УХВАЛА

про повернення позовної заяви

09.12.2015Справа № 910/30901/15

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Скай Сіті Груп"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сан Максима ЛТД" ,

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Рітейл Кепітал"

про стягнення 656 529,09 грн.

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № б/н від 02.12.2015 (вх. № 30901/15 від 07.12.2015) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної суми.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України передбачено, що позовна заява повинна містити, зокрема, виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

В позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості в розмірі 656529,09 грн. заборгованості за невиконаними зобовязаннями згідно Договору факторингу № 11/12 від 20.04.2012.

В обгрунтування зазначених позовних вимог позивач, зокрема, в абз. 3 стор. 2 позовної заяви стверджує, що "Відповідно до умов Договору факторингу № 11/12 від 20.04.2012 року з усіма змінами і доповненнями ТОВ "ФК "Рітейл Кепітал" власні зобовязання виконало в повному обсязі", однак при цьому не вказано, які саме зобов'язання (в якій сумі) виконало ТОВ "ФК "Рітейл Кепітал", а також не вказано, якими доказами підтверджується таке виконання.

В абз. 6 стор. 2 позовної заяви позивач стверджує, що у відповідності до Додаткової угоди № 3 від 20.06.2012 до Договору факторингу № 11/12 від 20.04.2012 "ТОВ "ФК "Рітейл Кепітал" (повним правонаступником якого є ТОВ "Скай Сіті Груп") надало фінансування ТОВ "Сан Максима ЛТД"", однак і тут не вказано, в якій сумі було надано таке фінансування, а також не вказано, якими доказами підтверджується надання такого фінансування.

Також, в абз. 11 стор. 2 позовної заяви позивач стверджує, що "ТОВ "Сан Максима Лтд" частково виконав зобов'язання щодо повернення грошових коштів, у зв'язку з неналежним виконанням зобов'язань за Договором факторингу", проте і тут не вказано суму, на яку відповідач частково виконав зобов'язання щодо повернення грошових коштів, а рівно не вказано відповідні підтверджуючі докази.

В абз. 12 стор. 2 - абз. 1 стор. 3 позовної заяви позивач робить висновок, що "... станом на 01.12.2015 року заборгованість щодо повернення коштів у відповідності до умов Додаткової угоди № 3 до Договору факторингу № 11/12 від 20.04.2012 складає: 513,44 ...гривень...", втім за відсутності вищезазначених доказів, сума заборгованості в розмірі 513,44 грн. фактично тільки названа, а підставність її зазначення не підтверджується посиланням на відповідні докази.

Аналогічно позивачем тільки названі суми заборгованості щодо повернення коштів у відповідності до Додаткових угод № 3, 4, 8, 9, 10, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 21, 22, 23, 24, 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32 до Договору факторингу № 11/12 від 20.04.2012 (таблиця на стор. 3 позовної заяви), тоді як підставність їх зазначення не підтверджується посиланням на відповідні докази.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що сума заборгованості відповідача за невиконаними зобовязаннями згідно Договору факторингу № 11/12 від 20.04.2012, яка визначена позивачем у позовній заяві в розмірі 656529,09 грн., не підтверджується посиланням на відповідні докази, у зв'язку з чим її розрахунок, наведений у позовній заяви, не може вважатись обгрунтованим.

Отже, позовна заява не містить зазначення доказів, що підтверджують позов, а також обґрунтованого розрахунку суми, що стягується, що є підставою для повернення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому судом враховано правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. 5 п. 3.5 іпостанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.11 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої підставою для повернення позовної заяви є, зокрема, незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Там же зазначено, що господарський суд повертає позовну заяву, що не містить обґрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми, або такий розрахунок не додано до заяви.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Пунктом 2 частини 1 статті 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Належним доказом відправлення відповідачеві позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), надані в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Однак, у якості доказу надіслання на адресу відповідача та третьої особи копії позовної заяви та доданих до неї документів, позивачем додано лише описи вкладення у цінні листи від 02.12.2015 без розрахункових документів, виданих поштовим відділенням на підтвердження надання відповідних послуг поштового звязку.

За таких обставин, суд не може дійти беззаперечного висновку щодо того, що на адресу відповідача та третьої особи надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Дана обставина є суттєвою, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідач позбавляється можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач у позовній заяві та з огляду на подані ним докази.

Тож, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не дотримано вимог ч. 1 ст. 56 та п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому суд взяв до уваги правову позицію Вищого господарського суду України, викладену в абз. п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

За таких обставин, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Крім того, при можливому повторному зверненні до Господарського суду міста Києва з відповідною позовною заявою, слід звернути увагу, що в призначенні платежу платіжного доручення № 293 від 02.12.2015 про сплату судового збору відсутнє зазначення коду ЄДРПОУ Господарського суду міста Києва 05379487, тоді як згідно абз. 3 п.п. 2.22 п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України", за відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) повертається господарським судом без розгляду.

Подання позову до господарського суду, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам ст. 54 ГПК України.

Також слід врахувати, що ст. 54 ГПК України, яка містить вимоги до форми та змісту позовної заяви, не зумовлює можливості для позивача самостійно визначати третіх осіб та залучати їх до участі у справі безпосередньо при оформленні позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ГПК України треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть бути залучені до участі у справі, зокрема, за клопотанням сторін (позивача, відповідача - ч. 2 ст. 22 ГПК України).

При цьому таке клопотання має бути подане до прийняття рішення господарським судом, містити обґрунтування того, що рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін, а також має бути зазначено, на стороні кого (позивача чи відповідача) вступає у справу третя особа та зазначається, на яких підставах третіх осіб належить залучити або допустити до участі у справі.

Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішуються господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу. Фактично ці вимоги позивачем не виконані, відповідні обґрунтування відсутні, залучення за позовною заявою (одразу) третіх осіб є перевищенням своїх прав позивачем.

Водночас, недотримання вимог ст. 54 ГПК України щодо форми та змісту позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені ст. 63 ГПК України.

Керуючись п.п. 3, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега