Філгейт Кредит Ентерпрайзес Лімітед" (Filgate Credit Enterprises Limited), Кипр, м.Лімассол
на рішення господарського суду Харківської області
від25 травня 2015 р.
у справі№ 910/18742/14 (суддя Аріт К.В.)
за позовомКомпанії "Філгейт Кредит Ентерпрайзес Лімітед" (Filgate Credit Enterprises Limited), Кипр, м.Лімассол
до відповідача-1: до відповідача-2: до відповідача-3:Товариства з обмеженою відповідальністю "Призма Бета", м. Бориспіль Київської області Публічного акціонерного товариства "Акціонерний банк "Південний", м. Одесса Компанії "Файненсінг енд Інвест ОСОБА_8В."(Financing and Invest Solutions B.V.), Королівство Нідерландів, Шіпхол-Рейк
провизнання недійсними договорів
В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Харківської області від 25.05.2015р. по справі №910/18742/14 відмовлено в задоволенні позовних вимог компанії "Філгейт Кредит Ентерпрайзіс Лімітед" (Filgate Credit Enterprises Limited) до товариства з обмеженою відповідальністю "Призма Бета", публічного акціонерного товариства "Акціонерний Банк "Південний" та компанії "Файненсіснг енд Інвест ОСОБА_8В." (Financing and Invest Solutions B.V.), Шіпхоп-Рейк, Королівство Нідерландів про визнання недійсними в повному обсязі: 1) договору іпотеки торговельно-розважального центру загальною площею 66 810,10 кв.м, який розташований в м. Києві по проспекту Генерала Ватутіна, 2-Т (Літера К), та дворівневого паркінгу загальною площею 38 404,50 кв.м, який розташований в м.Києві по проспекту Генерала Ватутіна, 2-Т, від 29 серпня 2013 року; 2) договору іпотеки майнового комплексу загальною площею 21 235,8 кв.м, який розташований за адресою: м.Київ, проспект Генерала Ватутіна, 2, від 31 серпня 2013 року; 3) договору іпотеки торговельно-розважального центру загальною площею 66 810,10 кв.м, який розташований в м.Києві по проспекту Генерала Ватутіна, 2-Т (Литера К), дворівневого паркінгу, який розташований в м.Києві по проспекту Генерала Ватутіна, 2-Т, майнового комплексу загальною площею 21 235,8 кв.м, який розташований за адресою: м.Києв, проспект Генерала Ватутіна, 2, від 01 вересня 2014 року.

Не погодившись із рішенням місцевого господарського суду, Компанія "Філгейт Кредит Ентерпрайзес Лімітед" (Filgate Credit Enterprises Limited), Кипр, м.Лімассол звернулась до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 25.05.2015р. та задовольнити позов у повному обсязі.

Скаржник вважає, що рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню, з огляду на те, що судом першої інстанції невірно витлумачено принцип преюдиційності, у звязку із чим використання рішення господарського суду міста Києва від 11.02.2013р. у справі №5011-61/11570-2012, а також ухвали Печерського районного суду міста Києва від 28.04.2014р., в якості підстави для відмови у позові, є неправомірним. Вважає, що суд першої інстанції помилково прийшов до висновку про необхідність державної реєстрації обтяження в розрізі заборон, що накладаються за судовим рішенням.

Позивач у судовому засіданні 14.12.2015р. наполягав на задоволенні апеляційної скарги

Відповідач-1 у судовому засіданні 14.12.2015р. заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідач-2 у судовому засіданні 14.12.2015р. заперечив проти задоволення апеляційної скарги.

Відповідач-3 у судове засідання 14.12.2015р. не прибув, причини неявки не повідомив.

Фіксування судового засідання апеляційної інстанції здійснювалось за допомогою звукозаписувального технічного засобу у порядку, встановленому ст.ст.4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали справи та правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального права України, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Із матеріалів справи вбачається, що 29 серпня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Призма Бета" та публічним акціонерним товариством "Акціонерний Банк "Південний" для забезпечення виконання зобов'язань іпотекодавця, що випливають з кредитного договору від 12 лютого 2013 року № GC2013-00004 та додаткових угод до нього, укладено договір іпотеки, за умовами якого в іпотеку віповідачу-2 передано належні відповідачу-1 об'єкти нерухомого майна: торговельно-розважальний центр загальною площею 66 810,10 кв.м, який розташований в м.Києві по проспекту Генерала Ватутіна, 2-Т (Літера К), та дворівневий паркінг загальною площею 38 404,50 кв.м, який розташований в м.Києві по проспекту Генерала Ватутіна, 2-Т. Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 29 серпня 2013 року та зареєстрований в реєстрі за № 2123.

