ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2015 року Справа № 904/9460/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Пруднікова В.В., Чус О.В. (зміна складу судової колегії відбулася на підставі розпорядження секретаря судової палати ОСОБА_1 від 04.12.2015 року).

При секретарі Ковзикові В.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, представник, довіреність №б/н від 03.07.15;

від відповідача представник у судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений судом належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ОСОБА_2»

на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2015 року у справі № 904/9460/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ОСОБА_2», м. Київ

до Приватного підприємства «Левіт-Комплекс», смт. Ювілейне Дніпропетровська область

про відшкодування збитків у розмірі 315 152,86 грн.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину постанови (статті 85, 99, 105 Господарського процесуального кодексу України).

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2015 року (суддя Золотарьова Я.С.) позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ОСОБА_2» і додані до неї документи повернуті позивачу без розгляду.

Не погодившись з ухвалою суду, позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія «ОСОБА_2» звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу суду скасувати та направити справу на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

В обґрунтування своєї скарги, позивач посилається на те, що суд першої інстанції безпідставно повернув заяву, оскільки повернення позовної заяви з підстави не долучення документів, на які є посилання в тексті заяви, не передбачено чинним законодавством і суд першої інстанції не позбавлений можливості витребувати означені документи в процесі розгляду справи.

Всі ці обставини, на думку апелянта, є підставою для скасування ухвали суду та направлення справи на розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16 листопада 2015 року апеляційна скарга були прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 25 листопада 2015 року.

25 листопада 2015 року у судовому засіданні було оголошено перерву до 07 грудня 2015 року на 11 годину.

Розпорядженням секретаря судової палати ОСОБА_1 від 04 грудня 2015 року було змінено склад колегії суддів , у зв»язку з відпусткою судді Дарміна М.О., визначено для розгляду справи № 904/9460/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя Березкіна О.В. ( доповідач), судді Чус О.В., Прудніков В.В.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив ухвалу суду скасувати та направити справу на розгляд до суду першої інстанції.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив ухвалу суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваної ухвали нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Повертаючи заяву, господарський суд першої інстанції виходив з того, що до позовної заяви позивачем не додано обґрунтований розрахунок суми збитків, оскільки перелік заяв на відшкодування збитків, який міститься в позовній заяві і в якому зазначено, що розмір збитків становить 315 152,86 грн., не є обґрунтованим розрахунком суми збитків, у зв'язку з тим, що з даного переліку неможливо встановити найменування, кількість, та ціну товару та майна, які було вкрадено та/або пошкоджено.

Крім того, позивачем до позову не додано доказів того, який товар було вкрадено, яке майно і на яку суму було пошкоджено; не надано доказів належності позивачу майна про яке йдеться у позовній заяві (як кіосків, так і товару, що реалізувався в цих кіосках) а також до позовної заяви не надано доказів порушення кримінальних справ, порушених за наслідками вчинених злочинів, хоча у позові є посилання на те, що позивач звертався з відповідними заявами до правоохоронних органів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлено у статті 54 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до п. 5 ч. 2 якої позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Згідно пункту 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Як вбачається з позовної заяви та додатків до позовної заяви, позивачем заявлено про стягнення збитків на загальну суму 315 152,86 грн., заподіяних внаслідок крадіжок на обєктах, розташованих за різними адресами і на різні суми.

Проте, у порушення вимог статті 54 Господарського процесуального кодексу України, обґрунтованого та детального розрахунку збитків з зазначенням кількості, переліку майна, посилання на докази належності означеного майна позивачу, докази звернення із заявами до правоохоронних органів або інше, позовна заява та додатки до неї не містять.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що не надання (не зазначення) обґрунтованого розрахунку стягуваної суми і не зазначення в позовній заяві доказів, що підтверджують викладені в позовній заяві обставини, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду згідно з п. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Доводи апелянта про те, що суд мав можливість отримати необхідні докази під час підготовки до розгляду справи або в процесі розгляду справи є безпідставними, оскільки таке право суд має в разі якщо в позовній заяві є посилання на докази, які підтверджують викладені обставини, але самі докази до позовної заяви не додані. В даному випадку позовна заява не містить таких посилань і не містить обґрунтованого розрахунку, що свідчить про законність прийнятого судом першої інстанції рішення.

Керуючись ст.ст. 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «ОСОБА_2» - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 30 жовтня 2015 року у справі № 904/9460/15 залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 10 грудня 2015 року

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя В.В.Прудніков

Суддя О.В.Чус