ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2015 р. Справа № 922/3252/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І. , суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

прокурора Х/о - ОСОБА_1, посвідчення №009651 від 15.10.12 р.;

позивача - ОСОБА_2, за довіреністю № 5 від 15.12.14р.;

третьої особи - не зявився

відповідача - ОСОБА_3, за довіреністю б/н від 05.12.14 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Українська оптична компанія "Єврооптика", м.Ізюм (вх. №4636 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 17.08.15 року у справі № 922/3252/15

за позовом Відділу освіти ОСОБА_4 міської ради, м. Ізюм

3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

позивача ОСОБА_4 міська рада, м. Ізюм

до ТОВ "Українська оптична компанія "Єврооптика", м. Ізюм

про спонукання укласти угоду

за участю прокуратури Харківської області, м. Харків

ВСТАНОВИЛА:

Відділ освіти ОСОБА_4 міської ради (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю Українська оптична компанія "Єврооптика" про спонукання укласти додаткову угоду №2 від 27.02.2015 року щодо визначення розміру орендної плати до договору №1 від 18.08.1999 року оренди недіючого садка №8 розташованого по вул. Сумській, 8 в м. Ізюм Харківської області в редакції, викладеній у позовній заяві.

Позовні вимоги обґрунтовані ухиленням відповідача щодо укладення додаткової угоди до договору №1 від 18.08.1999 року, що у відповідності до ст. 651 ЦК України є підставою для зміни договору за рішенням суду.

18.08.2015 року ОСОБА_4 міжрайонним прокурором Харківської області було подано до суду заяву про вступ у справу №922/3252/15 прокуратури Харківської області, з метою представництва у суді інтересів держави, яка задоволена судом першої інстанції.

Рішенням господарського суду Харківської області від 17 серпня 2015 року (суддя Ємельянова О.О.) визнано договір оренди майнового комплексу недіючого дитячого садка №8 від 18.08.1999 р. укладений між Відділом освіти ОСОБА_4 міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Українська оптична компанія "Єврооптика" - недійсним. У задоволенні позову відмовлено повністю.

Відповідач не погодився з зазначеним рішенням, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення норм матеріального та процесуального права при його прийнятті. Просить рішення господарського суду Харківської області від 17 серпня 2015 року по справі №922/3252/15 скасувати в частині визнання договору оренди недіючого дитячого садка №8 від 18.08.1999 р. укладеного між Відділом освіти ОСОБА_4 міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Українська оптична компанія "Єврооптика" - недійсним.

Як зазначає відповідач у своїй скарзі, визнаючи договір недійсним суд першої інстанції зазначив, що сторонами за договором оренди не досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Проте, відповідно до п. 8 ст.181 Господарського кодексу України, у разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України.

Таким чином, на думку апелянта, суд першої інстанції помилково визнав недійсним договір оренди з підстав відсутності в договорі істотних умов, чим порушив норми процесуального права. Діючим законодавством не передбачено визнання договору недійсним із підстав відсутності істотних умов (орендна плата).

До того ж, як зазначає апелянт, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що даний договір укладено 1999 року та сторони приступили до виконання договору оренди від 18.08.1999 року.

У зв'язку із незадовільним технічним станом орендованої нежитлової споруди, відсутністю можливості фінансування та ремонту з місцевого бюджету, з метою відновлення його функціонування, орендарем (відповідачем) виконано за свої власні кошти ремонтні роботи на реконструйовано вказаний об'єкт нерухомості по вул. Сумській, 8 в м. Ізюм, під розміщення виробництва полімерних та контактних лінз та інших виробів.

Вказані роботи були здійснені згідно дозволів на виконання ремонтних робіт, виданого власником майна в особі Виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради, оформлених рішеннями №742 від 09.07.1999 р. за власні кошти ТОВ "УОК "Єврооптика".

26 червня 2001 року підписано акт держаної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта за адресою: вул. Сумська, 8 в м. Ізюм, який підписано усіма інстанціями та який рішенням ОСОБА_4 міської ради №1732 від 23.11.2001 року було затверджено.

