ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2015 р. Справа № 909/1211/15
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М., секретар судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Державного підприємства "Вигодське лісове господарство",

вул. Д.Галицького, 40,смт. Вигода,

Долинський район, Івано-Франківська область,77552;

до відповідача: ОСОБА_1 будівельно-монтажного об"єднання "Райагробуд",

вул.Обліски,66/б,м. Долина, Івано-Франківська область,77503;

про: стягнення заборгованості в сумі 110 483,81грн., з яких: 77 823,40грн. - основний борг,

30 760,67грн. - інфляційні втрати, 1 899,74грн. - 3% річних,

за участю:

від позивача: ОСОБА_2 - начальник юридичного відділу, (довіреність б/н від 28.10.15р.);

від відповідача: не з"явилися.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державне підприємство "Вигодське лісове господарство", звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом, про стягнення з відповідача - ОСОБА_1 будівельно-монтажного об"єднання "Райагробуд", заборгованості в сумі 127 817,35грн., з яких: 77 823,40грн. - основний борг, 43 503,05грн. - інфляційні втрати, 6 488,90грн. - 3% річних. При цьому, представник позивача, подав клопотання про уточнення позовних вимог вх№13705/15 від 16.12.15р., з якого вбачається зменшення позивачем періоду нарахування інфляційних втрат та 3% річних, і відповідно сум таких нарахувань. Судом розцінюється така позиція позивача як зменшення розміру позовних вимог, що узгоджується з правилами ст.22 Господарського процесуального кодексу України, а клопотання підлягає прийняттю до розгляду. Представник позивача, в судовому засіданні, підтримав позовні вимоги, вказуючи при цьому на:

- поставку позивачем та отримання відповідачем, по товарно - транспортних накладних №0122030 від 21.10.09р., № 0122330 від 27.10.09р., №0122280 від 29.10.09р., №0127214 від 30.11.09р., №0127213 від 30.11.09р., №0230548 від 03.03.11р., №0230699 від 10.03.11р., №320202 від 07.03.14р., №320259 від 19.03.14р., №320621 від 19.03.14р., №320236 від 14.03.14р., №320258 від 19.03.14р., лісопродукції на загальну суму 79 325,60грн.;

- неналежне виконання відповідачем зобов"язання по оплаті коштів за отриманий товар, внаслідок чого, виникла заборгованість в сумі 77 823,40грн. (1 502,20грн.- відповідачем сплачено);

- неодноразове звернення до відповідача з вимогами №28/1 від 23.05.15р., №23-04/08 від 16.01.15р., №204-04/08 від 30.03.15р., про погашення заборгованості, які залишилась без належного реагування з боку відповідача;

- приписи п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі яких, відповідачу нараховано 30 760,67грн. - інфляційних втрат, 1 899,74грн. - 3% річних;

- норми ст. ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.193 Цивільного кодексу України.

Представник відповідача, в судові засідання жодного разу не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень від 12.11.15р. Будь-яких заперечень в спростування заявлених позовних вимог, відповідач суду не подав.

За таких обставин, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, враховуючи той факт, що відповідач, відповідно до вимог чинного законодавства, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності відповідача, за матеріалами справи, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Дослідженням обставин справи, судом встановлено, що позивачем - ДП "Вигодське лісове господарство" поставлено, а відповідачем - ОСОБА_1 будівельно-монтажним об"єднанням "Райагробуд" отримано, по товарно - транспортних накладних №0122030 від 21.10.09р., № 0122330 від 27.10.09р., №0122280 від 29.10.09р., №0127214 від 30.11.09р., №0127213 від 30.11.09р., №0230548 від 03.03.11р., №0230699 від 10.03.11р., №320202 від 07.03.14р., №320259 від 19.03.14р., №320621 від 19.03.14р., №320236 від 14.03.14р., №320258 від 19.03.14р.(а.с.14-25), лісопродукцію на загальну суму 79 325,60грн.

При цьому, взяті на себе зобов"язання по оплаті коштів за отриманий товар відповідач не виконав належним чином, внаслідок чого, виникла заборгованість в сумі 77 823,40грн. (1 502,20грн.- відповідачем сплачено).

Слід зазначити, що наявність боргу за отриману лісопродукцію в сумі 77 823,40грн., визначено самим відповідачем у підписаному сторонами акті звірки взаємних розрахунків станом на 31.12.14р. (а.с.30).

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогами №23-04/08 від 16.01.15р., №204-04/08 від 30.03.15р. №28/1 від 23.05.15р.(а.с.26, 29, 33), про погашення заборгованості. Матеріали справи містять гарантійний лист ОСОБА_1 будівельно-монтажного об"єднання "Райагробуд" (а.с.32), яким відповідач визнав заборгованість за отриману лісопродукцію в сумі 77 823,40грн. та зобов"язався погасити її до 01.07.2015р.

Проте, станом на 16.12.15р. в матеріалах справи відсутні відомості, які б підтвердили сплату відповідачем вище вказаної суми боргу.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов'язки виникають зокрема, з договору та інших правочинів.

Приписами ч.1 ст.202, ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, встановлено, що договором/правочином є домовленість двох або більше сторін/дія особи, спрямована на встановлення/набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ч.ч.1,2 ст.205 Цивільного кодексу України).

Суд вважає, що в даному випадку, між сторонами мають місце правовідносини, що склалися на підставі укладеного у спрощений спосіб договору поставки.

В силу ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін

Термін виконання зобов'язання, що випливає з правовідносин поставки чітко встановлений спеціальною нормою права ст. 692 Цивільного кодексу України, відповідно до якої, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього.

Оскільки, інший строк оплати товару у товарно-транспортних накладних (а.с.14-25) сторонами не встановлений, то відповідач мав провести розрахунок з позивачем після отримання товару. Така ж правова позиція викладена у Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Враховуючи той факт, що відповідач не виконав належним чином своє зобов"язання, щодо здійснення розрахунку за отриманий товар, то, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 77 823,40грн. підлягає до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов"язання припиняється належним чином проведеним виконанням.

Однак, якщо зобов"язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов"язки в тому числі передбачені ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України /боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом/.

Враховуючи вищезазначену правову норму, позивачем правомірно нараховано відповідачу, за період з 01.01.15р. по 25.10.15р., від суми боргу 77 823,40грн., інфляційні втрати в розмірі 30 760,67грн., 3% річних в сумі 1 899,74грн.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З огляду на вимоги ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Позивачем доведено та документально підтверджено обставини, на які він посилався, як на підставу своїх вимог.

В силу п. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов"язання. Відповідач в судові засідання жодного разу не з"явився, своїми правами, наданим йому ст.ст. 22, 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, будь - яких заперечень проти позову чи доказів належного виконання своїх зобов"язань не надав, доводи позивача не спростував.

Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 110 483,81грн., з яких: 77 823,40грн. - основний борг, 30 760,67грн. - інфляційні втрати, 1 899,74грн. - 3% річних, правомірна, обґрунтована, документально підтверджена і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покласти на відповідача.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст.ст. 11, 202, 205, 509, 525, 526, 614, 626, 629, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 181, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Державного підприємства "Вигодське лісове господарство" до відповідача ОСОБА_1 будівельно-монтажного об"єднання "Райагробуд" про стягнення заборгованості в сумі 110 483,81грн. - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 будівельно-монтажного об"єднання "Райагробуд", вул.Обліски, 66/б, м. Долина, Івано-Франківська область,77503 (ідентифікаційний код 03578001) на користь Державного підприємства "Вигодське лісове господарство", вул. Д.Галицького, 40,смт. Вигода, Долинський район, Івано-Франківська область,77552 (ідентифікаційний код 22186175) 77 823,40грн. (сімдесят сім тисяч вісімсот двадцять три грн. 40 коп.) - заборгованості, 30 760,67грн. (тридцять тисяч сімсот шістдесят грн. 67 коп.) - інфляційних втрат, 1 899,74грн. (одну тисячу вісімсот дев"яносто дев"ять грн. 74грн.) - 3% річних, 1 657,25грн. (одну тисячу шістсот п"ятдесят сім грн. 25коп.) - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.12.15р.

Суддя С.Кобецька