УХВАЛА

про повернення позовної заяви

07.12.2015Справа № 910/30815/15

Суддя господарського суду міста Києва Головіна К.І., розглянувши

позовну заявуТовариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент"
доПублічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит"
провизнання права власності, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення 148 368,01 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" звернулось до господарського суду міста Києва із позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про визнання права власності, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення 148 368,01 грн. До позову додано заяву про вжиття заходів щодо забезпечення позову.

Вивчивши подані матеріали, приходжу до висновку, що вказана позовна заява підлягає поверненню з огляду на таке.

З позову вбачається, що позивач просить суд:

- визнати право власності на грошові кошти, які не були повернуті ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" з депозитних рахунків ТОВ "Технохімреагент" у розмірі 356 030,00 доларів США;

- зобов'язати ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" повернути з депозитних рахунків кошти ТОВ "Технохімреагент" у розмірі 356 030,00 доларів США на розрахункові рахунки наявні в ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" згідно вимог;

- зобов'язати ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" перерахувати кошти ТОВ "Технохімреагент" у розмірі 356 030,00 доларів США на розрахункові рахунки відкриті у АТ «Райффайзен Банк Аваль»;

- зобов'язати ПАТ "Банк "Фінанси та кредит" перерахувати грошові кошти в якості 3 % річних у розмірі 148 368,01 грн. на розрахунковий рахунок відкритий у АТ «Райффайзен Банк Аваль»,

тобто позивач заявив 4 вимоги майнового характеру, які направлені на захист його майнового інтересу та полягає у відновленні порушеного права на вільне володіння та розпорядження належним позивачу майном, яким є грошові кошти (Постанови Верховного Суду України від 25.03.2015 року у справі № 910/9232/14, від 10.06.2015 р. у справі № 927/1379/14).

Таким чином, заявлені позовні вимоги, що направлені на захист майнового інтересу позивача, підлягають вартісній оцінці, як майнові.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат; немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати, за заяву про вжиття заходів та забезпечення позову - 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 р. станом на 01.01.2015 р. мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 218,00 грн.

Станом на день подання позовної заяви (04.12.2015 р.) сума у розмірі 356 030,00 доларів США, на які позивач просить визнати право власності, а у подальшому зобов'язати відповідача перерахувати на визначені ТОВ "Технохімреагент" рахунки, становить 8 220 307,96 грн. відповідно до офіційного курсу НБУ, а, отже з цієї суми має визначатись судовий збір за 3 майнові вимоги, до яких також додається судовий збір з майнової вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 148 368,01 грн.

Відповідно до пункту 2.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" за змістом пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у позовах про стягнення іноземної валюти ціна позову визначається як в іноземній валюті, так і в національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову. Виходячи саме з такої ціни позову (в національній валюті) й визначається сума судового збору, що підлягає сплаті.

Таким чином позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 182 700,00 грн. (не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат за 4 вимоги майнового характеру) та 609,00 грн. (0,5 розміру мінімальної заробітної плати за заяву про вжиття заходів та забезпечення позову), однак, не виконав вимоги вказаних норм.

Позивач подав заяву про відстрочення сплати судового збору, посилаючись на скрутне фінансове становище та у зв'язку з неповерненням відповідачем коштів, наявних на депозитних рахунках ТОВ "Технохімреагент".

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до п. 3.1 Постанови Пленум Вищого господарського суду України, від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Статтею 129 Конституції України яка встановлює основні засади судочинства, однією з них визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, отже, самі лише обставини, пов'язані зі скрутним фінансовим становищем ТОВ "Технохімреагент" та відсутністю у нього коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

З урахуванням викладеного суд відмовляє позивачу у задоволенні клопотання про відсторочення сплати судового збору.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

За таких обставин вказана позовна заява і додані до неї документи підлягають поверненню заявникові без розгляду.

Повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку, після усунення вказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Технохімреагент" до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та кредит" про визнання права власності, зобов'язання вчинити певні дії, стягнення 148 368,01 грн. та додані до неї документи без розгляду.

Роз'яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через господарський суд м. Києва протягом п'яти днів з дня отримання ухвали.

Суддя Головіна К.І.