Всі ці дії орендаря були направлені на виконання умов договору оренди, які були прийняті як і власником майна - ОСОБА_4 міською радою та і орендодавцем - Управлінням освіти. До того ж цей договір виконується і на даний час. З моменту укладення договору і на даний час позивач нараховував відповідачу (орендарю) орендну плату, яку орендар сплачував. Тобто між сторонами було досягнуто згоду щодо істотної умови - орендної плати, розмір якої виставлявся орендодавцем та сплачувався орендарем.

Між сторонами виникли розбіжності щодо визначення розміру орендної плати з 2009 року. Орендодавцем нараховувалась орендна плата не тільки безпідставно але й без будь-якого логічного обґрунтування. Так, з березня 2013 року по лютий 2014 року позивачем нарахована орендна плата в сумі близько 730,00 грн.; в березня 2014 року цей розмір становить вже 9658,37 грн., в квітні, на думку позивача, розмір орендної плати становить 3895,96 грн., а в травні він чомусь склав 30866,15 грн. Потім орендна плата за період з червня 2014 року по вересень 2014 року у позивача складає близько 4100 грн., а в жовтні 19668 грн. Не зрозуміло з яких підстав, формул або розрахунків позивачем нараховувалась орендна плата. Ці факти були також встановлені судами першої та апеляційної інстанції при розгляді справи № 922/5538/14.

Як зазначає апелянт, він не заперечує проти сплати орендної плати у розмірі, встановленому діючим законодавством та договором, проте має намір сплачувати саме належному орендодавцю - власнику орендованого майна - ОСОБА_4 міській раді.

Окрім того, апелянт вважає помилковими посилання суду першої інстанції на п. 5 ст. 63 ЗУ про освіту, оскільки укладення договору оренди державного майна було здійснено за наявності дозволу ОСОБА_4 міської ради (рішення від 21.01.1999 р., 11.08.1999 р.), у власності якого знаходиться об'єкт оренди.

Крім того, зі змісту спірного договору вбачається, що об'єктом оренди визначений не дитячий садок, як об'єкт освіти - дошкільний навчальний заклад, а будівля колишнього дитячого садка, зокрема будівля недіючого та частково зруйнованого дитячого садка.

Будь-який дошкільний навчальний заклад за адресою: м. Ізюм, вул. Сумська, 8 за якою знаходиться спірний об'єкт оренди - не зареєстрований.

За таких обставин, в матеріалах справи відсутні докази про те, що спірне орендоване майно є в розумінні діючого законодавства об'єктом освіти, що фінансується з державного бюджету, у зв'язку з чим, на дані відносини не розповсюджуються положення п. 5 ст. 63 Закону України "Про освіту", оскільки спірне майно - будівля колишнього дитячого саду є окремим нерухомим індивідуально визначеним майном, яке може бути передане в оренду.

При цьому розпорядженням міського голови № 670 від 27.10.1999 р. державна реєстрація дошкільного виховного закладу № 8 скасована.

Позивач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до норм матеріального та процесуального права, надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Прокурор також вважає рішення господарського суду законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до норм матеріального та процесуального права, надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що спірний договір суперечить вимогам ч. 5 ст. 63 ЗУ "Про освіту".

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача у призначене судове засідання не з'явилась, витребувані ухвалою суду документи не надала, про причину неявки на час розгляду справи суд не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.

Судова колегія, в межах вимог передбачених ст. 101 ГПК України, повторно розглянувши справу та перевіривши повноту, законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про залишення рішення господарського суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, Рішенням виконавчого комітету ОСОБА_4 міської ради від 11.08.1999 р. Про передачу в оренду майнового комплексу недіючого дитячого садка №8, який розташований за адресою: вул. Сумська, 8 (т. І а.с. 66) дозволено міському відділу освіти укласти договір оренди на комплекс недіючого дитячого садку №8 по вул. Сумській, 8, з товариством з обмеженою відповідальністю Українська оптична компанія Єврооптика строком на 10 років. Надати відстрочку на сплату орендної плати на 6 місяців з моменту укладення договору оренди в звязку з реконструкцією комплексу.

