донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

08.12.2015 справа №908/1042/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддів за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 за довіреністю № 2015/08-02 від 17.08.2015р. ОСОБА_5 за довіреністю №в.о. Н-01/798 від 22.04.2015р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк
на рішення господарського суду Запорізької області
від23.06.2015 р. (повний текст рішення підписано 30.06.2015 р.)
у справі№ 908/1042/15-г (головуючий суддя Проскуряков К.В., судді Корсун В.Л., Соловйов В.М.)
за позовом доТовариства з обмеженою відповідальністю Премєр Лізинг, м. Київ Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк
про розірвання договору фінансового лізингу №Д/П-131512/НЮ від 21.08.2013р. та стягнення 129 158 078,79грн.
ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 23.06.2015р. у справі №908/1042/15-г позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Премєр Лізинг, м. Київ до Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк про розірвання договору фінансового лізингу №Д/П-131512/НЮ від 21.08.2013р. та стягнення 129 158 078,79грн.(з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 19.05.2015р.)- задоволені у повному обсязі.

Державним підприємством Донецька залізниця, м. Донецьк подана апеляційна скарга, в якій останнє просить скасувати судове рішення у зв'язку з тим, що судом порушено норми матеріального та процесуального права. Зокрема, скаржник вважає, що місцевий господарський суд безпідставно прийняв доводи позивача про врегулювання сторонами правовідносин з переходу права власності щодо предмету лізингу з огляду на повідомлення Товариством з обмеженою відповідальністю Премєр Лізинг, м. Київ про відмову від договору фінансового лізингу, укладеного між сторонами. Також, відповідач посилається на Висновок Донецької Торгово-промислової палати №658/12-12/03 від 29.04.2015 про істотну зміну обставин, відповідно до якого Донецька торгово-промислова палата підтверджує ДП Донецька залізниця настання істотних змін обставин за укладеним договором фінансового лізингу № Д/П-131512/НЮ від 21.08.2013р., у звязку з чим відповідач не зміг вчасно виконати свої зобовязання за договором.

22.09.2015р. та 06.10.2015р. у судовому засіданні оголошувалась перерва до 06.10.2015р. та 27.10.2015р. відповідно.

Позивач проти апеляційної скарги заперечує та просить рішення суду залишити без змін, а скаргу - без задоволення, про що зазначив у відзиві на апеляційну скаргу.

Скаржник підтримав доводи апеляційної скарги, просить рішення суду скасувати, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і переглядає законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Перевіркою матеріалів справи встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю Премєр Лізинг, м. Київ звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк про розірвання договору фінансового лізингу №Д/П-131512/НЮ від 21.08.2013р. та стягнення 129 158 078,79грн. (з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 19.05.2015р.)

Позовні вимоги до Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо сплати лізингових платежів за договором фінансового лізингу № Д/П-131512/НЮ від 21.08.2013р., з листопада 2014р., у звязку з чим позивач звернувся до суду з позовом про розірвання укладеного між сторонами договору та стягнення з відповідача коштів у розмірі 129 158 078, 79 грн.

Як зазначає позивач, за наведеним договором фінансового лізингу останній придбав за договором-купівлі продажу предмет лізингу та передав його відповідачу згідно акту приймання передачі, який наявний в матеріалах справи. При цьому, з листопада 2014р. відповідач лізингові платежі не сплачував, у зв'язку з чим зобов'язання останнього щодо сплати цих платежів, за твердженням позивача, є невиконаним, що стало підставою для відмови від договору з боку позивача. Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із доведеності та обґрунтованості позовних вимог з огляду на несвоєчасну сплату відповідачем лізингових платежів.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду, переглянувши в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції, на підставі встановлених фактичних обставин справи №908/1042/15-г; розглянувши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї; заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши застосування судом норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк та скасування рішення господарського суду Запорізької області від 23.06.2015р. у справі №908/1042/15-г з огляду на таке.

Так, 21.08.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Премєр Лізинг (далі - лізингодавець) та Державним підприємством Донецька залізниця (далі - лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № Д/П-131512/НЮ (далі договір).

