КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2015 р. Справа№ 910/23416/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Смірнової Л.Г.

Чорної Л.В.

секретар судового засідання Білак В.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Пріцак І.Є. - за довіреністю № 108 від 01.12.2015р.;

від відповідача: Антощук Е.І. - за довіреністю № б/н від 06.10.2015 р.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинг"

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2015р. (підписано - 19.10.2015р.)

у справі № 910/23416/15 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинг"

про стягнення 61341,66 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Український Бізнес Банк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинг" про стягнення 61341,66 грн., з яких 54756,24 грн. заборгованості за кредитом, 2007,27 грн. заборгованості зі сплати процентів, 4192,07 грн. пені та 386,08 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що в порушення умов кредитного договору № 221/Ю від 10.09.2013 року, із змінами та доповненнями, відповідач не виконав своїх зобов'язань, внаслідок чого заборгованість та штрафні санкції нараховані, в порядку та розмірі визначеному кредитним договором, підлягають примусовому стягненню з відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2015 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Український Бізнес Банк" прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №910/23416/15 та призначено до розгляду.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.10.2015 року у справі № 910/23416/15 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український Лізинг" 54756,24 грн. заборгованості за кредитом, 2007,27 грн. заборгованості зі сплати процентів, 4192,07 грн. пені та 386,08 грн. штрафу.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Український лізинг" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати оскаржуване рішення повністю, прийняти нове та зупинити провадження по даній справі.

У доводах апеляційного оскарження відповідач посилався на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Апелянт просив також зупинити провадження даної справи до вирішення пов'язаною з нею іншої справи № 905/2615/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинг» до Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» про визнання пунктів кредитного договору № 221/Ю від 10.09.2013 року недійсними.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями від 06.11.2015 року визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 року у зв'язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем) у відпустці, здійснено заміну у складі колегії суддів у даній справі на наступний: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Жук Г.А., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинг" у складі колегії суддів: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Жук Г.А., Чорна Л.В., прийнято до провадження та призначено до розгляду на 02.12.2015 року.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 року у зв'язку з виходом судді Смірнової Л.Г. з відпустки, а також формування постійного складу судових колегій Київського апеляційного господарського суду, сформовано для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/23416/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя Кропивна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинг" прийнято до провадження визначеним складом суддів.

02.12.2015 року до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому Публічне акціонерне товариство "Український Бізнес Банк" просить апеляційний суд у задоволенні скарги відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін.

02.12.2015 року до Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшли пояснення, згідно яких Товариство з обмеженою відповідальністю "Український лізинг" просить апеляційний суд у відмовити позивачу в частині стягнення процентів за користування кредитом у розмірі 103,39 грн., в частині стягнення процентів у розмірі 1412,82 грн., в частині стягнення пені за простроченими процентами у розмірі 31,12 грн. та в частині стягнення штрафу у розмірі 386,08 грн.

У судовому засіданні 02.12.2015 року колегією суддів оголошено перерву до 09.12.2015 року.

09.12.2015 року до Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові письмові пояснення, згідно яких позивач зазначає, що банком належним чином виконані умови договору та надає платіжне доручення, яким апелянт зарахував на рахунок позивача суму у розмірі 2523,94 грн.

У судовому засіданні 09.12.2015 року представник відповідача просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2015 року по справі № 910/23416/15 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача проти доводів апеляційного оскарження заперечує, просить залишити рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2015 року по справі № 910/23416/15 без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 10.09.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № 221/Ю, відповідно до п. 1.1 якого банк за наявності вільних грошових коштів надає позичальнику у тимчасове користування довгостроковий кредит у формі непоновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 95413,00 грн. на придбання причіпної техніки строком до 09.08.2016 року зі сплатою 21% річних. Ліміт кредитування зменшується відповідно до графіку погашення (додаток № 1). Проценти за користування кредитом нараховуються за кожен календарний день за методом "факт/360", тобто для розрахунку застосовується умовно 360 днів у році.

