ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015 року Справа № 904/5544/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Джихур О.В. (доповідач)

суддів: Виноградник О.М., Дмитренко Г.К.

секретар судового засідання: Ситникова М.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність № 01-14/5/04вих від 12.01.15 (був присутнім в судовому засіданні 26 листопада 2015 року);

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність б/н від 18.09.15

розглянувши матеріали апеляційної скарги Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області, м. Дніпродзержинськ

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2015 року у справі № 904/5544/15

за позовом Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області, м. Дніпродзержинськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №10", м. Київ

про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2015 року (суддя Золоторьова Я.С.) відмовлено в задоволенні позову Дніпродзержинській міській раді Дніпропетровської області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №10" про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки.

Рішення господарського суду мотивовано тим, що позивачем не надано належних доказів факту самовільного зайняття саме відповідачем земельної ділянки площею 0, 0006 га, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, просп. Ювілейний (район буд. № 27). В актах обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 04 вересня 2014 року та від 04 березня 2015 року відсутня будь яка інформація про власника або користувача тимчасової споруди, субєкта господарювання, що здійснює реалізацію хлібобулочних виробів.

Не погодившись з зазначеним рішенням позивач його оскаржує на предмет невідповідності нормам матеріального та процесуального права.

Апелянт стверджує, що відповідно до акту обстеження земельної ділянки розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, просп. Ювілейний (район буд. № 27) від 04 березня 2015 року, складений відділом самоврядного контролю за використанням та охороною земель департаменту комунальної власності та земельних відносин міської ради, було встановавлено розміщену відповідачем тимчасову споруду (торгівельний кіоск) для здійснення комерційної діяльності без правовстановлюючих документів.

Апелянт наголошує, що відповідач заперечив належність йому вказаного торгівельного кіоску, розташованого на спірній земельній ділянці, оскільки заперечував вчинення ним дій щодо незаконної експлуатації, встановлення тимчасової споруди або надання згоди іншій особі на розміщення торгівельного кіоску для здійснення торгівельної діяльності продукцією власного виробництва або продукцією іншого виробника.

Позивач вважає що факт належності відповідачу незаконно встановленого торгівельного кіоску на спірній земельній ділянці є доведеним, посилаючись на акт від 04 березня 2015 року обстеження земельної ділянки, оскільки копії актів обстеження земельної ділянки було направлено на адресу відповідача, але жодного спростування належності торгівельного кіоску Товариству з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №10" відповідач міській раді не надав.

Апелянт просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2015 року, звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, просп. Ювілейний (район буд. № 27) з приведенням вказаної земельної ділянки у придатний для використання стан шляхом демонтажу тимчасової споруди по реалізації хлібобулочних виробів за рахунок боржника.

Відповідач доводи апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення господарського суду законним, просить залишити його без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 26 листопада 2015 року оголошувалась перерва до 08 грудня 2015 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, судова колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

На підставі актів від 04 вересня 2014 року, 04 березня 2015 року обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки самоврядним контролем Департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради було встановлено, що за адресою м. Дніпродзержинськ, просп. Ювілейний в районі будинку № 27 на відстані 2, 7 м від будинку та 30, 0 м. від проспекту Ювілейний на земельній ділянці площею 0, 0006 га розташовано тимчасову споруду розміром 2,0 м х 3,0 м, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №10". Документи на землекористування на момент обстеження не були оформлені, рішення про надання земельної ділянки в користування не приймалось, земельна ділянка зайнята самовільно.

Підставою для проведення вказаних перевірок став лист Дніпродзержинського міського управління ГУ МВС України в Дніпропетровській області від 16 квітня 2014 року за №6229 (а.с.14) скерований Дніпродзержинській міській раді, в якому зазначено, що кіоск, розташований по пр. Ювілейний біля будинку 27 належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №10".

Посилаючись на ст.212 Земельного кодексу України позивач вимагає звільнення відповідачем самовільно зайнятої земельної ділянки.

Відповідно до статті 188 Земельного Кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом, яким є Закон України "Про державний контроль за використанням та охороною земель".

Крім державного контролю за використанням та охороною земель законодавством передбачено і самоврядний контроль за використанням та охороною земель який покладено на сільські, селищні, міські, районні та обласні ради (стаття 189 Земельного Кодексу України), вказані положення кореспондуються зі статтею 20 Закону України "Про охорону земель". Порядок здійснення контрольних повноважень органами місцевого самоврядування визначається насамперед Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні". Зокрема, пунктом "б" частини 1 статті 33 Закону виконавчим органам рад надані повноваження щодо здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель.