"Предмет лізингу" - це майно, вказане в специфікації (Додаток № 1) - машина щебенеочисна RM-80 UHR, яке відповідає чинним в Україні вимогам експлуатації та відповідно до встановлених лізингоодержувачем технічних вимог, і яке лізингодавець набуває у власність у виробника (продавця), на підставі та на умовах договору купівлі-продажу та передає його лізингоодержувачу у володіння та користування на умовах цього Договору (пункт 1.1. Договору).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що Лізингодавець надає, а лізингоотримувач отримує фінансові лізингові послуги (фінансовий лізинг).

Лізингодавець зобов'язується передати лізингоодержувачу в тимчасове платне володіння і користування на умовах, передбачених цим Договором предмет лізингу "машина щебенеочисна RM-80 UHR" у кількості 1 (одна) одиниця, що не був в експлуатації, який виготовлений не раніше 2013р. та відповідає встановленим лізингоодержувачем технічним вимогам, визначеним у Додатку № 2 до цього Договору (пункт 2.2. Договору).

Вартість предмета лізингу за Договором складає 58 200 000 грн., в тому числі ПДВ (20%) 9 700 000 грн. (пункт 3.1. Договору),

Відповідно до п. 1.15. договору для виконання своїх зобовязань щодо придбання предмету лізингу у виробника (продавця), лізингодавець укладає договір позики в валюті (доларах США). Лізингодавець надає відповідний підтверджуючий документ з банку лізингоодержувачу на його вимогу.

Лізингові платежі сплачуються лізингоодержувачем ануїтетними щомісячними платежами згідно з графіком нарахування лізингових платежів ( пункт 3.6.1. Договору).

В лізинговий платіж входять суми, які включають: платіж по відшкодуванню предмету лізингу, Винагороду лізингодавця за отримане у лізинг майно, що включає компенсацію відсотків за кредитом, залученим з метою придбання предмета лізингу, інші втрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням цього Договору. Під час сплати лізинговий платіж підлягає коригуванню на коефіцієнт коригування КNBU, розрахований відповідно до пункту 1.8 цього Договору шляхом множення цього коефіціенту на відповідну суму поточного лізингового платежу, визначену в Графіку нарахування лізингових платежів.

Відповідно до п.п. 3.6.2. Договору, сторони домовились, що лізингоодержувач самостійно розраховує згідно з п. 1.8., п.п. 3.6.4. п 3.6. договору суми лізингових платежів, які підлягають сплаті. При цьому лізингодавець може виключно для зручності лізингоодержувача направляти лізингоодержувачу рахунки на сплату лізингових платежів. Такі рахунки можуть направлятися лізингоодержувачу факсом або електронною поштою або іншим способом на вибір лізингодавця. Сторони домовились, що інформацію про офіційний курс НБУ гривні до долара США лізингоодержувач отримує на офіційному сайті НБУ. Якщо з якихось причин НБУ дані курси не оприлюднить на дату сплати лізингового платежу (частини лізингового платежу) згідно з умовами договору, то лізингоодержувач зобовязаний отримати дану інформацію в НБУ шляхом офіційного запиту або в інший зручний для лізингоодержувача спосіб. Направлення лізингодавцем лізингоодержувачу рахунків, передбачених цим пунктом договору є правом лізингодавця, а не зобовязанням, і ніяким чином не впливає на зобовязання лізингоодержувача сплачувати лізингові платежі на умовах передбачених договором, в т.ч. з коригуванням платежі згідно з п. 1.8., п.п. 3.6.4. п. 3.6. договору.

Перший лізинговий платіж по даному договору за користування предметом лізингу, лізингоодерджувач здійснює протягом першого банківського дня через 30 календарних днів з моменту підписання ОСОБА_6 приймання-передачі предмета лізингу в лізинг з урахуванням коригування, згідно п. 1.7. та п. 1.8. цього договору. (п. 3.6.3. договору)

Всі наступні платежі сплачуються не пізніше 10 числа місяця, що слідує за місяцем сплати попереднього лізингового платежу. Лізингові платежі сплачуються відповідно до графіку нарахування лізингових платежів та мають бути скориговані, згідно п. 1.7. та п. 1.8. цього договору. Під час звірки розрахунків сторони повинні вказувати КNBU, що були застосовані ( або мали бути застосовані) під час сплати лізингових платежів.

Платежі за цим договором здійснюються в гривнях, відповідно до графіку нарахування лізингових платежів та умов цього договору. (п. 3.9. Договору).

Пунктом 3.15. договору передбачено, що лізингоодержувач має право достроково викупити предмет лізингу, не менше ніж за 2 місяці письмово повідомивши про це лізингодавця. У цьому випадку здійснюється викуп предмету лізингу лізингоодержувачем за залишковою вартістю предмету лізингу. За цим договором при достроковому викупі предмета лізингу лізингоодержувач зобовязаний сплатити лізингодавцю платежі не сплачені до дати дострокового викупу предмета лізингу (тобто поточну заборгованість з лізингових платежів) та залишкову вартість предмета лізингу. Для цілей дострокового викупу предмета лізингу залишкова вартість предмета лізингу визначається за формулою, яка визначена у п. 1.11. цього договору.

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. договору лізингодавець зобовязується придбати предмет лізингу, відповідно до Технічних вимог (додаток № 2) та Специфікації (додаток № 1) до цього договору.

Умови купівлі, поставки, вимоги щодо технічних параметрів та якості визначаються також договором купівлі-продажу між лізингодавцем та продавцем (виробником). (п. 4.2.)

Пунктами 6.1.-6.3. договору лізингоодержувач набуває право строкового володіння і користування предметом лізингу на умовах цього договору з моменту підписання уповноваженими представниками сторін ОСОБА_6 приймання-передачі предмета лізингу в лізинг (додаток № 5).

Після підписання ОСОБА_6 приймання-передачі предмета лізингу в лізинг між лізингодавцем та лізингоодержувачем, предмет лізингу враховується на балансі лізингоодержувача з відповідним відображенням цих операцій в бухгалтерському обліку.

До моменту приймання-передачі предмета лізингу в лізинг, лізингоодержувач підтверджує якість та комплектність предмета лізингу відповідно до Технічних вимог (додаток № 2), про що складається ОСОБА_6 технічного стану предмета лізингу по якості та комплектності.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами були підписані Специфікація, Технічні вимоги, Графік поставки предмета лізингу, Базовий графік лізингових платежів, ОСОБА_6 приймання-передачі предмета лізингу від 28.10.2013, ОСОБА_6 технічного стану, ОСОБА_6 технічного стану, відповідно до яких відповідач прийняв на умовах, визначених у договорі у лізинг щебенеочисну машину RM 80 UHR у кількості 1 одиниця.

Пунктами 14.1.5., 14.2. - 14.5., 14.8. договору передбачено, що Лізингодавець має право відмовитись від договору лізингу в односторонньому порядку письмово повідомивши про це лізингоодержувача у разі, якщо заборгованість по оплаті лізингових платежів лізингодавцю складає більше 30 календарних днів.

Лізингоодержувач має право відмовитись від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі: прострочення передачі предмету лізингу становить більше 30 календарних днів; зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу видатків лізингоодержувача, визначених фінансовим планом / тимчасовими контрольними завданнями, що унеможливлює виконання лізингоодержувачем своїх зобовязань за цим договором.

Одностороннє розірвання договору без підписання сторонами відповідної угоди не допускається, окрім випадків встановлених законодавством України та цим договором.

Якщо одна із сторін заперечує проти одностороннього розірвання або припинення цього договору за ініціативою іншої сторони спір вирішується в судовому порядку.

При розірванні договору за ініціативою лізингодавця лізингоодержувач зобовязаний достроково викупити предмет лізингу за формулою, визначеною п. 1.11. та п. 3.15 цього договору.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до виконання сторонами всіх зобовязань, передбачених цим договором. (пункт 13.1. Договору).

Як стверджує позивач, відповідач, прийнявши предмет лізингу, припинив виконувати зобов'язання щодо сплати лізингових платежів за договором фінансового лізингу № Д/П-131512/НЮ від 21.08.2013р. з листопада 2014р., внаслідок чого позивач звернувся до відповідача з повідомленням про розірвання укладеного між сторонами договору та стягнення на підставі п.14.5 Договору з відповідача коштів, яке залишене відповідачем без відповіді.

Відповідно до ст.43 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Судовими доказами слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного розгляду справи.

Згідно з п.4 ст.129 Конституції України, ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

На підставі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до частини 1 статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Аналогічне визначення договору лізингу міститься і у статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг".

Відносини, що виникають з укладеного між сторонами договору, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку та Законом України "Про фінансовий лізинг" (частина 2 статті 806 ЦК України та частина 1 статті 2 Закону України "Про фінансовий лізинг".

