УХВАЛА

15.12.2015Справа № 910/28637/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Істейт-Граунд"

до Публічного акціонерного товариства "Дочірній Банк Сбербанку Росії"

про розірвання договору

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Косицька В.Ю. - представнки за довіреністю б/н від 14.09.2015;

від відповідача: не з'явились.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Істейт-Граунд" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дочірній Банк Сбербанку Росії" про розірвання договору поруки від 03.12.2013, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Істейт-Граунд" та Публічним акціонерним товариством "Дочірній Банк Сбербанку Росії".

Позовні вимоги обґрунтовані погіршенням фінансового стану позивача внаслідок проведення в м. Донецьку антитерористичної операції, що призвело до неможливості ним як поручителем за договором поруки від 03.12.2013 фізично виконати умови із повернення коштів, наданих боржнику (Товариству з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай») відповідачем за договором про відкриття кредитної лінії №26-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012 та договором про відкриття кредитної лінії №27-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012, що свідчить про істотну зміну обставин, які не могли бути передбачені жодною зі сторін договору поруки від 03.12.2013, у зв'язку з чим позивач просить суд розірвати договір поруки від 03.12.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 порушено провадження у справі №910/28637/15, та призначено справу до розгляду на 24.11.2015.

24.11.2015 відділом діловодства суду отримано від позивача пояснення по справі.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.11.2015 подав суду клопотання про припинення провадження у справі, оскільки відповідно до п. 6.8. спірного договору поруки від 03.12.2013, усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосуються його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю чи частково, визнання неукладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються цього договору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», місцезнаходження якого: 03142, м. Київ, вул. Заболотного, 150, корп. А, оф. 25.

У судовому засіданні 24.11.2015 позивач усно заявив клопотання про відкладення розгляду справи з метою надання часу для підготовки додаткових пояснень стосовно клопотання відповідача про припинення провадження у справі. Дане клопотання задоволено, у зв'язку з чим судом оголошено перерву до 15.12.2015

Представник відповідача у судове засідання 15.12.2015 не з'явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 24.11.2015 та підписом уповноваженого представника Астахова Р.М. у розписці про оголошення перерви на 15.12.2015.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності відповідача в судовому засіданні 15.12.2015 до суду не надходило.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 15.12.2015 за відсутності представника відповідача, та з урахуванням процесуальних строків розгляду справи відповідно до ст. 69 ГПК України, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

При цьому, відповідачем 15.12.2015 через відділ діловодства суду подано заперечення на позовну заяву із викладеними заперечення по суті спору.

Представник позивача в судовому засіданні 15.12.2015 подав суду пояснення із викладеними запереченнями проти клопотання відповідача про припинення провадження у справі з підстав того, що третейське застереження, викладене в договорі поруки від 03.12.2013, не обмежує позивача у зверненні позивача з відповідним позовом до господарського суду.

Розглянувши у судовому засіданні клопотання відповідача про припинення провадження у справі, суд встановив такі обставини.

03.12.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Істейт-Граунд" (поручитель) та Публічним акціонерним товариством "Дочірній Банк Сбербанку Росії" (кредитор) укладено договір поруки, за яким відповідальність поручителя перед кредитором включає невиконані боржником (Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Золотий Урожай») зобов'язання за договором про відкриття кредитної лінії №26-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012 та договором про відкриття кредитної лінії №27-Н/12/24/ЮО/KL від 06.03.2012.

Згідно з п. 6.3. договору поруки від 03.12.2013, строк дії цього договору - до 03.03.2013. Договір припиняє свою дію достроково у випадку належного виконання боржником або поручителем усіх зобов'язань , передбачених ст. 2 цього договору, а також з інших підстав, передбачених законодавством України. Не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобов'язання.

Наведені положення договору поруки від 03.12.2013 дають підстави для висновку, що сторонами не погоджено умови про строк його дії, оскільки, як встановлено судом, строк дії спірного договору поруки пунктом 6.3. договору визначено до 03.03.2013, тоді як датою укладення такого договору поруки вказано 03.12.2013. В той же час п. 6.3. договору поруки від 03.12.2013 містить положення про те, що не допускається припинення поруки без припинення забезпеченого нею зобов'язання. Разом з тим, вказане положення не є погодженим сторонами строком дії договору поруки від 03.12.2013, оскільки приписами ст. 252 Цивільного кодексу України передбачено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати, а отже, з огляду на вищенаведене, за відсутності погодження конкретного строку (терміну) дії договору поруки від 03.12.2013, суд дійшов висновку, що останній є таким, що діє.

Відповідно до п. 6.8. спірного договору поруки від 03.12.2013, усі спори, розбіжності або вимоги, що виникають з цього договору чи у зв'язку з ним, в тому числі, що стосується його укладення, виконання, зміни, порушення, розірвання, визнання недійсним повністю чи частково, визнання неукладеним, а також з будь-яких інших питань, що стосуються цього договору, підлягають розгляду у постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», місцезнаходження якого: 03142, м. Київ, вул. Заболотного, 150, корп. А, оф. 25. Спір розглядається одноособово суддею, призначеним головою Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» зі списку суддів, що знаходиться у відкритому доступі на сайті цього суду. При цьому, сторони підтверджують, що вони ознайомлені з регламентом Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», добре розуміють положення цього регламенту. Сторони домовились, що рішення постійно діючого Третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України» є остаточним і обов'язковим з дати його винесення.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про третейські суди» до третейського суду за угодою сторін може бути переданий будь-який спір, що виникає з цивільних та господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом.

