ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2015 р.Справа № 922/5712/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

при секретарі судового засідання Кріциній В.Е.

розглянувши справу

за позовом ФОП ОСОБА_1 с. Станичне, Харківська область
до 1- ого відповідача Публічне АТ "Харківгаз", м. Харків , 2-ого відповідача ОСОБА_2 управління експлуатації газового господарства ПАТ "Харківгаз", м. Зміїв, Харківська область
про зобов'язання проведення перерахунку обсягу транспортування природного газу
за участю представників :

позивач, ОСОБА_3, довіреність № 110 від 29.10.15, ;

1-ого відповідача ОСОБА_4, довіреність № 4061 від 31.12.14, ;

2-ого відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 с. Станичне звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до 1-ого відповідача Публічне АТ "Харківгаз", м. Харків, 2-ого відповідача ОСОБА_2 управління експлуатації газового господарства ПАТ "Харківгаз", м. Зміїв в якій просить суд зобов'язати ПАТ "Харківгаз", провести перерахунок обсягу транспортування природного газу з 01 лютого 2015року по 23 лютого 2015року відповідно до переліку комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання та номінальних витрат газу на один газоспоживний прилад, який є невід'ємною частиною договорів №05Т-ПРФ 267-2015 на розподіл природного газу, №05-ПТ -ПРФ -267-2015 на постачання природного газу за регульованим тарифом /промисловим та комунально - побутовим споживачам /та технічної угоди №05ТУ-ПР-267-2015 про порядок організації обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільними мережами.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 21 жовтня 2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/5712/15 та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 03 листопада 2015 року о 10:30.

Ухвалою господарського суду від 03.11.2015року , з метою надання сторонами доказів , розгляд справи відкладено до 19.11.2015 року

Ухвалою господарського суду від 19.11.2015року клопотання першого відповідача про виключення зі складу учасників судового процесу ОСОБА_2 УЕГГ ПАТ "Харківгаз" залишено без задоволення, розгляд справи відкладено до 26.11.2015року.

Ухвалою господарського суду від 26.11.2015року розгляд справи відкладено до 03.12.2015року.

Представник позивача в судовому засіданні 03.12.2015року підтримує заявлені позовні вимоги у повному обсязі, через канцелярію господарського суду (вх.№48391) надав додаткові пояснення стосовно заявлених позовних вимог в яких, вказував на відсутність підстав для проведення позачергової перевірки лічильника, крім того, відповідачем не був визначений вид повірки та надана довідка про непридатність засобу вимірюваної техніки від 24.02.2015року не може бути підставою для проведення перерахунку обсягу транспортованого природного газу .

Представник першого відповідача проти заявлених позовних вимог заперечує з підстав викладених у відзиві на позовну заяву (вх.№47111 від 24.11.2014року), вважає, що позивачем невірно обрано спосіб захисту свого права за приписами ст.20 ГК України та ст.16 ЦК України. Крім того представник першого відповідача звернувся до суду з клопотанням (вх.№48324 від 02.12.2015року) щодо доручення до матеріалів справи документів, а саме: копії статуту ПАТ»Харківгаз», копії свідоцтва про державну реєстрацію «Харківгаз», копії довідки про номери поточних рахунків ПАТ »Харківгаз» та довідки з Головного управління статистики у Харківській області від 06.05.2015року №06.3-11/1934, також звернувся до суду з клопотанням (вх.№48115 від01.12.2015року) щодо здійснення технічної фіксації процесу.

Другий відповідач ОСОБА_2 управління експлуатації газового господарства ПАТ "Харківгаз" правом на участь у судовому засіданні не скористався, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

02.12.2015року від ПАТ »Харківгаз» (першого відповідача) надійшло клопотання (вх.№48324) яким останній долучив довідку з Головного управління статистики у Харківській області від 06.05.2015року №06.3-11/1934,з якої вбачається що, станом на 06.05.2015року з ЄДРПОУ вилучено ОСОБА_2 філію публічного акціонерного товариства «Харківгаз» (ідентифікаційний код 24276712, правовий статус суб'єкта - без права юридичної особи, та закрито вищевказаний відокремлений підрозділ від 30.04.2015року .

За заявою першого відповідача від 01.12.2015 р. (вх. № 48115) здійснювалася технічна фіксація судового процесу за допомогою програмно-апаратного комплексу "Діловодство суду", для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер СІСХ-09233.

Враховуючи те, що норми ст.38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розгляд справи за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

Зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

Між ПАТ »Харківгаз» ОСОБА_2 філією та ФОП ОСОБА_1 05.01.2015 року укладено договори №05Т-ПРФ 267-2015 на розподіл природного газу, №05-ПТ -ПРФ -267-2015 на постачання природного газу за регульованим тарифом /промисловим та комунально - побутовим споживача /та технічної угоди №05ТУ-ПР-267-2015 про порядок організації обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільними мережами.

Згідно п.1.1. №05-ПТ -ПРФ -267-2015 договору Постачальник здійснює постачання Споживачу природного газу в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

П. 2.6. №05-ПТ -ПРФ -267-2015 договору передбачає, що послуги з постачання газу документально оформлюються підписаними Сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється згідно з даними вузлів обліку, визначених у додатку 1 до Договору.

П. 2.7. №05-ПТ -ПРФ -267-2015 договору встановлено, що постачальник до 5-го числа, наступного за звітним місяцем, направляє Споживачу два примірники акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою Постачальника.

П. 2.8. №05-ПТ -ПРФ -267-2015 договору зобов'язує Споживача протягом двох робочих днів з дати одержання акта приймання-передачі газу повернути Постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою Споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу.

П.2.8.1. №05-ПТ -ПРФ -267-2015 договору передбачає, що у випадку відмови від підписання акта приймання - передачі газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку.

Як вказує позивач в позовній заяві, 23 лютого 2015 року представником ПАТ «Харківгаз» перевірено дотримання правил споживання природного газу та достовірності його обліку, жодних порушень представником ПАТ «Харківгаз» виявлено не було, 23 лютого 205 року представником ПАТ »Харківгаз», без згоди власника лічильник G4 заводський номер 323729 був знятий на позачергову державну перевірку, 23 лютого 20145року вищевказаний лічильник був роз пломбований в результаті позачергової державної повірки в лабораторії по технічному обслуговуванню та ремонту побутових та промислових лічильників газу ПАТ »Харківгаз».

Після зняття лічильника на повірку позивачем був наданий звіт про обсяг спожитого газу з 01.02.2015 року по 23.02.2015 року в об'ємі 0,850 тисяч кубічних метрів. За період з 23 по 28 лютого 2015 року відповідно до показників лічильника МЕТК.ІХ № 00469563 спожито 0,037 тисяч м.куб. газу.

Відповідно до довідки про непридатність засобу вимірювальної техніки № ХТ /01867 від 24.02.2015 року лічильник газу побутовий типо розміру G-4 РЛ № 323729 на підставі результатів повірки засіб вимірювальної техніки визнано непридатним до застосування / основна відносна похибка перевищує допустимі межі/. Результати проведеної повірки підтверджуються також Протоколом № ХГ/01867 від 24.02.2015 року та листом ДП „Харківстандартметрології», № 882/05 від 09.04.2015 року. Однак як вказує позивач, ні в протоколі № ХГ /01867 ні в довідці про непридатність засобу вимірювальної техніки від 24.02.2015 року не зазначено вид проведеної повірки (чергова, позачергова чи експертна), оскільки відповідно до свідоцтва про повірку робочого засобу ЗТ від 22.10.2010 року чергова повірка повинна бути проведена лише 22 жовтня 2015 року.

Також, позивач в позовній заяві вказує на те, що другим Відповідачем на адресу позивача з супровідним листом №01-461 від 04.03.2015 року були направлені два примірники оригіналів актів наданих послуг з транспортування природного газу ГРМ та технічних актів приймання-передачі природного газу за лютий 2015 року , в наданому акті відповідачем було зазначено, що газорозподільне підприємство протранспортувало по своїх мережах 2,898 тисяч кубічних метрів газу, в наданому технічному акті № 02/15 приймання - передачі природного газу від 28 лютого 2015 року зазначено, що у лютому 2015 року відповідач передав стороні - 2, 2,898 тис. куб. метрів газу, при цьому обсяг газу спожитого за показниками лічильника в лютому 2015 року зазначений 0,037 тис. куб. м. технічний розрахунок становить 2,861 куб. м. газу, що не відповідає дійсному об'єму протранспортованого газу та затвердженого сторонами за умовами договору порядку проведення донарахувань в разі виникнення підстав для проведення технічних розрахунків .

02 квітня 2015 року позивач повернув без підпису примірники актів наданих послуг по транспортуванню природного гаду та примірники технічного акту приймання - передачі природного газу за лютий 2015 року.

24 березня 2015 року другим відповідачем по справі за супровідним листом № 01-893 повторно направлено адресу позивача по два примірники актів наданих послуг з транспортування природного газу ГРМ та технічних актів приймання-передачі природного газу за лютий 2015 року.

30 квітня 2015 року позивачем зазначені акти були повернуті відповідачу без підпису та заправлена претензія про проведення технічного розрахунку спожитого газу з 01.02.2015 року по 23.02.2015 року з урахуванням визначених договорами номінальних витрат газоспоживного обладнання 1,1 м.куб/за годину/, про те вказана претензія задоволена не була.

Позивач зазначає, що відповідно до додатку № 1 до договору № 05-ПТ-ПРФ-267-2015 на постачання природного газу за регульованим тарифом „Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживаючого обладнання „зазначене газоспоживне обладнання, установлене на пунктах призначення - АГОВ- 10 , кількість газоспоживчого обладнання - 1 номінальні витрати газу на один газоспоживний прилад - 1,1 м.куб/годину/. Зазначений додаток є невід'ємною частиною Договору на постачання природного газу за регульованим тарифом від 05 січня 2015 року.

В позовній заяві позивач зазначає про відсутність підстав у відповідачів по справі для проведення позачергової повірки ЗВТ відповідно до п. 3.2. укладеної технічної угоди від 05.01.2015 року № 05 ТУ-ПР-267-2015 і договору №2015/ТП-ПР-1-195 від 15.07.2015р.,та проведення технічного розрахунку обсягу спожитого газу.

Проведене донарахування , на думку позивача , є порушенням умов договору на розподіл природного газу, без урахування номінальних витрат газу на один газоспоживний прилад та потужності газоспоживчого приладу, який не використовувався з 01.02.2015 року по 23.02.2015 року.

Перший відповідач наполягає на тому, що здійснений відповідачем перерахунок об'єму природного газу, спожитий позивачем за показниками комерційних вузлів обліку газу за період з 01.02.2015року по 23.02.2015року, є правомірним, оскільки при здійсненні товариством перерахунку обсягів спожитого газу до уваги приймалось кількість фактично встановленого (підключеного ) газового обладнання , до якого на момент перевірки здійснювалось газопостачання, крім того перший відповідач вказував на те, що обраний позивачем спосіб захисту не відповідає, ані вимогам статті 16 ЦК України, ані вимогам статті 20 ГК України, ані вимогам договору.

Господарський суд, суд критично ставиться до заперечень першого відповідача стосовно невірного обраного позивачем способу захисту своїх прав, виходячи із наступного .

