донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

17.12.2015 справа №908/3486/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий: судді При секретарі судового засідання За участю представників сторін: від позивача від відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, за довіреністю не з»явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК», м. Дніпропетровськ
на рішення господарського суду Запорізької області
від12.08.2015р. (підписано 19.08.2015р.)
у справі№ 908/3486/15 (суддя Носівець В.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК», м. Дніпропетровськ
до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАНТ-ТРАНС» в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_6, м. Запоріжжя
прозобовязання розглянути, визнати грошові вимоги у загальній сумі 85 171,99 грн.
В С Т А Н О В И В:

Позивач, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАНТ-ТРАНС» в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_6 про зобовязання розглянути, визнати грошові вимоги у загальній сумі 85 171,99 грн., в тому числі заборгованість за кредитним договором № LVQGLON06281 від 23.09.2014р. в сумі 62 317,36 грн. (заборгованість за кредитом 57 804,28 грн., заборгованість за відсотками 3 433,78 грн., заборгованість з пені 1 079,30 грн.); заборгованість за кредитним договором № LVQGLON06282 від 23.09.2014р. в сумі 22 854,63 грн. (заборгованість за кредитом 21 199,54 грн., заборгованість за відсотками 1 259,39 грн., заборгованість з пені 395,70 грн.).

Позовні вимоги мотивовані наявністю між Банком та ТОВ «АТЛАНТ-ТРАНС» кредитних правовідносин, які регулюються умовами кредитних договорів № LVQGLON06281 від 23.09.2014р., № LVQGLON06282 від 23.09.2014р., відповідно до яких відповідачу надані кредити у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з розміром ліміту 82 534,65 грн. та з розміром ліміту 30 904,47 грн., з терміном повернення отриманих коштів згідно графіку погашення 21.08.2015р. З Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців позивачу стало відомо, що з 29.01.2015р. ТОВ «АТЛАНТ-ТРАНС» знаходиться в стані припинення, головою комісії з припинення призначено ОСОБА_6, строк визначений засновниками (учасниками) юридичної особи або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог визначено 03.04.2015р. Банком 02.04.2015р. направлено на адресу ТОВ «АТЛАНТ-ТРАНС» в особі ліквідаційної комісії заяву про розгляд та визнання кредиторських грошових вимог в загальній сумі 85 171,99 грн. за кредитним договором № LVQGLON06281 від 23.09.2014р. та за кредитним договором № LVQGLON06282 від 23.09.2014р., що залишена відповідачем без відповіді та реагування. Враховуючи викладене, беручи до уваги положення ст. 112 ЦК України, позивач звернувся з позовом до суду за захистом порушених прав та законних інтересів.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.08.2015р. у справі № 908/3486/15 у задоволенні позову ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» відмовлено.

При прийнятті рішення, місцевий господарський суд дійшов до висновку, що позивачем невірно обраний спосіб захисту порушеного права. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження наявності заборгованості відповідача в сумі 85 171,99 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області по справі № 908/3486/15 від 12.08.2015р. та прийняти постанову про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Апелянт вважає, що рішення підлягає скасуванню у звязку з неповним зясуванням судом обставин, які мають значення для справи та невідповідності висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що 02.04.2015р. ним на адресу відповідача було направлено заяву про визнання кредиторських грошових вимог банка в сумі 85 171,99 грн., однак відповіді від боржника про результати розгляду вимог банк не отримав, письмова вимога була повернута на адресу банку. Отже, на думку апелянта, ліквідаційною комісією вимоги позивача не розглядалися та не вирішувалося питання про їх визнання або відхилення. Фактично ліквідаційна комісія відповідача ухилилась від їх розгляду. Підставою для звернення банка до суду з позовом до ліквідаційної комісії, відповідно по приписів статті 112 Цивільного кодексу України, є ухилення ліквідаційної комісії від розгляду, визнання заявлених ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до боржника ТОВ «АТЛАНТ-ТРАНС» грошових вимог.

Наполягає на тому, що ним не порушено встановлений ст.ст.110-112 Цивільного кодексу України порядок та строки звернення до суду з вимогою, обравши передбачений законодавством спосіб захисту своїх прав.

Представник позивача в судовому засіданні наполягав на задоволенні вимог апеляційної скарги. Просив рішення господарського суду Запорізької області по справі № 908/3486/15 від 12.08.2015р. скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач не скористався правом участі представника в судовому засіданні апеляційної інстанції, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Згідно з положеннями ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

У відповідності до п.п. 2, 3, 4 частини 3 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі ст.ст. 42,, 43 Господарського процесуального кодексу України - правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Донецьким апеляційним господарським судом встановлено наступне.

