ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р. Справа № 911/4834/15

За позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Погребищенський маслосирзавод

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю РОСЕР

третя особа ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тетіївське МГ»

про розірвання договору оперативного лізингу

Суддя С.І. Чонгова

Представники:

від позивача:ОСОБА_2 (довіреність б/н від 13.01.2015); ОСОБА_3М.(керівник);

від відповідача: ОСОБА_4 (довіреність б/н від 16.10.2015).

від третя особа: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Погребищенський маслосирзавод (далі ТОВ Погребищенський маслосирзавод) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю РОСЕР (далі ТОВ РОСЕР) та просить суд розірвати договір оперативного лізингу №РС 01082012 від 01.08.2012, який укладений між ТОВ Погребищенський маслосирзавод та ТОВ РОСЕР.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідачем порушено умови договору оперативного лізингу № РС 01082012 від 01.08.2012 в частині отримання відповідачем всіх дозвільних документів необхідних для повного комплексу виробництва, тому обладнання не було передане, внаслідок чого позивач просить розірвати відповідний договір.

Відповідач у справі ТОВ РОСЕР у своєму відзиві просить суд відмовити у задоволення позову в повному обсязі вказуючи на те, що посилання позивача на порушення умов договору відповідачем є безпідставними, оскільки певний період з серпня 2012 по лютий 2013 відповідач використовував надане в оренду згідно договору майно, про що сторонами було складено акти здачі прийняття робіт.

Крім того, у своїх доповненнях на відзив відповідач вказує на те, що відповідно до умов договору позивач має сприяти в отриманні дозвільних документів, і відповідно дозвільні документи на обладнання, яке знаходиться на балансі позивача не може бути отримане відповідачем.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.11.2015 судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тетіївське МГ».

Третя особа, у своїх письмових поясненнях вказує, що позовні вимоги підтримує та просить суд розглядати справу за відсутності свого представника.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

01.08.2012 між ТОВ Погребищенський маслосирзавод (далі лізингодавець) та ТОВ РОСЕР (далі лізингоодержувач) укладено договір оперативного лізингу (оренди) №РС01082012 (а.с.10-17, далі договір).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобовязань, а саме майново-господарських зобовязань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами договору, лізингодавець надає лізингоодержувачу право оренди (оперативного лізингу) обладнання ТОВ Погребищенський маслосирзавод. В оренду передається обладнання, відповідно додатку 1 до вказаного договору.

Відповідно до п. 1.2 договору, передача обладнання лізингоодержувачу в користування здійснюється після отримання всіх необхідних дозвільних документів, необхідних для повного комплексу виробництва, для якого призначене обладнання, і для експлуатації обладнання за його цільовим призначенням.

Згідно п. 2.2 договору, лізингодавець передає, а лізингоодержувач приймає в користування обладнання в асортименті та за кількістю, передбаченим п. 1.1 договору.

Лізингодавець надає лізингоодержувачу обладнання у вигляді оперативного лізингу строком на 60 місяців (п. 3.1 договору).

Як визначено п. 3.2 договору, перебіг строку лізингу починається з моменту отримання лізингоодержувачем обладнання, що підтверджується оформленим актом приймання-передачі обладнання и не може бути менше строку, за який амортизується 60% вартості обладнання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

Звертаючись з даним позовом позивач просить розірвати договір №РС01082012 від 01.08.2012 посилаючись на те, що відповідачем не отримано всіх дозвільних документів необхідних для повного комплексу виробництва, а також на те, що обладнання за спірним договором не передавалось відповідачу.

Крім того, позивач зазначає, що він продав обладнання та частину нерухомого майна третій особі, а отже на думку позивача відбулась істотна зміна обставин, а саме втрата довіри позивачем до відповідача, а також позивач не є власником обладнання, що підлягало передачі за спірним договором.

У відповідності до ст. 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором; сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором; сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Згідно ст. 651 ЦК України. зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом; договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

При цьому, істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання; зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У відповідності до п. 5.3 договору, обладнання передається лізингоодержувачу після отримання всіх необхідних дозвільних документів, необхідних для повного комплексу виробництва, для якого призначене обладнання та для експлуатації обладнання за його цільовим використанням. Лизингоотримувач сприяє отриманню вказаних документів, однак не може вимагати відшкодування збитків у випадку якщо необхідна документація не може бути отримана лізингодавцем. У випадку письмової відмови лізингодавця від отримання дозвільних документів, лізингоотримувач вправі вимагати відшкодування документально підтверджених збитків. Про точний час передачі обладнання лізингодавець має сповістити лізингоодержувача за три дні до строку передачі обладнання.

Тобто, саме на позивача за спірним договором покладено обовязок отримання дозвільних документів та сповіщення відповідача щодо отримання обладання.

Відповідно до ст. 783 ЦК України, наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо: 1) наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; 2) наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; 3) наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; 4) наймач не приступив до проведення капітального ремонту речі, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

Відповідно до п. 10.4 договору, лізингодавець має право в односторонньому порядку розірвати договір у випадку невиплати лізингоодержувачем вартості оренди більш чим 2 місяці за підсумками отримання операційного прибутку за звітний період.

Згідно , розділу 16 договору, сторони мають право в односторонньому порядку розірвати договір, якщо, зокрема:

- лізингоотримувач систематично (більше двох разів) не виконує своїх зобовязань по платежах, які передбачені вказаним договором;

- лізингоотримувач не реагує не вимоги, які надходять від лізингодавця про виконання зобовязань, передбачених вказаним договором;

- лізингоотримувач допускає експлуатацію обладнання з порушенням умов вказаного договору та вимог законодавства.

Проте, позивачем не доведено наявності підстав для розірвання спірного договору.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються, зокрема,письмовими і речовими доказами.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Як передбачено ст. 34 ГПК України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з викладеного, суд вважає вимоги позивача необргунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору, враховуючи, що судом відмовлено в задоволенні позову, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову відмовити

Повний текс рішення складено 17.12.2015.

Суддя С.І. Чонгова