УХВАЛА

15.12.2015Справа № 910/4082/15-г
За заявою Концерну "Техвоєнсервіс" про відстрочення виконання рішення суду

За позовом Міністерства оборони України

до Концерну "Техвоєнсервіс"

про стягнення 205 766,97 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача(стягувача): Шавейка А.О. за дов.

Від відповідача (заявника/боржника): Татарчук Р.О. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Рішенням Господарського суду міста Києва від 28.04.2015 у справі № 910/4082/15-г позов задоволено.12.05.2015 на виконання рішення суду був виданий наказ.

26.11.2015 до суду від боржника надійшла заява про відстрочення виконання рішення суду від 28.04.2015 у справі № 910/4082/15-г строком на три роки.

Ухвало суду від 30.11.2015 розгляд скарги було призначено на 15.12.2015.

У судовому засіданні представник позивача - стягувача щодо задоволення заяви боржника заперечив.

Представник заявника вимоги заяви про відстрочення виконання рішення суду підтримав у повному обсязі.

Розглянувши заяву Концерну "Техвоєнсервіс" про відстрочення виконання рішення суду, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва прийшов до висновку про відмову у задоволенні відповідної заяви з огляду на наступне.

Відповідно до ст.121 ГПК України, господарський суд має право за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи розстрочити виконання рішення. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 26.12.2003р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" задоволення заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, відповідно до ст. 121 ГПК України, можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв'язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, відстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Згідно з п. 7.1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 р., відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Вказаними нормами визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних з проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Відповідно до ст. 33 Господарського просувального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В обґрунтування заяви про відстрочення виконання рішення Господарського суду міста Києва від 26.02.2015 у справі № 910/4082/15-г, заявник посилається на те, що Концерн "Техвоєнсервіс" є державним господарським об'єднанням, заснованим на державній власності, та є важливою ланкою в здійсненні заходів щодо мобілізації, відновленні військової техніки з метою приведення військового комплексу в повну бойову готовність.

Пояснює, що фактично підприємство надає послуги у кредит, тому перебуває на межі банкрутства, постійні арешти рахунків постановами ДВС призводять до того, що боржник не може спланувати погашення боргу перед кредиторами, що утворилась не з його вини, а через дебіторську заборгованість Міністерства оборони України за виконані роботи та надані послуги.

На підтвердження цих обставин відповідачем надано копії бухгалтерських довідок, звіт про фінансові результати, копія балансу (звіт про фінансовий стан)

З наданих документів вбачається наявність кредиторської заборгованості Міністерства оборони України перед Концерном "Техвоєнсервіс" та вжиття підприємством заходів щодо реструктуризації заборгованості, проте дані докази не можуть свідчити про однозначну наявність скрутного фінансового становища.

Статтею 42 ГК України передбачено, що підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012р., підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

При цьому, суд приймає до уваги, що кредитор відповідно до статуту, затвердженого Наказом №11 від 20.02.2012р. Державного концерну "Укроборонпром", також є державним комерційним підприємством, створеним з метою виконання державного контракту і державного замовлення з виготовлення, ремонту та модернізації озброєння військової та іншої техніки. Наведе фактично свідчить про аналогічні задачі та обов'язки перед державою обох сторін спору.

Отже, розглянувши заяву відповідача, дослідивши надані докази, врахувавши доводи боржника та стягувача, а також, врахувавши можливі негативні наслідки для боржника при виконання рішення у встановлений строк та стягувача при затримці виконання рішення, врахувавши матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, суд дійшов до висновку, що заявником не доведено наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а тому подана Концерном "Техвоєнсервіс" заява про відстрочення виконання рішення Господарського суду м. Києва від 26.11.2015 року у справі № 910/4082/15-г задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Концерну "Техвоєнсервіс" про відстрочення виконання рішення Господарського суду м. Києва від 26.11.2015 року у справі № 910/4082/15-г відмовити.

Суддя О.М.Ярмак