ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"01" грудня 2015 р. Справа № 911/3869/15

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛЕШ», АР Крим, м. Алушта, с. Лазурне
про стягнення 11785444,53 грн.
за участю представників:

позивача:ОСОБА_1 дов. від 05.10.2015
відповідача:не зявився, про час і місце судового засідання повідомлені можливими засобами звязку
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛЕШ» (далі відповідач) про стягнення 11785444,53 грн., з яких 6149601,87 грн. заборгованість по кредиту, 3737056,56 грн. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами, 36180,20 грн. 3% річних від суми простроченого кредиту, 21487,76 грн. 3% річних від суми прострочених процентів, 26076,88 грн. 3% річних від суми процентів нарахованих за підвищеною ставкою згідно п. 3.3.12.1 кредитного договору, 703402,48 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 413064,51 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків, 496574,47 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків нарахованих за підвищеною ставкою згідно п. 3.3.12.1 кредитного договору, 202000 грн. штрафу.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором кредитної лінії від 31.08.2010 № НКЛ-2004908 щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Присутній в судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та просить суд їх задовольнити з мотивів викладених в позові. Також, представник позивача, надав суду докази відправки службою доставки на адресу відповідача копії ухвали господарського суду Київської області від 03.09.2015 про порушення провадження у справі, які залучені до матеріалів справи.

Відповідач, повідомлений можливими засобами звязку про час і місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи відповідно до ст. 75 ГПК України за відсутності представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір кредитної лінії від 31.08.2010 № НКЛ-2004908 (далі договір), відповідно до умов якого позивач кредитор зобовязується надавати відповідачу позичальнику грошові кошти, надалі кредит, у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.1.1 договору в редакції додаткового договору від 12.11.2013 № 5 до договору, надання кредиту буде здійснюватися окремими частинами на умовах визначених цим договором в межах невідновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 10100000 грн., який змінюється відповідно до встановленого графіку зменшення максимального ліміту заборгованості згідно додатку № 4 до цього договору, який є його невідємною частиною (далі графік), зі сплатою плати за користування кредитом в розмірі 24% річних, з кінцевим терміном повернення заборгованості до 11.11.2016 включно, на умовах визначених цим договором.

Згідно п. 1.1.2 договору в редакції додаткового договору від 28.02.2013 № 4 до договору, повернення кредиту буде здійснюватися згідно графіку, але в будь-якому випадку не пізніше кінцевого терміну повернення заборгованості, зазначеного в п. 1.1.1 договору.

Пунктом 1.1.4 договору в редакції додаткового договору від 28.02.2013 № 4 до договору, визначено, що у разі прострочення кінцевого терміну повернення заборгованості за кредитом, визначеного в п. 1.1.1 цього договору, процентна ставка за користування кредитом встановлюється в розмірі 44% річних, та починає застосовуватися до взаємовідносин сторін за цим договором починаючи з дня, наступного за кінцевим терміном (днем) повернення заборгованості за кредитом по день фактичного погашення простроченої заборгованості за кредитом. При цьому сторони погодили, що встановлення зазначеного розміру річної процентної ставки є заздалегідь погодженим.

Кредит надається позичальнику з метою поповнення обігових коштів (п. 1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору видача кредиту на цілі, визначені в статті 1 цього договору, проводиться шляхом перерахування коштів з позичкового рахунку № 4908, відкритий в АТ «Дельта Банк», МФО 380236, згідно письмових заяв позичальника відповідно до положень цього договору.

Згідно з п. 2.4 договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно в останній робочий день поточного місяць за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту.

Сплата процентів здійснюється у валюті кредиту щомісячно, не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним та в день остаточного погашення кредиту за рахунок № 0801 а АТ «Дельта Банк», МФО 380236 (п. 2.5 договору).

У відповідності до п. 3.3.5 договору позичальник зобовязаний повернути кредитору у повному обсязі кредит зі сплатою процентів та комісій кредитора, та можливих штрафних санкцій, у терміни, визначені цим договором.

Цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами зобовязань за цим договором (п. 8.3 договору).

На виконання умов договору позивач надав відповідачу кредит в загальній сумі 10100000 грн., що підтверджується наступними меморіальними ордерами: від 10.08.2012 № 34722695 на суму 100000 грн., від 04.04.2011 № 12027926 на суму 380000 грн., від 31.03.2011 № 11209633 на суму 100000 грн., від 31.03.2011 № 11252504 на суму 400000 грн., від 28.03.2011 № 10966393 на суму 200000 грн., від 23.03.2011 № 9862316 на суму 410000 грн., від 22.03.2011 № 9780770 на суму 60000 грн., від 18.03.2011 № 9373446 на суму 250000 грн., від 16.03.2011 № 9179526 на суму 400000 грн., від 10.03.2011 № 8540765 на суму 650000 грн., від 04.03.2011 № 8032595 на суму 2200000 грн., від 04.03.2011 № 150000 грн., від 12.11.2010 № 30004610 на суму 100000 грн., від 24.09.2010 № 24196371 на суму 1000000 грн., від 01.09.2010 № 22354451 на суму 2000000 грн., від 31.08.2010 № 21951465 на суму 1700000 грн. та банківською випискою по особовому рахунку відповідача від 31.08.2010 по 11.08.2015, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Проте, відповідач своїх договірних зобовязань щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконав, в звязку з чим за ним рахується заборгованість з повернення тіла кредиту в сумі 6149601,87 грн., зі сплати відсотків за користування кредитними коштами в сумі 3737056,56 грн.

У відповідності до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконував своїх договірні зобовязань належним чином, у звязку з чим за ним рахується заборгованість з повернення тіла кредиту в сумі 6149601,87 грн., зі сплати відсотків за користування кредитними коштами в сумі 3737056,56 грн. Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідач суду не надав.

Згідно вимог ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, суд вважає, що позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 6149601,87 грн. заборгованості з повернення тіла кредиту, 3737056,56 грн. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитними коштами.

Через те що відповідач порушив строки виконання грошового зобовязання щодо повернення тіла кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами у строки визначені договором, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних з прострочених сум грошового зобовязання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача 3% річних з простроченої суми тіла кредиту за загальний період прострочення з 13.03.2015 по 14.08.2015 складають 36180 грн.

Згідно розрахунку позивача 3% річних з прострочених сум відсотків за загальний період прострочення з 13.03.2015 по 14.08.2015 складають 21487,76 грн.

Здійснений позивачем розрахунок 3% річних відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога позивача в цій частині підлягає задоволенню.

Також, позивач посилаючись на п. 4.1 договору, просить суд стягнути з відповідача за прострочення строків сплати відсотків та повернення кредитних коштів, пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення, яка за прострочення строків повернення кредитних коштів за розрахунками позивача за загальний період прострочки з 13.02.2015 по 14.08.2015 складає 703402,48 грн., за прострочення строків сплати відсотків за загальний період прострочки з 13.02.2015 по 14.08.2015 складає 413064,51 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Крім того, відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Оскільки розмір пені був розрахований позивачем більше ніж за шість місяців, то судом здійснено власний розрахунок пені.

Згідно з правильним арифметичним розрахунком, який був зроблений судом, з врахуванням зазначених вище норм чинного законодавства, зокрема, вимог ч. 6 ст. 232 ГК України, а також з врахуванням зазначених позивачем періодів нарахування пені, стягненню підлягає пеня за порушення строків повернення кредитних коштів, нарахована за загальний період прострочення з 13.02.2015 по 13.08.2015 в розмірі 698511,06 грн.; пеня за порушення строків сплати відсотків за загальний період прострочки з 13.02.2015 по 13.08.2015 в розмірі 410026,67 грн. В решті вимог щодо заявлених до стягнення сум пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 4891,42 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 3037,84 грн. суд відмовляє, оскільки вона всупереч положень ч. 6 ст. 232 ГК України нарахована більше ніж за 6 місяців, в звязку з чим вимоги в цій частині є безпідставні.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних на суму процентів, нарахованих за підвищеною ставкою згідно п. 3.3.12.1 в розмірі 26076,68 грн.; пеню за несвоєчасне повернення відсотків нарахованих за підвищеною ставкою згідно п. 3.3.12.1 в розмірі 496574,47 грн.; передбачений п. 4.2 договору штраф в розмірі 202000 грн.