У відповідності до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним;3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим бо органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У відповідності до ст.20 Господарського кодексу України, 1. Держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Визначене вказує, що звертаючись до відповідачів з позовом позивач саме просить вчинити певні дії щодо проведення перерахунку обсягу спожитого газу, що не суперечать вимогам чинного законодавства України.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відносини, які виникають між газопостачальними, газорозподільними, газотранспортними підприємствами та споживачами природного газу (крім населення), а також взаємовідносини між суб'єктами господарювання під час передачі з газорозподільних мереж споживачу природного газу, у тому числі видобутого з газових і газоконденсатних родовищ, та нафтового газу, отриманого з нафтових родовищ, регламентовані "Правилами користування природним газом для юридичних осіб", затвердженими Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №1181 від 13.09.2012 р. (далі - Правила №1181) та "Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання", затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України №618 від 27.12.2005 р. (далі - Правила №618).

Згідно з п. 1.4. Правил №1181 постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві (субспоживачеві) природний газ, якісні характеристики якого визначено стандартами, в обсязі та порядку, передбачених договором, а споживач (субспоживач) зобов'язується сплачувати вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Відповідно до п. 3.8 Правил №1181 власник комерційного обліку або суб'єкту господарювання, що здійснює його експлуатацію на підставі відповідного договору, забезпечує належний технічний стан ЗВТ та проведення періодичної повірки у визначений строк.

Згідно з п. 5.9. Правил №618 власник комерційного вузла обліку газу відповідає за технічний стан комерційного вузла обліку газу та порушення правил його експлуатації, а також за використання ЗВТ з вичерпаним терміном повірки.

За умовами п. 3.12.1. Правил №1181 та п. 5.10. Правил № 618 сторони договору мають право контролювати правильність експлуатації ЗВТ у будь-який час доби; у разі виникнення між сторонами спірних питань щодо технічних, у тому числі метрологічних характеристик ЗВТ сторони договору мають право вимагати проведення експертиз або позачергової повірки ЗВТ.

Відповідно до п. 3.12.1. Правил №1181 сторони договору мають право контролювати правильність експлуатації ЗВТ у будь-який час доби. Періодична повірка ЗВТ здійснюється газорозподільним (газотранспортним) підприємством або іншою організацією, яка уповноважена на її проведення.

Згідно з п. 3.4. договору №05-ПТ -ПРФ -267-2015 постачальник має право перевіряти роботу вузлів обліку установлених у споживача , в тому числі за допомогою еталонних пересувних вимірювальних комплексів, а також вимагати позачергової перевірки вузлів обліку спеціально уповноваженим органом у сфері метрології. Споживач зобов'язаний забезпечити допуск представників постачальника за для огляду вузлів обліку, відключаючи присторіїв, газопроводів та газоспоживчого обладнання , що розташовані на території споживача.

Як свідчать матеріали справи, 23.02.2015року з метою проведення позачергової повірки працівниками ПАТ»Харківгаз» було проведено демонтаж лічильника газу РЛ-G-4 №323729. про що сторонами було складено та підписано акт від 23.02.2015року .

24.02.2015року демонтований лічильник газу позивачем було доставлено в метрологічну лабораторію для проведення позачергової повірки в присутності особисто позивача, вищевказане підтверджується підписом ФОП ОСОБА_1В.(позивача) в журналі приймання та передачі ЛПГ.

24.02.2015року за результатами метрологічної повірки лічильник газу РЛ-G-4 №323729 було визнано непридатним до застосування, про що ДП «Харківстандартметрологія» було видано довідку про непридатність засобу вимірювальної техніки №ХГ/01867 від 24.02.2015року.

Згідно з п. 5.13. Правил №681 та п. 3.12.2. Правил №1188 перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу проводяться у випадках:

- тимчасової відсутності ЗВТ (зняття ЗВТ на періодичну чи позачергову повірку, ремонт, експертизу);

- непридатності до застосування (несправності) ЗВТ за результатами експертизи, повірки та/або технічної перевірки вузла обліку;

- наявності аварійних ситуацій, що зареєстровані у роздрукованих звітах обчислювачів та обчислювачів коректорів, інші несправності ЗВТ, що впливають на облік газу;

- пропущення строків повірки ЗВТ.