За договором лізингу майновий інтерес лізингодавця полягає у розміщенні та майбутньому поверненні з прибутком грошових коштів, а майновий інтерес лізингоодержувача - в можливості користуватися та придбати предмет лізингу у власність.

Отже, договір фінансового лізингу поєднує в собі, зокрема, елементи договорів оренди та купівлі-продажу.

Як зазначалось вище, пунктами 14.1.5., 14.2. - 14.5., 14.8. договору передбачено, що Лізингодавець має право відмовитись від договору лізингу в односторонньому порядку письмово повідомивши про це лізингоодержувача у разі, якщо заборгованість по оплаті лізингових платежів лізингодавцю складає більше 30 календарних днів.

28.10.2013р. сторони Договору підписали та засвідчили печатками акт приймання-передачі предмету лізингу в лізинг.

Як вбачається з матеріалів справи та досліджено господарським судом, лізингоодержувач не виконував зобов'язань з оплати лізингових платежів належним чином, що призвело до виникнення заборгованості за договором, зокрема відповідач прострочив лізингові платежі більше ніж на 30 днів з листопада 2014р. по січень 2015р. у розмірі 5 107 776, 82 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про фінансовий лізинг», відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову.

Згідно до частини 3 статті 651 Цивільного кодексу України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Господарським судом встановлено, що 20.01.2015р. позивачем направлено відповідачу повідомлення № 16/01-02 від 16.01.2015р. про відмову лізингодавця від договору лізингу в односторонньому порядку та зобовязання лізингоодержувача викупити предмет лізингу згідно п. 14.5. договору лізингу у звязку з тим, що з листопада 2014р. по січень 2015р. ДП Донецька залізниця порушено умови договору фінансового лізингу № Д/П-131512/НЮ від 21.08.2013 щодо сплати лізингових платежів у розмірі 5 107 776, 82 грн., що підтверджується описом вкладення курєрської служби доставки від 20.01.2015р. та квитанцією. Відповіді на вказане повідомлення відповідачем не надано.

Однак, як зазначено вище, одностороннє розірвання договору без підписання сторонами відповідної угоди не допускається, окрім випадків встановлених законодавством України та цим договором.

Якщо одна із сторін заперечує проти одностороннього розірвання або припинення цього договору за ініціативою іншої сторони спір вирішується в судовому порядку.

Враховуючи умови пункту 14.1.5. Договору, який передбачає можливість одностороннього розірвання договору у разі несвоєчасної сплати лізингових платежів, вимоги частини 3 статті 651 Цивільного кодексу України, колегія суддів погоджується з висновком господарського суду щодо наявності підстав для розірвання договору фінансового лізингу № Д/П-131512/НЮ від 21.08.2013р., як це передбачено п. 14.1.5. договору та приписами ч.1 ст.7 Закону України "Про фінансовий лізинг", з огляду на наявність факту порушення з боку відповідача обовязку по сплаті лізингових платежів.

Одночасно, позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення грошових коштів у сумі 129 158 078,79грн. (вартість дострокового викупу предмету лізингу)

За змістом ч.1. ст. 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" та ч. 2 ст. 806 Цивільного кодексу України до правовідносин за договором фінансового лізингу передбачена можливість застосування загальних положень про купівлю продаж, що безпосередньо узгоджено сторонами і в п.2.10 договору, серед іншого в п.п. 14.5., 14.8 договору як наслідок його розірвання, що не суперечить ч. 3 ст.653 Цивільного кодексу України.

Апеляційний суд відхиляє доводи скаржника щодо неврегульованості та відсутності підстав для такого викупу, адже за умовами договору сторонами узгоджено самостійні підстави для викупу як реалізацію прав лізингодавця, і як наслідок зумовленого порушенням з боку лізингоодержувача розірванням договору фінансового лізингу.

Суд наголошує, що в останньому випадку, який і підлягає застосуванню в цій справі, умови договору на реалізацію означеного обовязку з викупу не покладають у залежність від попереднього укладання договору купівлі продажу в порядку п.9.1., на що безпідставно вказує апелянт. Дійсно, п.п. 14.5., 14.8 договору встановлючи обовязкову в силу ст.629 Цивільного кодексу України умову з викупу для відповідача лише визначають, що порядок визначення суми платежу такий самий, як і при реалізації лізингоодержувачем права на викуп, тобто має застосовуватись алгоритм (формула) встановлення суми оплати, вказана у п. 1.11. цього договору.