Так, 29 листопада 2013 року Дніпродзержинською міською радою прийнято рішення № 949-43/VI "Про затвердження Положення про самоврядний контроль за використанням та охороною земель комунальної власності м. Дніпродзержинська (далі Положення) (а.с.19). Відповідно до Положення про відділ самоврядного контролю департаменту комунальної власності та земельних відносин Дніпродзержинської міської ради основними завданнями відділу є, зокрема, виявлення порушень земельного законодавства та організація заходів щодо державної реєстрації прав на земельні ділянки (пункт 2.6.).

Згідно пункту 1.2. Положення об'єктом самоврядного контролю за використанням і охороною земель є землі комунальної власності територіальної громади міста.

Основними завданнями самоврядного контролю за використанням і охороною земель комунальної власності міста є, зокрема, забезпечення додержання фізичними та юридичними особами вимог земельного законодавства України та умов використання земель територіальної громади міста, визначені у правовстановлюючих документах на землю (пункт 1.3. Положення).

У розділі ІІ вказаного Положення визначено повноваження самоврядного контролю, до яких, зокрема, належить здійснення контролю за використанням та охороною земель в частині оформлення фізичними та юридичними особами документів на землекористування (пункт 2.1.).

Посадові особи відділу самоврядного контролю мають право складати акти обстеження стану та дотримання умов використання земельних ділянок та за фактом виявлення порушень земельного законодавства надавати копії актів та матеріалів обстежень до контролюючих, правоохоронних органів (п.3.2.1 Положення).

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що акти обстеження стану та умов дотримання умов використання земельної ділянки від 04 вересня 2014 року та від 04 березня 2015 року є належним доказом факту самовільного зайняття спірної земельної ділянки.

Відповідно до статті 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди), шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статті 125 та 126 Земельного кодексу України передбачають, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Отже, в порушення вимог наведених норм матеріального права, щодо земельної ділянки площею 0,0006 га, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, просп. Ювілейний (район буд. № 27) на відстані 2,7 м. від будинку та 30,0 м. від проспекту, відсутні правовстановлюючи документи на її зайняття.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Відповідно до листа Відділу Держземагенства у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області № 0-425-0.3-2909/2-15 від 25.08.2015, прав чи власності стосовно земельної ділянки, розташованої за адресою: Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, просп. Ювілейний (район буд. № 27) не виявлено (а.с.41).

При цьому, у актах обстеження зазначено, що торгівельна точка, розташована на самовільно зайнятій земельній ділянці, належить саме відповідачу.

Відповідно до ст.212 Земельного кодексу України самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельної ділянки будь -які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Отже, самовільному зайняттю земельних ділянок притаманні такі юридичні ознаки: з обєктивної сторони це будь які дії особи, які свідчать про фактичне заволодіння чи використання земельної ділянки; відсутність при цьому відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її відчуження або надання у користування; відсутність вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки; такі дії є неправомірними, тобто їх правомірність не закріплена нормативно правовим актом України; з субєктивної сторони такі дії є винними.

Відповідно до ч.1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду, що позивачем не доведено, що спірна земельна ділянка самовільно зайнята Товариством з обмеженою відповідальністю "Хлібзавод №10", тобто відповідачем.

Акти обстеження стану та дотримання умов використання земельної ділянки від 04 вересня 2014 року та від 04 березня 2015 року не містять доказів того, що саме відповідач вчинив дії з розташування тимчасової споруди на самовільно зайнятій земельній ділянці.

З огляду на викладене, доводи апелянта не спростовують правомірних висновків господарського суду і не можуть бути підставою для скасування законного рішення.

Таким чином, рішення господарського суду від 09 вересня 2015 року відповідає нормам чинного законодавства, судом повністю досліджено всі обставини справи.

Керуючись ст.ст.49, 99, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09 вересня 2015 року у справі № 904/5544/15 залишити без змін.

Апеляційну скаргу Дніпродзержинської міської ради Дніпропетровської області, м. Дніпродзержинськ залишити без задоволення.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у двадцятиденний строк до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя О.В. Джихур

Суддя О.М.Виноградник

Суддя Г.К. Дмитренко

(Дата підписання постанови в повному обсязі 09.12.15 р.)