Згідно з п. 3.12.2. Правил №1188 після закінчення строку дії повірки ЗВТ вважаються непридатними до застосування і перерахунок обсягу спожитого газу проводиться відповідно до вимог нормативних документів, починаючи з дня, наступного після дати закінчення строку повірки.

Згідно з п. 5.13.2. Правил №681 та п. 3.12.4. Правил №1181 якщо власником комерційного вузла обліку газу є споживач, перерахунки обсягу споживання/розподілу/транспортування природного газу за період відсутності (несправності) ЗВТ здійснюються газорозподільним/газотранспортним підприємством за показами дублюючого вузла обліку, а у разі відсутності дублюючого вузла обліку - за проектною номінальною потужністю неопломбованого газового обладнання (до якого здійснюється газопостачання) з урахуванням кількості годин роботи газового обладнання споживача.

Таким чином, право постачальника природного газу на здійснення перерахунку протранспортованого газу передбачено Правилами обліку газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання.

При цьому слід зазначити, що будь-якого іншого передбаченого законодавством порядку обліку спожитого природного газу за час несправності засобів вимірювальної техніки (ЗВТ) на сьогодні немає.

Як вбачається з матеріалів справи, розрахунок споживання природного газу за період з 01.02.2015 р. до 23.02.2015 р. відповідачем було здійснено у відповідності з вимогами пп. 5.13.1, 5.13.2 Правил, за проектною номінальною потужністю, неопломбованого газового обладнання, та з врахуванням кількості фактично встановленого (підключеного) газового обладнання, до якого на момент перевірки здійснювалося газопостачання і яке в свою чергу , було зафіксовано в підписаному сторонами акті обстеження №б/н від 23.02.205року

Твердження позивача щодо необхідності при проведенні технічного розрахунку застосовувати номінальну потужність , визначену договорами є невірним виходячи із наступного:

- згідно п.3.3.9.1. Технічної угоди №05ТУ-ПР-267-2015 про порядок організації обліку природного газу при його транспортуванні газорозподільними мережами та п.5.13.2. Правил №681 та п. 3.12.4. Правил №1181 відповідачем враховано неопломбоване газове обладнання до якого здійснюється газопостачання,

- згідно п.3.3.5 Технічної угоди №05ТУ-ПР-267-2015, при виявленні представником сторони -1 підключених пальникових систем і приладів які оформлені актами, розрахунок відпуску газу виконується по номінальній потужності всіх підключених приладів. Перерахунок проводиться за весь період з дня останньої перевірки представником сторони-1,або якщо такі перевірки не проводились, перерахунки проводяться за період починаючи з контрактної доби поточного календарного місяця або з моменту газу після планових та інших відключень у поточному місяці які здійснюються спільно з стороною -1 до дня усунення виявлених порушень.

- згідно 3.3.11.18 Технічної угоди №05ТУ-ПР-267-2015…..при виявленні представником сторони -1 підключеного газового обладнання, яке не передбачене погодженим проектом розрахунок обсягів використаного газу виконується по номінальній потужності неузгодженого між сторонами неопломбованого газового обладнання. Перерахунок проводиться за весь період з дня останньої перевірки представником сторони -1 або якщо така перевірка проводилась починаючи з контрактної доби поточного календарного місяця або з моменту пуску газу після планових та інших відключень у поточному місяці, які здійснювались спільно із стороною -1.

Таким чином, за умови відповідності перерахунку вимогам законодавства, а дій відповідача - його повноваженням, відсутні підстави вважати проведення відповідачем перерахунку обсягу протранспортованого газу незаконним чи неправомірним.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 20.06.2013 р. у справі № 7/5005/10057/2012.

Підсумовуючи вищевикладене, суд вважає, що у задоволенні вимог позивача про зобов'язання ПАТ»Харківгаз» здійснити перерахунок обсягу транспортування природного газу з 01 лютого 2015року по 23 лютого 2015року відповідно до переліку комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання та номінальних витрат газу, слід відмовити.

Щодо заявлених позовних вимог до другого відповідача - ОСОБА_2 філії публічного акціонерного товариства «Харківгаз» господарський суд враховує наступне .

Відповідно до ч.1 ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Таким чином, із приписів даної правової норми випливає, що позивачами та відповідачами в господарському процесі можуть бути юридичні особи.

Згідно ст. 80 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Відповідно до ч 1 ст. 95 Цивільного кодексу України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій.

Відповідно до ч. 3 ст. 95 Цивільного кодексу України Філії та представництва не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.

Відповідно до ч. 4 ст. 64 Господарського кодексу України підприємство має право створювати філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи, погоджуючи питання про розміщення таких підрозділів підприємства з відповідними органами місцевого самоврядування в установленому законодавством порядку. Такі відокремлені підрозділи не мають статусу юридичної особи і діють на основі положення про них, затвердженого підприємством. Підприємства можуть відкривати рахунки в установах банків через свої відокремлені підрозділи відповідно до закону.

Відповідно до п.1.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції "№18 від 26.12.2011р. господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона. Заміна первісного відповідача належним відповідачем допускається лише за згодою позивача, яка має бути викладена в його письмовій заяві чи зафіксована в протоколі судового засідання. Якщо ж такої згоди не надано, то господарський суд у залежності від конкретних обставин справи вчиняє одну з таких дій: 1) розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і відмовляє в позові, оскільки відповідач не є належним.

Пунктом 1.7. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції (із змінами та доповненнями) та пунктом 7 Інформаційного листа Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права від 14.12.2007 року N 01-8/973 Відособлений підрозділ юридичної особи може здійснювати повноваження сторони або третьої особи у справі від імені юридичної особи лише за умови, якщо таке право надано йому установчими або іншими документами. Як вбачається з вище вказаних роз'яснень з метою визначення правосуб'єктності відокремленого структурного підрозділу юридичної особи суд має перевірити наявність визначених установчими та іншими документами повноважень на здійснення представництва юридичної особи у суді у такого підрозділу.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об'єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до господарського суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Спосіб захисту, насамперед, повинен слугувати поновленню порушених прав позивача або захисту його охоронюваного законом інтересу.

З огляду на викладене, беручи до уваги всі зазначені положення норм чинного законодавства, враховуючи не згоду позивача щодо виключення ОСОБА_2 філії публічного акціонерного товариства «Харківгаз» із складу учасників судового процесу, та дослідивши матеріали справи ,зокрема, довідку з Головного управління статистики у Харківській області від 06.05.2015року №06.3-11/1934,з якої вбачається що , станом на 06.05.2015року з ЄДРПОУ вказану філію вилучено ( ідентифікаційний код 24276712) ,правовий статус суб'єкта - без права юридичної особи, та закрито вищевказаний відокремлений підрозділ від 30.04.2015року, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача до другого відповідача ОСОБА_2 філії публічного акціонерного товариства «Харківгаз» задоволенню не підлягають,оскільки ОСОБА_2 філія публічного акціонерного товариства «Харківгаз» є неналежним відповідачем.

Відповідно до ст. 49 ГПК України при відмові в позові судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись "Правилами користування природним газом для юридичних осіб", затвердженими постановою НКРЕ № 1181 від 13.09.2012 р., "Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання", затвердженими наказом Мінпаливенерго України № 618 від 27.12.2005 р., статтями 20, 193 Господарського кодексу України, статтями 6, 11, 16, 509, 525, 526, 611, 628, 629 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 4-3, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Повне рішення складено 08.12.2015 р.

Суддя ОСОБА_5