ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

15.12.2015 Справа № 905/2408/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Огороднік Д.М., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія Гірничі машини
доДержавного підприємства Артемвугілля

За участі третьої особи без

самостійних вимог

на стороні

відповідача: Головного управління Державної

казначейської служби України Донецької області.

про стягнення 1410408,00грн.

Представники сторін: від позивача: ОСОБА_1-представник за довіреністю; від відповідача: не з'явився; від третьої особи: не з'явився.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гірничі машини" до Державного підприємства "Артемвугілля" про стягнення суми основного боргу у розмірі 1410408,00грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач неналежним чином виконав умови договору №1152-12т/32-12П від 26.10.2012 в частині оплати поставленої продукції позивачем.

На підтвердження вказаних обставин, позивач надав належним чином завірені копії: договору №1152-12т/32-12П від 26.10.2012; додаткової угоди №1; специфікації №1; накладних №2814012К від 28.12.2012, №281412К від 28.12.2012, №2813912К від 28.12.2012, №2813812К від 28.12.2012; довіреностей №271 від 27.12.2012, №229 від 27.12.2012, №852 від 22.12.2012, №310 від 27.12.2012; рахунків-фактури №2814012К від 28.12.2012, №2814112К від 28.12.2012, №2813912К від 28.12.2012, №2813812К від 28.12.2012; вимоги про сплату боргу №б/н від 13.05.2015.

Ухвалою суду від 27.10.2015 до участі у справі залучена третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, Головне управління Державної казначейської служби України Донецької області. Третю особу зобовязано надати суду: належні докази на підтвердження затвердження і надходження відповідних бюджетних асигнувань на рахунок Державного підприємства "Артемівугілля" (32270533) на виконання договору про закупівлю товарів за державні кошти №1152-12т/32-12П від 26.10.2012; належні докази на підтвердження обліку бюджетної заборгованості Державного підприємства "Артемівугілля" (32270533) перед позивачем протягом 2012-2015 років на виконання договору про закупівлю товарів за державні кошти №1152-12т/32-12П від 26.12.2012.

Ухвалою суду від 26.11.2015 строк розгляду справи, з урахуванням ухвали суду від 08.12.2015 продовжено до 15.12.2015.

Відповідач явку своїх представників в судові засідання не забезпечив, відзив на позов не надав, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи.

Представник третьої особи у судові засідання не з'явився, витребувані судом документи не надав, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З урахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх учасників процесу, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст. 75 Господарського процесуального Кодексу України.

Представник позивача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявляв, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані позивачем документи і матеріали, заслухавши його пояснення позивача, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

26.10.2012 між Державним підприємством "Артемвугілля"(відповідач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гірничі машини"(позивач, учасник) підписаний договір №1152-12т/32-12П про закупівлю товарів за державні кошти.

Згідно з п.1.1 договору учасник забов'язується у 2012 поставити замовнику товари, зазначені в специфікації, а замовник-прийняти і оплатити такі товари, а саме (код ДКПП 016-97-35.20.3) Склад рухомий інший (вагонетки шахтні та гірничорудні вантажні). Найменування (номенклатура, асортимент) товару, кількість товарів зазначені в специфікації(п.1.2 договору).

Обсяги закупівлі товарів можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків(п.1.3 договору).

Ціна договору становить 7789600,00грн., у тому числі податок на додану вартість 1298266,67грн.(п.3.1. договору). Ціна договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п.3.2 договору).

Між сторонами підписана специфікація №1, в якій зазначено ціну договору, а саме 7789600,00грн., умови поставки та термін оплати. Додатковою угодою№1 від 27.12.2012 до договору у зв'язку з недостатньою кількістю бюджетних коштів на фінансування закупівлі до змісту договору внесено сторонами зміни в частині ціни договору (загальною вартості товару) новий розмір якої становить 1877408,00грн., а також викладено специфікацію№1 до договору в новій редакції, відповідно з коригуванням обсягу товару в сторону зменшення.

Вищезазначена додаткова угода та специфікація підписані сторонами та скріплені їх печатками та містяться в матеріалах справи.

Як вбачається з умов договору, розрахунки проводяться шляхом: попередньої оплати у розмірі 100% ціни договору, яка здійснюється на підставі рахунку, наданого учасником. Учасник протягом 60 календарних днів з дня надходження коштів як попередньої оплати підтверджує їх використання згідно з проміжним актом-звітом про використання коштів за призначенням (п.4.1 договору). Строк (термін) поставки (передачі) товарів - протягом 4 календарних днів з моменту подання заявки замовником після підтвердження наявності товару. Постачання товару здійснюється за рахунок учасника, на умовах СРТ відповідно до правил "ІНКОТЕРМС 2010"(п.5.1. договору).