Разом з тим, позивач не надав суду доказів в обґрунтування заявлених вимог, а тому у суду відсутня можливість перевірити здійснені позивачем нарахування.

У відповідності до ст. 33 ГПК України обовязок доказування і подання доказів покладається на сторону.

Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору;

Отже враховуючи вказану норму процесуального законодавства та беручи до уваги те, що позивач не надав суду доказів в обґрунтування заявлених вимог в частині стягнення 3% річних на суму процентів, нарахованих за підвищеною ставкою згідно п. 3.3.12.1 в розмірі 26076,68 грн.; пеню за несвоєчасне повернення відсотків нарахованих за підвищеною ставкою згідно п. 3.3.12.1 в розмірі 496574,47 грн.; передбачений п. 4.2 договору штраф в розмірі 202000 грн., необхідні для вирішення спору у вказаній частині вимог, а за наявними матеріалами справи її розгляд у вказаній частині не вбачається можливим, суд залишає позов без розгляду в частині вимог про стягнення з відповідача 3% річних на суму процентів, нарахованих за підвищеною ставкою згідно п. 3.3.12.1 в розмірі 26076,68 грн.; пеню за несвоєчасне повернення відсотків нарахованих за підвищеною ставкою згідно п. 3.3.12.1 в розмірі 496574,47 грн.; передбачений п. 4.2 договору штраф в розмірі 202000 грн., на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 6149601,87 грн. заборгованість по кредиту, 3737056,56 грн. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами, 36180,20 грн. 3% річних від суми простроченого кредиту, 21487,76 грн. 3% річних від суми прострочених процентів, 698511,06 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 410026,67 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню. В частині вимог щодо стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 4891,42 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 3037,84 грн. суд відмовляє, з огляду на їх безпідставність. Решту вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних на суму процентів, нарахованих за підвищеною ставкою згідно п. 3.3.12.1 в розмірі 26076,68 грн.; пеню за несвоєчасне повернення відсотків нарахованих за підвищеною ставкою згідно п. 3.3.12.1 в розмірі 496574,47 грн.; передбачений п. 4.2 договору штраф в розмірі 202000 грн. суд залишає без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд враховує таке.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», в редакції чинній на момент звернення позивача з даним позовом, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, повязаних зі здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банків.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи, що приписами Закону України «Про судовий збір» відповідач у справі не звільнений від сплати судового збору відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 75, п. 5 ч. 1 ст. 81, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛЕШ» (98500, Автономна Республіка Крим, м. Алушта, селище Лазурне, вул. Головкинського, 18, ідентифікаційний код 32850387) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, ідентифікаційний код 34047 (шість мільйонів сто сорок девять тисяч шістсот одну) грн. 87 коп. заборгованість по кредиту, 3737056 (три мільйони сімсот тридцять сім тисяч пятдесят шість) грн. 56 коп. заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами, 36180 (тридцять шість тисяч сто вісімдесят) грн. 20 коп. 3% річних від суми простроченого кредиту, 21487 (двадцять одну тисячу чотириста вісімдесят сім) грн. 76 коп. 3% річних від суми прострочених процентів, 698511 грн. (шістсот девяносто вісім тисяч пятсот одинадцять) 06 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 410026 (чотириста десять тисяч двадцять шість) грн. 67 пені за несвоєчасне повернення відсотків.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ФЛЕШ» (98500, Автономна Республіка Крим, м. Алушта, селище Лазурне, вул. Головкинського, 18, ідентифікаційний код 32850387) в доход Державного бюджету України 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. витрат по сплаті судового збору.

4. Позовні вимоги в частині стягнення 3% річних на суму процентів, нарахованих за підвищеною ставкою згідно п. 3.3.12.1 в розмірі 26076,68 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків нарахованих за підвищеною ставкою згідно п. 3.3.12.1 в розмірі 496574,47 грн., штрафу в розмірі 202000 грн. залишити без розгляду.

5. В решті позову відмовити.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 17.12.2015.