Третейський суд - це недержавний незалежний орган, що утворюється за угодою або відповідним рішенням заінтересованих фізичних та/або юридичних осіб у порядку, встановленому Законом України «Про третейські суди», для вирішення спорів, що виникають із цивільних та господарських правовідносин. Третейська угода - це угода сторін про передачу спору на вирішення третейським судом (ст. 2 Закону України «Про третейські суди»).

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про третейські суди» юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про третейські суди» третейська угода може бути укладена у вигляді третейського застереження в договорі, контракті або у вигляді окремої письмової угоди. Третейська угода укладається у письмовій формі. Третейська угода вважається укладеною, якщо вона підписана сторонами чи укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням засобів електронного чи іншого зв'язку, що забезпечує фіксацію такої угоди, або шляхом направлення відзиву на позов, в якому одна із сторін підтверджує наявність угоди, а інша сторона проти цього не заперечує.

Рішенням Конституційного Суду України від 10 січня 2008 року у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII "Третейське самоврядування" Закону України "Про третейські суди" (справа про завдання третейського суду) визнано, що відповідно до чинного законодавства підвідомчий суду загальної юрисдикції спір у сфері цивільних і господарських правовідносин може бути передано його сторонами на вирішення третейського суду, крім випадків, встановлених законом (стаття 17 ЦПК України, стаття 12 ГПК України, стаття 6 Закону України "Про третейські суди"), оскільки, гарантуючи право на судовий захист з боку держави, Конституція України водночас визнає право кожного будь-якими не забороненими законом засобами захистити свої права і свободи від порушень і протиправних посягань (частина п'ята статті 55 Конституції України). Це конституційне право не може бути скасоване або обмежене (частина друга статті 22, стаття 64 Конституції України).

Одним зі способів реалізації права кожного будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права та свободи від порушень і протиправних посягань у сфері цивільних і господарських правовідносин є звернення до третейського суду.

Відповідно до статті 51 Закону України «Про третейські суди» рішення третейського суду є остаточним і оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, зокрема якщо: 1) спір не підлягає вирішенню в господарських судах України; 5) сторони уклали угоду про передачу даного спору на вирішення третейського суду.

Згідно з п. 4.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26 грудня 2011 року № 18 припинення провадження у справі - це форма закінчення розгляду господарської справи без прийняття судового рішення у зв'язку з виявленням після порушення провадження у справі обставин, з якими закон пов'язує неможливість судового розгляду справи.

Провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що:

- справа зі спору непідвідомча господарському суду (стаття 12 ГПК);

- є письмова угода сторін про передачу спору на вирішення третейського суду (пункт 5 частини першої статті 80 ГПК). Таку угоду сторони вправі укласти як до, так і після порушення провадження у справі. В останньому випадку провадження підлягає припиненню з посиланням на зазначену норму ГПК. Якщо ж таку угоду укладено до порушення провадження у справі, то:,

- у разі коли відповідач не заперечує проти розгляду справи саме господарським судом, спір підлягає вирішенню останнім;

- у випадку якщо відповідач з посиланням на згадану угоду, яка є чинною, не визнавалася недійсною і може бути виконана, наполягає на вирішенні спору саме третейським судом, господарський суд має припинити провадження у справі на підставі пункту 5 частини першої статті 80 ГПК.

З огляду на вищенаведене, оскільки сторони погодили договірну умову про передання спорів, які можуть виникнути з договору поруки від 03.12.2013, в тому числі спорів про його розірвання на розгляд постійно діючому Третейському суді при Всеукраїнській громадській організації «Союз інвесторів України», місцезнаходження якого: 03142, м. Київ, вул. Заболотного, 150, корп. А, оф. 25, враховуючи, що відповідач заперечує проти розгляду спору господарським судом, та сторонами не надано суду будь-яких відомостей щодо визнання третейського застереження, викладеного в договорі, недійсним або неможливості його виконання, а також з огляду на встановлені обставини, що вказана третейська угода не суперечить положенням Закону України «Про третейські суди» в частині підвідомчості спорів, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання відповідача про припинення провадження у справі та наявності підстав для припинення провадження у справі № 910/28637/15 відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

При цьому, доводи позивача про обмеження третейським застереженням, викладеним в договорі поруки від 03.12.2015, його вільного вибору та права звертатися за захистом своїх порушених прав до господарського суду не приймаються судом, оскільки третейська угода про передання спору на розгляд третейського суду не є відмовою від права на звернення до суду, а є одним із способів реалізації права на захист своїх прав (аналогічна правова позиція викладена у п. 4.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26 грудня 2011 року № 18).

Крім того, третейська угода є договором, виконання якого сторонами є обов'язковим в силу приписів ст. 629 Цивільного кодексу України.

Крім того, суд зазначає, що згідно з п. 5 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

За таких обставин, з огляду на встановлені судом обставини щодо наявності підстав для припинення провадження у справі, у випадку подання позивачем відповідного клопотання про повернення суми сплаченого ним при поданні даного позову судового збору у розмірі 1218,00 грн., вказана сума судового збору підлягає поверненню позивачу.

За таких обставин, керуючись п.5 ч. 1 ст. 80, ст. 86 ГПК України, суд

УХВАЛИВ :

1. Припинити провадження у справі № 910/28637/15.

2. Дана ухвала може бути оскаржена в установленому законодавством порядку.

Суддя І.М. Отрош