Отже, в розглядуваному випадку правовою підставою для набуття права власності на предмет лізингу виступатиме не окремий договір купівлі продажу договору фінансового лізингу , згідно п.9.4. достроковий викуп предмета лізингу оформлюється договором купівлі продажу у відповідності до вимог чинного законодаства, а сам договір лізингу, здійснений у відповідності до його умов пунктів з викупу, що узгоджується з ч.2 ст.8 Закону України "Про фінансовий лізинг", беручи до уваги його змішану правову природу.

Розірвання договору та/або викуп предмету лізингу у звязку з розірванням договору, не звільняє лізингоодержувача від сплати всіх нарахованих та несплачених платежів, передбачених договором, в тому числі визнаних штрафними санкціями і відшкодування заподіяних збитків (за наявністю).

Пунктом 3.15. договору передбачено, що лізингоодержувач має право достроково викупити предмет лізингу, не менше ніж за 2 місяці, письмово повідомивши про це лізингодавця. У цьому випадку здійснюється викуп предмету лізингу лізингоодержувачем за залишковою вартістю предмету лізингу. За цим договором при достроковому викупі предмета лізингу лізингоодержувач зобовязаний сплатити лізингодавцю платежі не сплачені до дати дострокового викупу предмета лізингу (тобто поточну заборгованість з лізингових платежів) та залишкову вартість предмета лізингу. Для цілей дострокового викупу предмета лізингу залишкова вартість предмета лізингу визначається за наступною формулою, яка визначена у п. 1.11. цього договору.

Пунктом 1.11. договору сторони узгодили, що залишкова вартість предмету лізингу розрахункова сума, що визначається у випадку дострокового викупу предмета лізингу на дату розрахунку як різниця між первісною вартістю предмета лізингу на дату передачі предмета лізингу в лізинг, зменшеною на суму авансу, сплаченого по такій одиниці предмета лізингу і сумами, фактично сплаченими лізингоодержувачем в рахунок відшкодування вартості предмета лізингу лізингодавцю. Залишкова вартість предмета лізингу розраховується за формулою:

ZV = (TV SP) х К NBU, де:

ZV залишкова вартість предмета лізингу для цілей дострокового викупу, грн.,

TV первісна вартість предмета лізингу,

SP сума сплачених лізинг одержувачем платежів з відшкодування вартості предмета лізингу, грн. (без урахування коефіцієнту).

К NBU коефіцієнт, що розраховується відповідно до п. 1.8. договору. У цьому випадку Курс 2 визначається на дату фактичної оплати залишкової вартості предмета лізингу.

Коефіцієнт коригування К NBU коефіцієнт, що розраховується за фактом зміни офіційного курсу НБУ грн./долл. США між датою передачі одиниці предмету лізингу в лізинг та датою, що передує даті сплати чергового лізингового платежу.

К NBU = Курс2/Курс1, де:

Курс 1 курс, встановлений НБУ для одного долара США на дату передачі предмету лізингу в лізинг.

Курс 2 курс, встановлений НБУ для одного долара США на день, що передує дню, коли фактично здійснюється лізинговий платіж відповідно до графіку нарахування лізингових платежів.

Під час сплати лізинговий платіж підлягає коригуванню на коефіцієнт коригування К NBU. Коефіцієнт коригування К NBU застосовується до загальної суми лізингового платежу. При цьому застосування К NBU не змінює вартості предмету лізингу.

В договорі визначається грошовий еквівалент загальної вартості договору в іноземній валюті по курсу долара США на момент підписання договору.

"Коригування" - встановлений цим договором відповідно до частини 1 статті 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" порядок сплати лізингових платежів, що полягає у погодженому сторонами способі визначення в кожний конкретним момент часу величини лізингових платежів, що підлягають сплаті лізингоодержувачем в такий момент. Необхідність застосування коригування обумовлена тим, що для оплати придбання предмета лізингу лізингодавець використав залучене фінансування у валюті (доларах США), а виконання грошових зобов'язань за даним договором проводиться виключно в національній валюті України (гривнях). При цьому коригування застосовується без будь-якого додаткового узгодження сторонами за формулою зазначеною в пункті 1.11 Договору. (пункт 1.8. Договору).