Між міським Відділом освіти (орендодавець) та ТОВ "Українська оптична компанія "Єврооптика" (орендар) 18.08.1999 укладено договір оренди на майновий комплекс недіючого дитячого садку №8 (т. І а.с. 11-12), згідно п. 1.1. якого, орендодавець передає, а орендар приймає в користування майновий комплекс недіючого дитячого садку №8, до якого входить: окремо визначена будівля садку, загальною площею 2159 кв.м; овочесховище, загальною площею 88,5 кв.м; гараж, загальною площею 33,6 кв.м. Площі визначені за даними Бюро технічної інвентаризації. Комплекс розташований на земельній ділянці 1445 га за адресою: м. Ізюм, вул. Сумська, 8.

Згідно п. 1.3. договору майновий комплекс переданий в оренду під виробничу ділянку: виробництво виробів медичного призначення, при умові узгодження цієї діяльності з санітарною, екологічною та протипожежною службами.

Пунктом 1.4 договору оренди передбачено, що для переобладнання будівлі відведено 6 місяців з моменту укладання договору оренди. Строк введення в експлуатацію - 15.02.2000 року.

Розділ 2 договору (Порядок розрахунків) складається з трьох пунктів:

2.1. Орендар повинен платити орендодавцеві орендну плату грошовими коштами не пізніше 5 числа поточного місяця (розрахунок орендної плати додається). Орендна плата може бути змінена за вимогою орендодавця та в разі зміни законодавства про порядок її обчислення. Орендна плата щомісяця підлягає індексації.

2.2. За несвоєчасну сплату орендної плати з орендаря стягується пеня в розмірі подвійної кредитної ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочки.

2.3. Вартість опалення, водопостачання, електроенергії орендар сплачує самостійно відповідним установам.

Як вбачається з позовної заяви, позивач звертався до відповідача із пропозицією укласти додаткову угоду №2 від 27.02.2015 р. до договору оренди майнового комплексу недіючого дитячого садка №8 від 18.08.1999 р. (т. І а.с. 14-18 А), у п. 1 якої він, з метою приведення умов договору до умов чинного законодавства та керуючись п. 2.1., пропонує внести до нього наступні зміни: Доповнити розділ 2 Договору пунктом 2.1.1., який викласти у наступній редакції: Розмір помісячної орендної плати вираховується відповідно до методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна ОСОБА_4 міської територіальної громади, затвердженої рішенням 14 сесії ОСОБА_4 міської ради 6 скликання № 0653 від 26 серпня 2011 року, станом на березень 2015 року розмір орендної плати становить 3639 грн. 25 коп. Порядок розрахунку відображений у додатку №1 до даної угоди (т. І а.с. 16).

Підставою звернення із даним позовом є те, що відповідач ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди від 18.08.1999 р. в частині його доповнення щодо встановлення розміру орендної плати.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту у судовому порядку.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції правомірно зазначив, що відповідно до ст. 41 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), чинного на момент укладення договору оренди майнового комплексу недіючого дитячого садка №8 від 18.08.1999 р., угодами визнаються дії громадян і організацій, спрямовані на встановлення, зміну або припинення цивільних прав або обов'язків. Згідно зі ст.48 ЦК УРСР недійсною є та угода, що не відповідає вимогам закону.

За умовами п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Таким чином, зобовязання сторін за договором оренди майнового комплексу недіючого дитячого садка №8 від 18.08.1999 р. виникли до набрання чинності ЦК України та на даний час не є такими, що припинилися. Відтак, правовідносини сторін за договором оренди майнового комплексу недіючого дитячого садка №8 від 18.08.1999 р. регулюються Цивільним кодексом України.

Як передбачено статтею 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, за умовами яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно з ч. 1 ст. 10 Закону України Про оренду державного та комунального майна (в редакції на момент укладення договору), істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення; виконання зобов'язань; відповідальність сторін; страхування орендарем взятого ним в оренду майна; обов'язки сторін щодо забезпечення пожежної безпеки орендованого майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України Про оренду державного та комунального майна (в редакції на момент укладення договору), орендоване майно страхується орендарем на користь того учасника договору оренди, який бере на себе ризик випадкової загибелі чи пошкодження об'єкта оренди.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України Про оренду державного та комунального майна (в редакції на момент укладення договору), орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Річна орендна плата за користування цілісним майновим комплексом підприємства, його структурним підрозділом не може перевищувати десяти відсотків вартості орендованого майна. У разі визначення орендаря на конкурсних засадах умовами конкурсу може бути передбачено більший розмір орендної плати.

