ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"10" грудня 2015 р. Справа № 5019/1801/11

Господарський суд Рівненської в складі судді Качура А.М. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 господарства ім. Шевченка на дії ДВС

у справі за позовом: заступника прокурора Здолбунівського району в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Рівненського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств до відповідача: ОСОБА_1 господарства ім. Шевченка

про стягнення 23 000 грн. 00 коп. заборгованості, пені та збитків, завданих внаслідок інфляції

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Здолбунівського району в 2011 році звернувся до господарського суду Рівненської області в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Рівненського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств до відповідача ОСОБА_1 господарства ім. Шевченка про стягнення 23000 грн. 00 коп. заборгованості, пені та збитків, завданих внаслідок інфляції.

Рішенням Господарського суду Рівненської області від 06.09.2011 р. у справі № 5019/1801/11 позовні вимоги задоволено у повному обсязі. На виконання рішення видано відповідні накази.

07 грудня 2015 року на адресу господарського суду Рівненської області від відповідача надійшла скарга на дії органів державної виконавчої служби.

Господарським судом встановлено, що зазначена скарга не може бути прийнята до розгляду з наступних підстав.

Відповідно до статті 121-2 Господарського процесуального кодексу (далі-ГПК) України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Суд зазначає, що пунктом 9.9.Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17 жовтня 2012 року передбачено, що скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження".

У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII1 ГПК тощо.

Приписами частини 1 статті 56 ГПК України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пунктом 2 частини 1 статті 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

За пунктом 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 5 березня 2009 року, у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Згідно вищезазначених Правил розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій в сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і підтверджує факт надання послуги відділенням зв'язку.

Таким чином, належними доказами відправлення копії скарги з доданими до неї документами є опис вкладення в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Проте всупереч вимог статті 56 ГПК України скаржником не було надано описів вкладення.

Оскільки скаржник не надав належних доказів надіслання сторонам та відділу ДВС копії скарги та доданих до неї документів, суд приходить до висновку, що скаргу на дії органів державної виконавчої служби слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 53, 86, 122-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути ОСОБА_1 господарству ім. Шевченка скаргу на дії органів державної виконавчої служби та додані до неї документи без розгляду.

Суддя Качур А.М.