ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.12.15р. Справа № 904/9022/15
За позовом Департамента комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області, м. Дніпродзержинськ

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Дніпродзержинськ

про стягнення заборгованості у розмірі 10 203,39грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: Попович А.Г., посв. № 239, дов. №04-11/33 від 12.01.15;

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Департамент комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради звернувся до господарського суду з позовом, в якому просив стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованість в розмірі 10 203,39 грн., в тому числі заборгованість з орендної плати у розмірі 6 412,73 грн., пеню у розмірі 1 485,12 грн. інфляційні втрати у розмірі 2 305,54 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Дніпродзержинська від 20.01.2014 щодо своєчасної оплати орендних платежів.

03.12.2015 року Позивач уточнив (збільшив) розмір позовних вимог, та просив суд стягнути з Відповідача заборгованість з орендної плати у розмірі 8 191,05 грн., пеню у розмірі 1 690,38 грн., інфляційні втрати у розмірі 2 505,45 грн.

11.12.2015 Позивачем подано до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника.

Відповідач не забезпечив явку представника в судове засідання та не надав витребувані судом документи.

Відповідно до підпункту 3.9.1 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Про день, час та місце розгляду справи Відповідач повідомлений належним чином відповідно до вимог частини 1 статті 64 Господарського процесуального кодексу України за адресами, зазначеними у позові, які відповідають місцезнаходженню вказаних осіб, за даними з ЄДРПОУ.

Згідно ст. 75 ГПК України суд вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 14.12.2015, в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд -

ВСТАНОВИВ:

20.01.2014 між Департаментом комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської (орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності міста територіальної громади м. Дніпродзержинська (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 договору, орендодавець передає, а орендар бере у строкове платне користування комунальне нерухоме майно (далі - майно) вбудоване нежитлове приміщення площею 17,5 м2, розміщене за адресою: АДРЕСА_1 на першому поверсі багатоповерхового житлового будинку, що перебуває на балансі департаменту житлово-комунального господарства та будівництва Дніпродзержинської міської ради (далі - Балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі свідоцтвом про оцінку і становить 32 452,00 грн. (п. 1.1. Договору).

Майно передається в оренду з метою: розміщення пункту прийому замовлень (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 2.1. договору, орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передавання майна. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на це майно. Власником майна залишається територіальна громада м. Дніпродзержинська, а орендар користується ним протягом строку оренди (п. 2.2. договору).

Відповідно до п. 3.2. договору, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженої рішенням міської ради і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку січень 2014 року 414,24 грн. з урахуванням індексу інфляції за 12 місяців 2013 індекс 1,005.

Орендна плата за перший місяць оренди - січень 2014р визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за січень 2014р.

Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць (п. 3.4. Договору).

Відповідно до п. 10.4 договору, орендар який належним чином виконував обов'язки за договором оренди має право на продовження терміну його дії. За місяць до закінчення терміну дії договору оренди орендар для одержання дозволу на пролонгацію договору оренди нерухомого майна надає орендодавцю наступні документи: заяву на пролонгацію договору, копію договору страхування, копії дозволів на проведення робіт відповідних служб інші документи, передбачені законодавством.

Згідно п. 10.1 Договору цей договір укладено строком на один рік, та діє з 23.01.2014 року до 22.01.2016 року включно.

Відповідно до акту прийому-передачі від 23.01.2013 (а.с.17), який складно сторонами до раніше укладеного договору оренди № 02/27 від 23.01.2013 року, відповідачу було передано об'єкт оренди, за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Частинами 1 та 2 статті 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" встановлено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності.

Позивач вимагає стягнути заборгованість з орендної плати, яка виникла за період орендного користування майном з 01.07.2014 по 31.10.2015 у розмірі 8 191,05 грн.

Станом на час розгляду справи, заборгованість з орендної плати у розмірі 8 191,05 грн., Відповідачем не погашена (доказів не надано).

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (пункт 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Обов'язок щодо своєчасного внесення орендної плати орендарем передбачено частиною 3 статті 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", частиною 5 статті 762 Цивільного кодексу України, частиною 3 статті 285 Господарського кодексу України.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності (частина 1 статті 286 Господарського кодексу України).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України зазначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (стаття 174 Господарського кодексу України).

Статтями 525 та 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 3.7 договору, орендна плата перераховується орендодавцеві в повному обсязі: 1) не пізніше останнього дня місяця за який здійснюється нарахування. В разі відсутності індексу інфляції за розрахунковий місяць перерахування здійснюється в сумі орендної плати, визначеної в попередньому місяці (перший місяць оренди - в сумі орендної плати визначеною за результатами конкурсу) та до 20 числа місяця наступного за розрахунковим перераховується скоригована частина суми орендної плати визначена з урахуванням офіційно опублікованого індексу інфляції за розрахунковий місяць; 2) сума заборгованості по орендній платі, яка виникла на перше число місяця наступного за розрахунковим підлягає коригуванню на індекс інфляції.

Відповідно до пункту 3.7 договору, строк оплати орендних платежів є таким, що настав.

З урахуванням викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми заборгованості з орендної плати у розмірі 8 191,05 грн. є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 3 статті 549 Цивільного кодексу України встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до пункту 3.8 договору, орендна плата, яка перераховується пізніше 20-го числа місяця наступного за розрахунковим, стягується до бюджету відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, уключаючи день оплати.

У зв'язку з тим, що Відповідач прострочив виконання грошового зобов'язання, позивачем нарахована пеня (по кожному місячному платежу окремо) за період з 21.08.2014 по 31.10.2015 у сумі 1 690,38грн.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховані інфляційні втрати (по кожному місячному платежу окремо) за період з 01.08.2014 по 31.10.2015 у сумі 2 505,45грн.

Відповідно до п. 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.2013 № 14, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Відповідно до ст. 55 Господарського процесуального кодексу України, суд, перевіривши правильність нарахування інфляційних втрат, вважає за необхідне задовольнити вимоги частково та стягнути інфляційних втрат за період з 01.09.14 (починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж) по 01.09.15 (по кожному місячному платежу окремо) у розмірі 1849,81 грн.

Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем підтверджена матеріалами справи частково, та складає основну суму заборгованість у розмірі 8 191,05 грн., пеню у розмірі 1 690,38 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 849,81 грн.

Судові витрати у справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Суд звертає увагу на те, що при поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1827,00 грн., що є більшим за розмір судового збору за подання позовної заяви майнового характеру, встановлений згідно вимог Закону України "Про судовий збір" в редакції станом на 01.09.15.

Відповідно до приписів ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сума судового збору, переплаченого позивачем, підлягає поверненню за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 4, 32-34, 43, 49, 75, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради (51931, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, пл. Дзержинського, 2, ) заборгованість з орендної плати у розмірі 8 191,05 грн., пеню у розмірі 1 690,38 грн., інфляційні втрати у розмірі 1 849,81 грн., 1 153,53 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 21.12.2015року

Суддя О.В. Ліпинський