ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.12.2015 Справа № 905/2339/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Сич Ю.В., судді Осадчої А.М., судді Уханьової О.О.

при секретарі судового засідання Щитовій Л.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй", м. Київ (ідентифікаційний код 35559557)

до відповідача приватного підприємства "АБЗ", Дружківка (ідентифікаційний код 32866224)

за участю третьої особи на стороні відповідача без права заявляти самостійні вимоги на предмет спору Служба автомобільних доріг у Донецькій області (ідентифікаційний код 25946285)

про стягнення боргу в сумі 1250000,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_1 за довіреністю від 04.12.2015 р.

від третьої особи: не з'явився

В судовому засіданні 07.12.2015р. оголошувалась перерва до 14.12.2015р. о 14:40год.

До господарського суду Донецької області надійшла позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй", м. Київ до приватного підприємства "АБЗ", м.Дружківка про стягнення боргу в сумі 1250000,00 грн.

Ухвалою суду від 28.09.2015 р. позовна заява була прийнята до розгляду та порушено провадження у справі № 905/2339/15.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору субпідряду №12-08/01ДД від 12.08.2013р. в частині оплати виконаних робіт, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 1250000,00грн.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав копії договору субпідряду №12-08/01ДД від 12.08.2013р., довідки про вартість виконаних будівельних робіт за вересень 2012р., акту прийомки виконаних будівельних робіт за вересень 2012р., листа-вимоги №2/10 від 10.04.2015р.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 525, ст.530, ч.1,2 ст.625, ст 837 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України, ст. 1, 12, 54, 55 Господарського процесуального кодексу.

Від позивача 29.10.2015р. надійшов супровідний лист із додатковими документами, які долучені до матеріалів справи. Також, позивачем надана заява про уточнення резолютивної частини позову, в якій просить вважати вірною суму позову зазначену цифрами, а саме: « 1250000,00грн.», оскільки судовий збір був обрахований позивачем саме із зазначеної суми.

Ухвалою господарського суду від 17.11.2015р. продовжено процесуальний строк розгляду справи на 15 днів та залучено до участі у справі № 905/2339/15 в якості третьої особи на стороні відповідача без права заявляти самостійні вимоги на предмет спору Службу автомобільних доріг у Донецькій області.

Відповідно до протоколу автоматичного визначення складу колегії суддів від 07.12.2015р. справу передано на розгляд колегії суддів, у складі головуючого судді Сич Ю.В, суддів А.М.Осадчої та О.О. Уханьової.

07.12.2015р. від позивача надійшли додаткові документи та письмові пояснення щодо дати підписання довідки про вартість виконаних підрядних робіт та витрат. В даних поясненнях позивач зазначає, що у грудні 2013року усі зобов`язання за Договором від 12 серпня 2013р. №12-08/01ДД позивачем було виконано своєчасно, в повному обсязі, без нарікань та заперечень стосовно якості виконаних робіт, за результатами чого позивачем було в грудні місяці оформлено та підписано акт приймання виконаних робіт за фрмою №КБ-2в та довідка про вартість виконаних підрядних робіт та витрат за формою №КБ-3 і відправлено відповідачу для підписання зазначених документів з їх сторони уповноваженими особами. Однак, відповідачем не було підисано та повернуто зазначені документи.

11.12.2015р. від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких зазначає, що правові підстави для оплати робіт позивачу відсутні, оскільки підставою для організації та здійснення прийняття робіт є повідомлення підрядника про виконання підрядних робіт та готовність їх до передання. Як зазначає третя особа, такого повідомлення не було, а відтак дані роботи замовником не приймались.

14.12.2015р. від відповідача надійшов відзив на позов, в якому позов не визнає та просить відмовити в задоволенні вимог у повному обсязі та зазначає, що факт прийняття робіт, за домовленістю сторін, повинен засвідчуватись довідкою про вартість виконаних робіт та витрат (форма №КБ-3), а також актом приймання виконаних робіт (форми №КБ-2в), підписаними уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що розрахунки за договором проводяться протягом 2 (двох) банківських днів на підставі довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма №КБ-3), а також акту приймання виконаних робіт (форми №КБ-2в), підписаними уповноваженими представниками сторін, при умові надходження від замовника - Служби автомобільних доріг в Донецькій області, коштів за надані послуги на рахунок Генпідрядника.

Виникнення такого обов`язку у відповідача пов`язуєтся з фактами виконання певних обов`язків позивачем.

Відповідач також зазначає, що на теперішний час роботи підрядником не здавались, а замовиком не приймались, що підтверджується непідписаними з боку відповідача уповноваженими особами довідки форми №КБ-3 та акту форми №КБ-2в.

Невиконання позивачем обов`язку щодо здачі результату виконаних за договором робіт у встановленому порядку робить неможливим виконання відповідачем обов`язку щодо іх прийняття та оплати.