Пунктом 3.1 Договору банк зобов'язується відкрити відповідачу рахунок для обліку заборгованості за кредитом № 3110.980.1 та рахунок для обліку нарахованих процентів № 3110.980.1.

Згідно п. 4.2 Договору встановлено, що позичальник зобов'язується щомісячно, не пізніше 7 числа місяця, наступного за звітним, перераховувати на рахунок № 3110 суму процентів за користування кредитом у відповідності до договору. У разі, якщо дата погашення процентів припадає на вихідний або святковий день, то платежі у погашення заборгованості повинні бути здійснені не пізніше наступного банківського дня.

Пунктом 4.5 Договору встановлено, що позичальник зобов'язується погашати наданий банком кредит згідно з графіком погашення, наведеним у додатку № 1, який є невід'ємною частиною Договору.

Відповідно п. 4.6 Договору, у разі невиконання зобов'язань згідно п. 4.5 цього Договору, а саме невиконання зобов'язання щодо зменшення суми ліміту кредитування з графіком погашення та/або невиконання зобов'язання щодо повного остаточного погашення кредиту до 09.08.2016 року включно, позичальник сплачує банку проценти у розмірі 50% річних на суму простроченої заборгованості до моменту її погашення.

Пунктом 4.7 Договору позичальник зобов'язаний у погашення будь-якої заборгованості за цим Договором направляти кошти на рахунок № 3110 для розподілу у наступній послідовності: прострочена заборгованість за комісіями; прострочена заборгованість за процентами; прострочена заборгованість за кредитом; комісії, строк сплати яких настав; проценти, строк сплати яких настав; поточна заборгованість за кредитом.

Додатковою угодою № 1 від 14.10.2014 року до Договору сторони внесли зміни до п. п. 1.1, 4.6 Договору та виклали їх в наступній редакції: " 1.1 банк за наявності вільних грошових коштів надає позичальнику у тимчасове користування довгостроковий кредит у формі непоновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 95413,00 грн. на придбання причіпної техніки, строком до 09.08.2016 року зі сплатою: в період з 10.09.2013 року до 30.09.2014 року включно 21 % річних; в період з 01.10.2014 року по 09.08.2016 року включно 15% річних. Ліміт кредитування зменшується відповідно до графіку погашення (додаток № 1). Проценти за користування кредитом нараховуються за кожен календарний день за методом "факт/360", тобто для розрахунку застосовується умовно 360 днів у році";" 4.6 у разі невиконання зобов'язань відповідно п. 4.5 цього Договору, а саме невиконання зобов'язання щодо зменшення суми ліміту кредитування з графіком погашення та/або невиконання зобов'язання щодо повного остаточного погашення кредиту до 04.11.2016 року включно, позичальник сплачує банку проценти у розмірі: в період з 10.09.2013 року до 30.09.2014 року включно 50% річних на суму простроченої заборгованості до моменту її погашення; починаючи з 01.10.2014 року 15% річних на суму простроченої заборгованості до моменту її погашення".

Позивач на виконання умов Договору надав відповідачу кредит в загальній сумі 95413,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 260_3 від 10.09.2013 року, а відповідач, в порушення умов Договору свої зобов'язання щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами належним чином не виконав, в зв'язку з чим утворилась заборгованість тілу кредиту в сумі 54756,24 грн. та зі сплати відсотків за користування кредитними коштами в сумі 2007,27 грн. Розмір заборгованості підтверджується банківською випискою за період з 10.09.2013 року по 21.09.2015 року згідно оригіналу, яка міститься у матеріалах справи.

Пунктом 5.3 договору передбачено право банку вимагати від позичальника дострокового розірвання кредитного договору та/або дострокового погашення суми кредиту, процентів, комісій, неустойок та збитків, зокрема, у випадку недотримання умов цього договору. Про намір дострокового розірвання кредитного договору та/або дострокового погашення та повернення виданих кредитних коштів, сплати проценті, нарахованих за кредитом комісій, неустойок і збитків, банк письмово повідомляє позичальника. Позичальник зобов'язаний протягом 30 днів з моменту отримання письмової вимоги банку достроково повернути кредит, сплатити проценти, комісії, неустойку, передбачені договором. До тих пір поки позичальник користується кредитом нарахування відсотків є правомірним.

