ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"14" грудня 2015 р.Справа № 922/6358/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Чистякової І.О.

розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВН", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "СВ", м. Харків
про стягнення 50010,04 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВН" (позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "СВ" на свою користь заборгованість в сумі 50010,04 грн.

Дослідивши матеріали позовної заяви, господарський суд визнав їх недостатніми для порушення провадження у справі, з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або імя (прізвище, імя та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди субєкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або реєстраційний номер облікової картки фізичної особи - платника податків за його наявності.

Відповідно до частини 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

У пункті 2 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У позовній заяві позивачем зазначено місцезнаходження відповідача: 61051, м. Харків, вул. Клочківська, 345-А.

Також, позивачем до позовної заяви надано докази надсилання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів на адресу: 61051, м. Харків, вул. Клочківська, 345-А, а саме: опис вкладення до поштового відправлення та фіскальний чек від 08.12.2015 р.

Проте, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців міститься інформація, що місцезнаходженням відповідача є: 62332, Харківська область, Дергачівський район, с. Руська Лозова, вул. Польова, буд.11.

У абзаці 2 п.3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарським судам України надані роз'яснення, що місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців").

Згідно ст. 93 Цивільного кодексу України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та здійснення управління і обліку.

У ст. 1 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" також визначено поняття місцезнаходження юридичної особи - адреса органу або особи, які відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступають від її імені (далі - виконавчий орган).

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців з Єдиного державного реєстру.

Відповідно ч.2 ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" в Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема відомості щодо місцезнаходження юридичної особи.

Ч. 1 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", визначено, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

За таких обставин, суд вважає, що надані до позовної заяви опис вкладення до поштового відправлення та фіскальний чек від 08.12.2015р. не є доказом направлення відповідачу копії даної позовної заяви та доданих до неї документів, оскільки їх направлено відповідачу за іншою адресою ніж та, що міститься в Єдиному державному реєстрі.

Також, у пункті 3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарським судам України надані роз'яснення, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

У статті 63 ГПК України визначені підстави для повернення позовної заяви без розгляду, зокрема, відповідно до п. 6 ч. 1 цієї статті суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Слід також зазначити, що статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституцією України визначено основні засади судочинства і до них, зокрема, належать законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 129 Конституції України).

Статтею 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак, - а отже прийняття до розгляду позовної заяви, поданої без дотримання приписів статті 57 ГПК України може бути витлумачено як надання переваги заявникові, що є неприпустимим.

За таких обставин, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду згідно п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 1, 16, 17, 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", ст. 93 Цивільного кодексу України, ст. ст. 54, 56, 57, п. 6 ч. 1 ст. 63, 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Товариству з обмеженою відповідальністю "ВВН" та додані до неї документи на 45 аркушах, в тому числі платіжне доручення №5680 від 16.11.2015р. про сплату судового збору в сумі 1218,00 грн. та поштовий конверт - без розгляду.

Суддя ОСОБА_1

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).