23.09.2014р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (банк) та ТОВ АТЛАНТ-ТРАНС (позичальник) укладено кредитний договір № LVQGLON06281 (надалі кредитний договір № 1).

Вид кредиту невідновлювальна кредитна лінія (п. А.1. кредитного договору № 1).

Ліміт кредитного договору: 82 534,65 грн., у тому числі: у розмірі 77 619,67 грн. на реструктуризацію заборгованості за Умовами та правилами надання банківських послуг № 32817182 (кредитний ліміт на поточний рахунок), укладеними між банком та ТОВ АТЛАНТ-ТРАНС у розмірі 34,00 грн. для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна, шляхом перерахування за реквізитами, зазначеними у п. 2.1.1. цього договору, у розмірі 4 880,98 грн. на сплату судових витрат, передбачених п. 2.2.13, 2.3.13., 5.8. цього договору (п. А.2. кредитного договору № 1).

Відповідно до п. А.3 кредитного договору № 1 термін повернення кредиту згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (додаток № 1 до цього договору). Відповідно до графіку зменшення поточного ліміту, остаточний термін повернення кредиту 21.08.2015р. За користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 23 % (п. А.6. кредитного договору № 1).

Також, 23.09.2014 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (банк) та ТОВ АТЛАНТ-ТРАНС (позичальник) укладено кредитний договір № LVQGLON06282 (надалі кредитний договір № 2).

Вид кредиту невідновлювальна кредитна лінія (п. А.1. кредитного договору № 2).

Ліміт кредитного договору: 30 904,47 грн., у тому числі: у розмірі 28 448,07 грн. на реструктуризацію заборгованості за Умовами та правилами надання банківських послуг № 32817182 (кредит на гарантований платіж), укладеними між банком та ТОВ АТЛАНТ-ТРАНС у розмірі 34,00 грн. для сплати за реєстрацію предметів застави у Державному реєстрі обтяження рухомого майна, шляхом перерахування за реквізитами, зазначеними у п. 2.1.1. цього договору, у розмірі 2 422,40 грн. на сплату судових витрат, передбачених п. 2.2.133, 2.3.13., 5.8. цього договору (п. А.2. кредитного договору № 2).

Відповідно до п. А3 кредитного договору № 2 термін повернення кредиту згідно з Графіком зменшення поточного ліміту (додаток № 1 до цього договору). Відповідно до графіку зменшення поточного ліміту, остаточний термін повернення кредиту 21.08.2015р. За користування кредитом позичальник сплачує фіксовані проценти у розмірі 23 % (п. А.6. кредитного договору № 2).

У випадку порушення позичальником будь якого грошового зобовязання позичальник сплачує банку пеню у розмірі 0,128 % від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочки. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою, передбаченою повідомленням. При цьому проценти за користування кредитом та винагороди не нараховуються та не сплачуються (п. А.7. кредитних договорів № 1, 2).

Банк за наявності вільних грошових коштів зобовязується надати позичальнику кредит у вигляді згідно з п. А.1. договору, з лімітом та на цілі, зазначені у п. А.2. договору, не пізніше 5 днів з моменту, зазначеного у третьому абзаці п. 2.1.2. договору, в обмін на зобовязання позичальника щодо повернення кредиту, сплати процентів, винагороди, в обумовлені цим договором терміни (п. 1.1. кредитних договорів № 1,2).

Позичальник зобов»язався сплатити проценти за користування кредитом відповідно до п.4.1., 4.2., 4.3. договору. Повернути кредит у терміни, встановлені п.1.2., 2.2.14, 2.3.2., тощо (п. 2.2.1, 2.2.3. кредитних договорів № 1 та № 2).

Кредитні договори № 1, 2 вважаються укладеними з моменту їх підписання обома сторонами та діють в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобовязань сторонами за цими договорами (п. 6.1. кредитних договорів № 1,2).

За умовами п. 7.1 кредитних договорів № 1, 2 встановлено, що у випадку зміни правового статусу позичальника, реорганізації, зміни структури складу засновників останній зобовязаний протягом трьох днів повідомити про це Банк. У випадку ліквідації позичальника останній зобовязується включити представника Банку до складу ліквідаційної комісії для забезпечення майнових інтересів відповідно до цього договору.

Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців (витяг станом на 22.07.2015р.) з 29.01.2015р. ТОВ АТЛАНТ-ТРАНС знаходиться в стані припинення, головою комісії з припинення (ліквідатором) призначено ОСОБА_6, строк визначений засновниками (учасниками) юридичної особи або органом, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, для заявлення кредиторами своїх вимог 03.04.2015р..

02.04.2015 року ПАТ КБ ПРИВАТБАНК на адресу голови комісії з припинення (ліквідатора) ОСОБА_6 ТОВ «АТЛАНТ-ТРАНС» надіслано заяву з кредиторськими вимогами до ТОВ АТЛАНТ-ТРАНС б/н від 01.04.2015р. Факт надсилання підтверджується фіскальним чеком № 594 від 02.04.2015р. та описом вкладення у цінний лист. В зазначеній заяві ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просив розглянути грошові вимоги Банка до ТОВ АТЛАНТ-ТРАНС з оплати заборгованості за кредитними договорами № LVQGLON06281 та LVQGLON06282 від 23.09.2014р. в сумі 85 171,99 грн.; визнати грошові вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ТОВ АТЛАНТ-ТРАНС з оплати заборгованості за кредитними договорами № LVQGLON06281 та LVQGLON06282 від 23.09.2014р. в сумі 85 171,99 грн.; включити грошові вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до ТОВ АТЛАНТ-ТРАНС в розмірі 85 171,99 грн. до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ АТЛАНТ-ТРАНС й оплатити ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» суму заборгованості в розмірі 85 171,99 грн.; повідомити ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про результат розгляду його вимог до ТОВ АТЛАНТ-ТРАНС.

Вимогу залишено відповідачем без реагування та задоволення, згідно зі ст.112 Цивільного кодексу України банком розцінено це як ухилення відповідача від розгляду заяви з кредиторськими вимогами, що стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, Донецький апеляційний господарський суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ст. 104 Цивільного кодексу України (в редакції на час прийняття рішення про припинення у цій справі), юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію (ч. 1 ст. 105 ЦК України).

Згідно з ч. 5 ст. 105 ЦК України строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Відповідно до ч. 6 ст. 105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Ліквідаційна комісія після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, який містить відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог, а також про результати їх розгляду ( ч.1 ст.111 ЦК України)

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи або органом, який прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи ( ч.1 ст.111 ЦК України).

З наявного в матеріалах справи витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається про прийняття 29.01.2015р. засновниками рішення про припинення. Кінцева дата заявлення кредиторських вимог 03.04.2015р.

Позивач із заявою про включення його до реєстру кредиторів ТОВ АТЛАНТ-ТРАНС звернувся 02.04.2015 року, що підтверджується фіскальним чеком № 594 від 02.04.2015р. та описом вкладення у цінний лист. Доказів про надсилання відповідачем відповіді на заяву позивача та про результати її розгляду відповідачем не надано. Позивач наполягає, що відповіді на заяву не отримував.

Разом з апеляційною скаргою позивачем було надано докази повернення поштового повідомлення про направлення відповідної заяви відповідачу з відміткою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Наведене свідчить про звернення позивача до ліквідаційної комісії ТОВ «АТЛАНТ-ТРАНС» в межах строку встановленого для звернення з кредиторськими вимогами, а також про ухилення відповідача від розгляду відповідної заяви позивача.

За вимогами ч. 3 ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Згідно з ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України, кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій;застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним;3) припинення дії, яка порушує право; 4)відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ст. 15 Цивільного кодексу України).

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 09.07.2002 р. № 15-рп/2002 кожна особа має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Аналізуючи практику застосування судами ст.16 Цивільного кодексу України Верховний Суд України не погодився з практикою судів, які відмовляють у позові у звязку з тим, що позивач, звертаючись до суду, обрав спосіб захисту, не встановлений законом або договором для захисту права чи інтересу, що порушене, невизнане або оспорюється. У таких випадках слід виходити із загальних засад захисту прав, свобод та інтересів, визначених Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Саме такий концептуальний підхід до застосування судами положень ст. 16 ЦК знайшов своє втілення в постанові Верховного Суду України від 21 травня 2012року у справі №6-20цс11.

За таких обставин, звернення ПАТ КБ ПРИВАТБАНК з цим позовом є правомірним.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 610, 629 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Договір є обовязковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою договори № LVQGLON06281 та № LVQGLON06282 від 23.09.2014р. є кредитними договорами, згідно з якими, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Кредитні договори № LVQGLON06281 та № LVQGLON06282 від 23.09.2014р. укладені в письмовій формі, підписані сторонами, в установленому чинним законодавством порядку недійсними не визнані, а значить є чинними та підлягають виконанню.