Разом з тим, у договорі оренди майнового комплексу недіючого дитячого садка №8 від 18.08.1999 р. сторонами не було досягнуто таких його істотних умов як-то розмір орендної плати та страхування орендарем взятого ним в оренду майна.

Крім того, формулювання позивачем умов додаткової угоди № 2 від 27.02.2015 р. (т. І а.с. 15), у п. 1 якої він, з метою приведення умов договору до умов чинного законодавства та керуючись п. 2.1., пропонує доповнити розділ 2 Договору пунктом 2.1.1.: Розмір помісячної орендної плати вираховується відповідно до методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна ОСОБА_4 міської територіальної громади, затвердженої рішенням 14 сесії ОСОБА_4 міської ради 6 скликання № 0653 від 26 серпня 2011 року, станом на березень 2015 року розмір орендної плати становить 3639 грн. 25 коп., - свідчить про те, що розмір орендної плати не був встановлений сторонами під час укладення договору оренди.

При цьому, незважаючи на те, що у п. 2.1. договору встановлено, що орендар повинен платити орендодавцеві орендну плату не пізніше 5 числа поточного місяця (розрахунок орендної плати додається), - ані відповідного розрахунку, ані доказів того, що такий існує і є невідємною частиною договору та погоджений сторонами, до суду учасниками судового процесу надано не було.

Крім того, у письмових поясненнях від 15.06.2015 року позивачем зазначено, що з нез'ясованих причин, розрахунок орендної плати (у відповідності п.2.1. розрахунок орендної плати додається) не був доданим до договору.

Умов щодо страхування орендарем взятого ним в оренду майна договір оренди майнового комплексу недіючого дитячого садка №8 від 18.08.1999 р. також не містить.

Враховуючи недосягнення сторонами згоди щодо подальшого використання майнового комплексу недіючого дитячого садка №8 розташованого по вул. Сумській, 8 в м. Ізюм Харківської області, позивачем заявлено клопотання до суду першої інстанції про вихід за межі позовних вимог та надання правової оцінки укладеному сторонами договору.

Статтею 83 ГПК України визначені права господарського суду, якими його наділено при прийнятті рішення. Так, зокрема, пунктами першим та другим частини першої статті 83 ГПК України передбачено право господарського суду при прийнятті рішення визнати недійсним повністю чи у певній частині пов'язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству, виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої сторони.

Таким чином, на підставі доказів наданих до матеріалів справи та враховуючи доводи викладені ОСОБА_4 міжрайонним прокурором Харківської області, а також те, що спірний договір оренди майнового комплексу недіючого дитячого садка №8 від 18.08.1999 р. укладений між Відділом освіти ОСОБА_4 міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Українська оптична компанія "Єврооптика" не містить істотних умов, а саме відомостей щодо орендної плати з урахуванням її індексації та страхування орендарем взятого ним в оренду майна, що суперечить ст.ст. 2, 10 Закону України Про оренду державного та комунального майна. Приймаючи до уваги, що спірний договір був укладений та виконувався, але використовувався не за призначенням, що суперечить ч. 5 ст. 63 ЗУ "Про освіту", суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про визнання договору оренди майнового комплексу недіючого дитячого садка № 8 від 18.08.1999 р. укладеного між Відділом освіти ОСОБА_4 міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю Українська оптична компанія "Єврооптика" - недійсним та відмовив в задоволенні позову про спонукання укласти додаткову угоду №2 від 27.02.2015 року щодо визначення розміру орендної плати до договору №1 від 18.08.1999 року оренди недіючого садка №8 розташованого по вул. Сумській, 8 в м. Ізюм Харківської області в редакції позивача, з чим погоджується і судова колегія апеляційної інстанції.

На підставі вищевикладеного, рішення господарського суду Харківської області від 17 серпня 2015 року у справі №922/3252/15 прийнято з урахуванням фактичних обставин справи та діючого законодавства, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, п.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 17 серпня 2015 року у справі №922/3252/15 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 14.12.15

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Плужник О.В.