Договір набирає чинності з 26.10.2012 і діє до 31.12.2012, а в частині забов'язань, виконання яких почалось (у тому числі-постачання товару, за який здійснено попередню оплату, оплата за поставлений товар)- до моменту їх виконання(п.10.1. договору).

Договір підписаний сторонами, скріплений їх печатками та міститься в матеріалах справи.

На виконання умов договору позивачем 28.12.2012 передано відповідачу продукцію на суму 1877408,00грн., що підтверджуються наявними в матеріалах накладними від 28.12.2012 №№2814012К на суму 300300,00грн.; 2814112К на суму 786500,00грн.; 2813912К на суму 314600,00грн.; 2813812К на суму 476008,00грн.

Вищезазначені накладні підписані сторонами та їх копії містяться в матеріалах справи.

Відповідач вищезазначену продукцію отримав, про що свідчить особистий підпис його представників за довіреностями №271 від 27.12.2012, №229 від 27.12.2012, №852 від 22.12.2012, №852 від 22.12.2012, №310 від 27.12.2012 на видаткових накладних, жодних заперечень чи зауважень не вказав.

Частиною другою статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобовязання сторін виникли в порядку статті 11 Цивільного кодексу України з дій юридичних осіб, які в силу загальних начал і змісту цивільного законодавства породжують зазначені права та обовязки, а укладений між ними правочин за своєю правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм статей 712, 655-697 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України.

До виконання господарських договорів застосовується відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим Кодексом, що передбачено приписами другого абзацу пункту першого статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Оцінивши зміст зазначеної угоди, з якої виникли цивільні права та обовязки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм ст. 712 Цивільного кодексу України та ст.ст. 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору, до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (ст.ст. 655-697 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупцю для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з його особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п. 4.1 договору поставка товару здійснюється на умовах 100% попередньої оплати.

Судом встановлено, що умовами договору, сторонами погоджено, що розрахунки за товар здійснюються покупцем на умовах 100% попередньої оплати. Позивач, не отримавши попередню оплату на всі 100% погодженої вартості товару, здійснив поставку товару, який, в свою чергу, відповідачем був прийнятий.

Відповідно до ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Згідно з ч. 4 ст. 538 Цивільного кодексу України якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 07.10.2014 у справі № 904/4451/13 та постанові Вищого господарського суду України від 17.06.2014 у справі № 904/4451/13.

На виконання п.4.1. договору позивач виставив 28.12.2015 за вищезазначеними накладними рахунки-фактури.

Відповідач здійснив частковий розрахунок за поставлену продукцію на суму 467000грн., про що свідчить банківська виписка №КНО-52.4/890 від 10.11.2015, яка наявна в матеріалах справи.

З метою досудового врегулювання спору позивачем на адресу відповідача 19.05.2015 рекомендованим листом направлена вимога про стягнення суми основного боргу у розмірі 1410408,00грн. Вищезазначена вимога отримана 28.05.2015 представником відповідача, про що свідчить відмітка на повідомленні про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. Вимога про сплату боргу залишена відповідачем без задоволення.

За таких обставин, матеріали справи свідчать, що відповідач оплату за товар, поставлений згідно вищезазначених видаткових накладних, здійснив не в повному обсязі, станом на час розгляду справи заборгованість відповідача за отриманий товар становить 1410408,00 грн, іншого відповідачем не доведено.

Таким чином, у відповідача перед позивачем утворилась непогашена заборгованість в сумі 1410408,00 грн, зі сплати якої відповідачем допущено прострочення.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав. Належних доказів погашення заборгованості станом на час вирішення спору відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу за отриманий товар у розмірі 1410408,00 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У звязку із задоволенням позову у повному обсягу, судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Артемвугілля" (84130, Донецька область м.Слов'янськ, м.Святогірськ, вул.Куйбишева,66; з будь якого рахунку, виявленого державним виконавцем) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гірничі машини" (юридична адреса: 83047, м.Донецьк, вул.Елеваторна,1; поштова адреса: 01015, м.Київ, вул.Лейпицизька,15 ) суму заборгованості за договором у розмірі 1410408(один мільйон чотириста десять тисяч чотириста вісім)грн. 00коп.; суму судового збору у розмірі 21156(двадцять одна тисяча сто п'ятдесят шість)грн. 12коп.

3.Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Дата складення повного рішення 17.12.2015

Суддя Д.М. Огороднік