Колегією суддів встановлено, що позивач на адресу відповідача надіслав вимогу № 3834 від 20.07.2015 року, в якій вимагав повернути кредит повністю, сплатити заборгованість. Вимога отримана представником відповідача 28.07.2015 року (згідно підпису на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення), але скаржником не виконана.

Доводи апелянта, що з моменту отримання зазначеної вимоги кредитний договір № 221/Ю від 10.09.2013 року не розірваний, і тому строк для повернення кредиту в повному обсязі не настав, підлягають відхиленню з таких мотивів.

Як вірно встановлено судом першої інстанції позичальник не виконував умови договору, невчасно та не в повному обсязі сплачував проценти за користування кредитом, а отже банк вправі був в силу умов договору (п. 5.3) вимагати дострокове повернення суми кредиту, процентів, комісії та неустойки.

Судовою колегією встановлено, що за своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є кредитним договором, таким чином, відповідно ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Нормами ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, оскільки відповідач отримав відповідні кредитні кошти, однак у встановлений строк їх не повернув та порушив зобов'язання зі сплати процентів, доводи апелянта є необґрунтованими та відповідний борг, згідно з розрахунком позивача, який перевірено апеляційним судом, підлягає стягненню у розмірі 54756,24 грн. заборгованості за кредитом та 2007,27 грн. заборгованості зі сплати процентів.

Також колегія суддів відхиляє довід апелянта, що сплата процентів за користування кредитом згідно п. 4.6 договору не відповідає вимогам законодавства та зазначає, що нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, відповідно до п. 5.10 Договору при порушенні строків погашення кредиту, нарахованих за ним процентів, комісій має право вимагати від позичальника за кожен день прострочення сплати пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченої заборгованості за кредитом, просить суд стягнути з відповідача 4192,07 грн. пені.

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання, таким чином, перевіривши розрахунок позивача пені, судова колегія встановила, його арифметично вірним, який відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню повністю, а саме стягнення з відповідача пені у розмірі 4192,07 грн.

Щодо вимог про стягнення з відповідача штрафу в розмірі 386,08 грн. з посиланням на п. 5.4 Договору, суд відзначає наступне.

Пунктом 5.4 Договору сторони погодили, що у разі несвоєчасного повернення кредиту у строки, вказані в п. 4.5 Договору, банк має право вимагати від позичальника сплатити банку штраф в розмірі 2% від суми заборгованості за основним боргом на дату пред'явлення вимоги.

Статтею 549 Цивільного кодексу України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Здійснивши перерахунок штрафу, апеляційний суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягнення у сумі 386,08 грн. штрафу, що відповідає розрахунку позивача.

У тексті апеляційної скарги апелянт просить зупинити провадження у даній справі до вирішення, на думку, відповідача пов'язаною з нею іншої справи. Колегія суддів з такого.

Відповідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом

Наведене клопотання про зупинення провадження у справі на стадії апеляційного провадження не підлягає задоволенню, оскільки судом не встановлено неможливості (зокрема, через наявність будь-яких перешкод) розгляду даної справи до вирішення справи № 905/2615/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Український лізинг» до Публічного акціонерного товариства «Український бізнес банк» про визнання пунктів кредитного договору № 221/Ю від 10.09.2013 року недійсним та до розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинг" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2015 року у справі № 910/23416/15.

З огляду на встановлене, судова колегія не вбачає підстав для скасування прийнятого судом першої інстанції рішення у даній справі, у зв'язку з чим апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинг" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2015 року у справі № 910/23416/15 слід залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на апелянта.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинг" - залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 13.10.2015 року у справі № 910/23416/15 - без змін.

2. Матеріали справи № 910/23416/15 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді Л.Г. Смірнова

Л.В. Чорна