На теперішний час, обєкт виконання послуг за договором знаходяться у Шахтарському районі Донецької області, на території, яка перебуває під контролем незаконних озброєних формувань і де відбуваються військові дії. За вказаних обставин відповідач не має можливості перевірити начеб-то надані послуги згідно з актом приймання виконаних робіт (форми №КБ-2в), здійснити контроль за відповідністю послуг, матеріалів кошторисної документації, вимогам будівельних та виробничих норм і правил, стандартам, технічним умовам, іншим нормативним документам та своєчасно і в повному обсязі сплатити надані послуги.

Також, відповідач клопотав про стягнення судових витрат за послуги адвоката в сумі 6000,00 грн.

В письмових поясненнях відповідача від 14.12.2015р. останній зазначає, що акти позивачем на адресу ПП "АБЗ" не надходили, на підтвердження чого долучено до матеріалів справи копію витягу з книги вхідної кореспонденції за 25.12.2014р. В судовому засіданні судом було досліджено оригінал книги вхідної кореспонденції відповідача.

Щодо наявного на супровідному листі підпису відповідач зазначає, що станом на 25.12.2014р. останній не мав у штатному розписі працівників, які згідно покладених обов`язків зобов`язаня отримувати вхідну кореспонденцію, за вказаних обставин отримання вхідної кореспонденції здійснювалось особисто директором ПП "АБЗ" ОСОБА_2 Факт отримання зазначеного супровідного листа та проставляння підпису ОСОБА_2 заперечує.

Також, в судовому засіданні 14.12.2015р. представник відповідача надав оригінал журналу вхідної кореспонденції за жовтень-грудень 2014 р., який був оглянутий судом.

Представники позивача та третьої особи у судове засідання 14.12.2015р. не з`явились, про час, день місце судового засідання були повідомленні належним чином, однак, позивачем 14.12.2015р. надано клопотання про розгляд срави за відсутності представника позивача.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство в господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Під час судового розгляду справи представника позивача, відповідача та третьої особи було ознайомлено з правами та обовязками у відповідності із ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням та заслухавши представників сторін, суд встановив:

12.08.2013р. між приватним підприємством АБЗ (Генпідрядник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Ялта Град Строй» (Субпідрядник) укладено договір №12-08/01ДД (далі Договір), за умовами якого субпідрядник зобовязується протягом 2013 року виконати послуги з поточного середнього ремонту автодороги С051716 від (Т-05-17) Тернове-Петровське км 0+000 7+300, протяжність 7,3 км, відповідно до розрахунку договірної ціни, що є невідємною частиною договору. (п.1.1. Договору).

Генпідрядник зобовязується надати Субпідряднику будівельний майданчик, проектно-кошторисну документацію, прийняти роботи і повністю сплатити вартість виконаних робіт. (п.1.2.Договору)

За п.10.1. Договору цей договір набирає чинності з моменту підписання і діє до 31.12.2013р., але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобовязань за Договором Строк дії договору та виконання зобовязань щодо виконання робіт можуть бути продовжені у разі виникнення документально підтверджених обєктивних обставин, що спричинили таке продовження, у тому числі форс-мажорних обставин, затримки фінансування витрат за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної у договорі.

Відповідно до п.3.1. Договору ціна цього договору становить приблизно 10000000,00грн. у тому числі: ПДВ 1666666,67грн.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що розрахунки проводяться шляхом оплати Генпідрядником протягом двох банківських днів на підставі довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма №КБ-3), а також акту приймання виконаних робіт (форми №КБ-2в), підписаними уповноваженими представниками Сторін, при умові надходження від Замовника Служби автомобільних доріг в Донецькій області, коштів за надані послуги на рахунок Генпідрядника.

Проаналізувавши вищезазначений договір, судом встановлено, що останній за своєю правовою природою є договором підряду та підпадає під регулювання статей 837-864 Цивільного кодексу України.

За статтею 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Частиною 2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 509 Цивільного кодексу України закріплено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як виходить з умов Договору, підставою оплати виконаних робіт є приймання замовником обєкту та підписання сторонами акту виконаних робіт.

Так, позивачем складено довідку про вартість виконаних будівельних робіт (КБ-3) та акт приймання виконаних будівельних робіт (КБ-2в) на суму 6288087,20грн., які підписані лише позивачем. Зазначені акт та довідка не містять дати та місяця складання.

В матеріалах справи наявний супровідний лист вих№11-12/14 від 24.12.2014р. щодо надсилання на адресу відповідача довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма №КБ-3) та акту приймання виконаних робіт (форма №КБ-2в), який не приймається судом до уваги, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази направлення цього листа з додатками №КБ-2в та №КБ-3 на адресу відповідача.