31 серпня 2013 року між ТОВ "Призма Бета" та ПАТ "Акціонерний Банк "Південний" для забезпечення виконання зобов'язань іпотекодавця, що випливають з кредитного договору від 12 лютого 2013 року №GC2013-00004 та вcix додаткових угод до нього, укладено договір іпотеки, за умовами якого в іпотеку відповідачу-2 передано належний відповідачу-1 об'єкт нерухомого майна - майновий комплекс загальною площею 21 235,8 кв.м, який розташований за адресою: м.Київ, проспект Генерала Ватутіна, 2. Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 31 серпня 2013 року та зареєстрований в peєcтрі за № 2130.

Крім того, 01 вересня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Призма Бета" та компанією "Файненсіснг енд Інвест ОСОБА_8В." укладено договір іпотеки торговельно-розважального центру загальною площею 66 810,10 кв.м, який розташований в м.Києві по проспекту Генерала Ватутіна, 2-Т (Літера К), дворівневого паркінгу, який розташований в м.Києві по проспекту Генерала Ватутіна, 2-Т, майнового комплексу загальною площею 21 235,8 кв.м, який розташований за адресою: м.Київ, проспект Генерала Ватутіна, 2.

Не погодившись із вищезазначеними обставинами, позивач звернувся до суду першої інстанції із позовом про визнання вищезазначених договорів недійсними.

При розгляді вказаних вище вимог, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Таким чином, підставою для звернення до суду є наявність порушеного права і таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить і саме з метою його захисту.

Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушення права особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні позову.

Особа, права якої порушені вправі вимагати їх захисту у спосіб, визначений законом.

В розглядуваній справі на позивача покладається обов'язок довести яким чином оспорювані договори іпотеки порушують його права і законні інтереси.

Позивач, в обґрунтування недійсності договорів іпотеки від 29.08.2013р. та 31.08.2013р., посилався на те, що дані договори були укладені в порушення вимог ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 18 лютого 2013 року у справі №755/3605/13-ц якою, в порядку забезпечення позову компанії "Філгейт Кредит Ентерпрайзес Лімітед" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Призма Бета" i ОСОБА_10, було накладено арешт на належні ТОВ "Призма Бета" торгово-розважальний центр, розташований в м.Києві по проспекту Генерала Ватутіна, 2-Т (Літера К), дворівневий паркінг, розташований в м.Києві по проспекту Генерала Ватутіна, 2-Т, майновий комплекс, розташований в м.Києві по проспекту Генерала Ватутіна, 2, а також заборонено ТОВ "Призма Бета" будь-яким способом відчужувати, передавати в заставу, іпотеку або будь-яким іншим способом здійснювати обтяження вказаних об'єктів нерухомого майна.

В обґрунтування недійсності договору іпотеки від 01.09.2014р. позивач посилається на те, що його було укладено з порушенням вимог ухвали Печерського районного суду м.Києва від 28 квітня 2014 року у справі №757/10364/14-ц, якою в порядку забезпечення позову компанії "Філгейт Кредит Ентерпрайзес Лімітед" до Головного управління юстиції у м.Києві i ОСОБА_9 було заборонено Державній реєстраційній службі України, Головному управлінню юстиції у м.Києві, Реєстраційній службі Головного управління юстиції у м.Києві та державним реєстраторам прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Головного управління у м.Києві та нотаріусам як спеціальним суб'єктам, на яких покладаються функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, вчиняти дії, пов'язані з державною реєстрацією права власності, інших речових прав, обтяжень щодо відповідних об'єктів нерухомого майна, що належать ТОВ "Призма Бета".

Порушення своїх прав внаслідок укладення вищезазначених договорів іпотеки позивач вбачає в тому, що він розраховував отримати відповідне майнове задоволення за рахунок зазначеного майна у разі прийняття в межах відповідної цивільної справи рішення суду на його користь.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, матеріально-правова зацікавленість позивача щодо предмета спору зумовлена відносинами, що виникли на підставі укладеного між ним та відповідачем-1 договору позики від 03 вересня 2007 року, спip з приводу стягнення заборгованості за яким розглядався Дніпровським районним судом м. Києва в межах справи №755/3605/13-ц.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 15 липня 2013 року у спpaвi №755/3605/13-ц було припинено провадження в частині позовних вимог компанії "Філгейт Кредит Ентерпрайзес Лімітед" до ТОВ "Призма Бета", а рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 15 липня 2013 року у цій же спpaвi відмовлено в іншій частинi позову та скасовано арешт i заборону відчуження, передачі в заставу чи в іпотеку нерухомого майна, належного ТОВ "Призма Бета". Підставою відмови в задоволенні позову компанії "Філгейт Кредит Ентерпрайзес Лiмiтeд" став встановлений Дніпровським районним судом м.Києва факт зміни договору позики від 03 вересня 2007 року на підставі рішення господарського суду м.Києва від 11 лютого 2013 року, що набрало законної сили 26 лютого 2013 року, яким змінено позикодавця компанію "Філгейт Кредит Ентерпрайзес Лімітед" на компанію "Ассофіт Холдінгс Лімітед", що відповідно, свідчить про зміну кредитора у зобов'язаннях за вказаним договором позики.