Сторони Договору підписали специфікацію (Додаток № 1 до Договору), відповідно до якої вартість предмету лізингу за Договором складає 58 200000,00 грн., в тому числі ПДВ 9 700 000,00 грн.

Згідно з розрахунком позивача, який міститься в матеріалах справи, сума заборгованості у розмірі 129 158 078, 79 грн., розрахована за формулою та схемою, передбаченою п.п. 1.8., 1.11. договору та складається з наступного:

Залишкова вартість = (вартість предмета лізингу сума сплачених платежів з відшкодування вартості предмета лізингу) х Коефіцієнт коригування.

Вартість предмета лізингу 58 200 000, 00 грн. Сума сплачених платежів 13 800 847, 74 грн. Сума сплачених платежів складається із сум 8730000,00 грн. (авансовий платіж) + 5070847,74 грн. = 13 800 847, 74 грн.

Таким чином, залишкова вартість складає: (58 200 000, 00 грн. 13 800 847, 74 грн.) х 2,2794 = 123 575 877, 75 грн.

Вартість достроково викупу = 123 575 877, 75 грн. + 2 005 609, 82 грн. х 2, 2794 = 129 158 078, 79 грн.

Перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення вартості дострокового викупу у розмірі 129 158 078,79 грн., розрахований за формулою та схемою, передбаченою п.п. 1.8.,1.11. договору, апеляційна інстанція дійшла висновку, що розрахунок позивача є арифметично вірним та таким, що не суперечить діючому законодавству.

Сума позовних вимог розрахована позивачем з використанням коефіцієнту коригування, розрахованим станом на 18.03.2015р. (дата звернення до суду з заявою про збільшення розміру позовних вимог від 18.03.2015р.).

Контррозрахунку щодо арифметичного розрахунку суми позовних вимог відповідачем не надано ані суду першої, ані суду апеляційної інстанції.

Поряд з цим, не приймаються твердження скаржника стосовно немотивованого та безпідставного розрахунку вартості дострокового викупу предмету лізингу з огляду на відсутність посилань на діючий курс валют, оскільки позивачем при розрахунку вартості дострокового викупу взято до уваги курс гривні, встановлений НБУ до доллара США станом на 18.03.2015р., а лізингові платежі, передбачені графіком сплати, включають коефіціент коригування, розрахований у відповідності до п. 1.8. договору.

Виходячи з чого, колегія суддів вважає вірним висновок господарського суду щодо наявності у позивача права вимагати у відповідача сплати вартості дострокового викупу предмету лізингу, оскільки такі права та обовязки сторони передбачили у договорі, а в силу положень Цивільного кодексу України, договір є обовязковим до виконання, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов, не допускається.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та спростовані вищевикладеними висновками судової колегії. Щодо посилання відповідача на висновок Донецької Торгово-промислової палати №658/12-12/03 від 29.04.2015р. про істотну зміну обставин, відповідно до якого Донецька торгово-промислова палата підтверджує ДП Донецька залізниця настання істотних змін обставин за укладеним договором фінансового лізингу № Д/П-131512/НЮ від 21.08.2013р., повязаних із істотним зростанням курсу валюти долару США по відношенню до української гривні, наявністю на території здійснення діяльності терористичних актів, воєнних дій в ході проведення на території Донецької області антитерористичної операції, веденням бойових дій, наявності загрози життю та здоровю людини; пошкодженням та знищенням шляхів сполучення, товарно-матеріальних цінностей, рухомого та нерухомого майна тощо, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 14 1 Закону України Про торгово-промислові палати в Україні Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення субєкта господарської діяльності за собівартістю.

Оскільки, вказаний висновок не є сертифікатом, тому не є належним та допустимим доказом настання обставин непереборної сили у розумінні положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. №1669-VII та, відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України не звільняє від відповідальності за грошовими зобовязаннями. Крім цього, доказів сповіщення позивача протягом 3 календарних днів про настання обставин непереборної сили відповідачем суду також не надано.

Враховуючи наведене, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Запорізької області від 23.06.2015р. у справі №908/1042/15-г ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає приписам ст.43 Господарського процесуального кодексу України, тому залишає зазначене рішення без змін, а апеляційну скаргу за наведеними в ній мотивами - без задоволення.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на заявника скарги по справі.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк, - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 23.06.2015р. у справі №908/1042/15-г залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Марченко О.А.

Судді: Зубченко І.В.

ОСОБА_3