Зокрема, дата та підпис, що міститься на супровідному листі (25.12.2014р.), не може судом вважатися доказом отримання вищезазначених документів саме відповідачем, оскільки на ньому не було зазначено ані посади, ані призвища відповідної особи. Факт отримання супровідного листа з додатками спростовується доводами відповідача про неотримання будь-ким із співробітників підприєства зазначених документів. Інших доказів позивачем не надано.

В судовому засіданні оглянута книга вхідної кореспонденції відповідача за 25.12.2014р. (копія витягу з якої долучена до матеріалів справи). Із зазначеної книги вбачається, що будь-яка кореспонденція від позивача 25.12.2014р. відповідачем не отримувалася. Також, із супровідного листа вих№11-12/14 від 24.12.2014р. не вбачається який акт (на яку суму, від якої дати) нібито був направлений відповідачу.

Також, в матеріалах справи відсутні докази повідомлення ТОВ "Ялта Град Строй" відповідача про готовність робіт для прийняття.

В матеріалах справи міститься вимога від 07.09.2015р. №01/09 про сплату заборгованості, однак доказів отримання зазначеної вимоги відповідачем не надано.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що розрахунки проводяться шляхом оплати Генпідрядником протягом двох банківських днів на підставі довідки про вартість виконаних робіт та витрат (форма №КБ-3), а також акту приймання виконаних робіт (форми №КБ-2в), підписаними уповноваженими представниками Сторін, при умові надходження від Замовника Служби автомобільних доріг в Донецькій області, коштів за надані послуги на рахунок Генпідрядника.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог.

Таким чином, оскільки позивач на підтвердження своїх вимог про стягнення грошових коштів не надав суду ані підтверджених у встановленому договором порядку акту приймання виконаних робіт та довідки про вартість виконаних робіт, ані належних доказів їх направлення відповідачу для підписання, суд приходить до висновку, що належними та допустимими доказами не підтверджено факт виконання робіт, відповідно відсутні підстави для їх оплати.

Також, із пояснень Замовника вбачається, що генпідрядником ПП "АБЗ" роботи не передавались

Таким чином, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог щодо стягнення суми боргу у розмірі 1250000,00грн.

Відповідачем заявлено клопотання про стягнення з позивача судових витрат, що підлягають сплаті за послугу адвоката, у сумі 6000грн. відповідно до договору.

Відповідно до ст.44 Господарського процесуального кодексу України судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які повязані з розглядом справи і складаються, зокрема, з судового збору і оплати послуг адвоката.

Щодо стягнення 6000,00грн. витрат на оплату послуг адвоката, господарський суд виходить з наступного:

В контексті норми ст. 44 ГПК України судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, а їх сплату підтверджено відповідними фінансовими документами.

Відповідно до частини третьої статті 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України Про адвокатуру. Дія названого Закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Пунктом 6.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013року № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» (із змінами та доповненнями) визначено, що для визначення розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно правовими актами норми видатків на службові відрядження; вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витрати на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвокату, повинна подавати сторона, що вимагає від шкодування таких витрат.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що:

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, до матеріалів справи долучено договір від 04.12.2015р. про надання правової допомоги між адвокатом ОСОБА_1 та ПП "АБЗ", відповідно до якого адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту необхідну правову допомогу в судових та в правоохоронних органах України, в органах державної влади та місцевого самоврядування тощо, зокрема, при проведенні досудового розслідування та судового провадження у кримінальних провадженнях, а також в інших справах, в яких Клиєнт є (буде) стороною чи учасником. (п.1.1 Договору)

В зазначеному договорі про надання правової допомоги від 04.12.2015р. відсутні посилання, що кошти у сумі 6000,00 грн. підлягають перерахованню відповідачем адвокату ОСОБА_1 саме за надані юридичні послуги у даній справі, також не надано акту виконаних робіт на підтвердження виконаного обсягу робіт адвокатом.

Адвокатом також не надано Свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю №2516, на яке йде посилання у договорі про надання правової допомоги від 04.12.2015р.

Відповідачем не надано відповідного фінансового документу на підтвердження оплати юридичних послуг, як того вимагає ст. 44 ГПК України та акту виконаних робіт.

Враховуючи вищенаведене, клопотання відповідача є таким, що не підлягає задоволенню.

Судові витрати розподіляються у відповідності до ст.49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 11, 509, 526, ч.2 ст. 530, ст.ст. 625, 837 Цивільного кодексу України; ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй", м. Київ до приватного підприємства "АБЗ", м.Дружківка, за участю третьої особи на стороні відповідача без права заявляти самостійні вимоги на предмет спору Служба автомобільних доріг у Донецькій області про стягнення боргу в сумі 1250000,00 грн. відмовити.

У судовому засіданні 14.12.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 21.12.2015р.

Головуючий суддя Ю.В. Сич

Суддя А.М. Осадча

Суддя О.О. Уханьова