3 рішення господарського суду м.Києва від 11 лютого 2013 року у спpaвi №5011-61/11570-2012, яким були внесені зміни до укладеного між позивачем та відповідачем-1 договору позики від 03 вересня 2007 року, та яке було залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19 грудня 2013 року, постановою Вищого господарського суду України від 28 січня 2014 року та постановою Верховного Суду України від 01 липня 2014 року, вбачається, що господарським судом було встановлено факт припинення у компанії "Філгейт Кредит Ентерпрайзес Лімітед" з 15 квітня 2010 року права вимоги за низкою договорів позики, в тому числі за укладеним iз ТОВ "Призма Бета" договором позики від 03 вересня 2007 року, внаслідок відступлення цього права вимоги іншій компанії.

Згідно ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній спpaвi, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Вищезазначеними чинними судовими актами встановлено факт відсутності у позивача права вимоги до відповідача-1 за договором позики від 03 вересня 2007 року, і цей факт не потребує доказуванню знов при розгляді даної справи, про що вірно зазначив суд першої інстанції. У звязку з зазначеним, посилання заявника апеляційної скарги на порушення судом першої інстанції принципу преюдиційності є необґрунтованими та такими, що прямо суперечать діючому законодавству та фактичним обставинам.

З огляду на зазначене вище, твердження позивача про його намір отримати майнове задоволення за рахунок належного відповідачу-1 нерухомого майна, яке є предметом іпотеки за оспорюваними договорами іпотеки від 29 серпня 2013 року, від 31 серпня 2013 року та від 01 вересня 2014р., є необґрунтованими та безпідставними.

Враховуючи наведене, з огляду на встановлений факт відсутності у позивача права вимоги до відповідача-1 за договором позики від 03 вересня 2007 року, а також з огляду на той факт, що позивач не є стороною оспорюваних іпотечних договорів, не є власником відповідного нерухомого майна, що було передане в іпотеку за цими договорами, та ним не надані докази на підтвердження наявності у нього інших речових прав щодо даного нерухомого майна, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що оспорювані іпотечні договори від 29 серпня 2013 року, від 31 серпня 2013 року та від 01 вересня 2014р. не порушують права та охоронювані законом інтереси позивача та, як наслідок, про відсутність у позивача порушеного суб'єктивного права, яке б підлягало судовому захисту.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду погоджується із висновком місцевого господарського суду, що ненадання позивачем доказів реєстрації у відповідності з вимогами Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" обтяжень на підставі ухвали Дніпровського районного суду м.Києва від 18 лютого 2013 року у справі №755/3605/13-ц, які б перешкоджали укладенню відповідачами спірних договорів іпотеки від 29 серпня 2013 року та від 31 серпня 2013 року, свідчить про відсутність порушень в діях відповідача-1 та відповідача-2 під час укладення договорів іпотеки від 29 серпня 2013 року та від 31 серпня 2013 року.

Посилання скаржника щодо відсутності необхідності державної реєстрації обтяжень, що випливають з судового рішення є необґрунтованими та такими, що прямо суперечать абз. 5 пункту 1 статті 2, пункту 4 частини 1 статті 4 та частині 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Що стосується посилань позивача на факт укладення договору іпотеки від 01 вересня 2014 року в порушення вимог ухвали Печерського районного суду м.Києва від 28 квітня 2014 року у справі №757/10364/14-ц, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що ці посилання є необґрунтованими, з огляду на те, що заходи забезпечення позову, вжиті вищевказаною ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 28 квітня 2014 року у справі №757/10364/14-ц, були скасовані ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 19 червня 2014 року, та на момент укладення спірного договору іпотеки від 01 вересня 2014 року не були чинними.

З урахуванням наведеного колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог з посиланням на відсутність порушеного права у позивача та відсутність порушень під час укладення оспорюваних договорів іпотеки.

Також, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості заяви позивача щодо забезпечення позову та відмови у її задоволенні.

Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження, у звязку із чим підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оспорюваному судовому рішенні висновки відповідають фактичним обставинам справи та діючому законодавству, у звязку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Харківської області від 25.05.2015р. по справі №910/18742/14 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Компанії "Філгейт Кредит Ентерпрайзес Лімітед" (Filgate Credit Enterprises Limited), Кипр, м.Лімассол на рішення господарського суду Харківської області від 25.05.2015р. по справі №910/18742/14 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 25.05.2015р. по справі №910/18742/14 залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Е.В. Сгара

Судді: Л.В. Ушенко

ОСОБА_3