Відтак позовні вимоги позивача про зобовязання ТОВ «АТЛАНТ-ТРАНС» в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_6 розглянути грошові вимоги у загальній сумі 85 171,99 грн., в тому числі заборгованість за кредитним договором № LVQGLON06281 від 23.09.2014р. в сумі 62 317,36 грн. (заборгованість за кредитом 57 804,28 грн., заборгованість за відсотками 3 433,78 грн., заборгованість з пені 1 079,30 грн.); заборгованість за кредитним договором № LVQGLON06282 від 23.09.2014р. в сумі 22 854,63 грн. (заборгованість за кредитом 21 199,54 грн., заборгованість за відсотками 1 259,39 грн., заборгованість з пені 395,70 грн.), є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Проте, факт наявності заборгованості відповідача саме в заявленій сумі 85 171,99 грн. за кредитними договорами № LVQGLON06281 та № LVQGLON06282 від 23.09.2014р. не підтверджено позивачем належними доказами.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору ( ст.32 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд Запорізької області ухвалами про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи зобовязував сторін надати докази виконання зобовязань за кредитними договорами.

На вимогу суду жодною зі сторін витребувані докази до справи не надані, що унеможливлює задоволення позовних вимог позивача про зобовязання ТОВ «АТЛАНТ-ТРАНС» в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_6 визнати грошові вимоги у загальній сумі 85 171,99 грн., в тому числі заборгованість за кредитним договором № LVQGLON06281 від 23.09.2014р. в сумі 62 317,36 грн. (заборгованість за кредитом 57 804,28 грн., заборгованість за відсотками 3 433,78 грн., заборгованість з пені 1 079,30 грн.); заборгованість за кредитним договором № LVQGLON06282 від 23.09.2014р. в сумі 22 854,63 грн. (заборгованість за кредитом 21 199,54 грн., заборгованість за відсотками 1 259,39 грн., заборгованість з пені 395,70 грн.).

За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, у звязку з чим, рішення господарського суду Запорізької області від 12.08.2015р. у справі № 908/3486/15 підлягає скасуванню в частині відмови у задоволенні вимог Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про зобов»язання Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАНТ-ТРАНС» в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_6 розглянути грошові вимоги позивача у загальній сумі 85171,99грн., з прийняттям нового рішення про задоволення вимог в цій частині.

В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 12.08.2015р. (підписано 19.08.2015р.) у справі №908/3486/15 підлягає залишенню без змін з підстав, викладених судом апеляційної інстанції.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Результати апеляційного провадження у справі № 908/3486/15 оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст.49, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на рішення господарського суду Запорізької області від 12.08.2015р. (підписано 19.08.2015) у справі № 908/3486/15 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 12.08.2015р. (підписано 19.08.2015р.) у справі №908/3486/15 скасувати в частині відмови у задоволенні вимог Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» про зобов»язання Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАНТ-ТРАНС» в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_6 розглянути грошові вимоги позивача у загальній сумі 85171,99грн.

Прийняти нове рішення в цій частині.

Зобовязати Товариство з обмеженою відповідальністю «АТЛАНТ-ТРАНС» в особі голови ліквідаційної комісії ОСОБА_6 (69037, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд.18-В, ) розглянути грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги,50, ) у загальній сумі 85 171,99 грн., в тому числі заборгованість за кредитним договором № LVQGLON06281 від 23.09.2014р. в сумі 62 317,36 грн. (заборгованість за кредитом 57 804,28 грн., заборгованість за відсотками 3 433,78 грн.; заборгованість з пені 1 079,30 грн.); заборгованість за кредитним договором № LVQGLON06282 від 23.09.2014р. в сумі 22 854,63 грн. (заборгованість за кредитом 21 199,54 грн.; заборгованість за відсотками 1 259,39 грн.; заборгованість з пені 395,70 грн.).

В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 12.08.2015р. (підписано 19.08.2015р.) у справі №908/3486/15 залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АТЛАНТ-ТРАНС» (69037, м. Запоріжжя, вул. Рекордна, буд.18-В, ) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги,50, ) судовий збір за подання позову у розмірі 609,00 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 456,75 грн.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Дучал

Судді: О.І. Склярук

ОСОБА_3

Надруковано 5 екз.:

1.позивачу;

1. відповідачу;

1. у справу;

1. ДАГС

1. ГСЗО.