ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2015 р. Справа № 923/1670/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі Бєловій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "НОВУС УКРАЇНА", м. Київ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Каховка Херсонської області

про стягнення 40831грн. 64 коп.

за участю представників сторін:

від позивача - не прибули

від відповідача - уповноважена особа Міщук О.О.

Товариство з обмеженою відповідальністю "НОВУС УКРАЇНА" (позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) заборгованості за договором оренди від 01.10.2014р. №А в сумі 40831грн. 64 коп., з яких: 30914грн. 59коп. основного боргу, 2378грн. 72коп. втрат від інфляції, 357грн. 24коп. 3% річних та 7181грн. 09коп. пені.

Позивач не направив свого представника в судове засідання 14.12.2015р., хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується протоколом судового засідання від 30.11.2015р., в якому був присутній представник позивача ОСОБА_3

Пунктом 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що у разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Відповідач частково визнав позовні вимоги в розмірі 5716грн. 81коп. з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. Крім того, відповідач просить суд призначити проведення перерахунку вартості оренди за лютий 2015р. в сумі 6200грн. та залишити її на цьому рівні при призначенні до сплати боргу за оренду в березні-травні 2015р., а залишок від суми сплаченої орендної плати за лютий 2015р. в сумі 2083грн. 19коп. перенести в рахунок оплати за оренду приміщення за березень 2015р.; гарантійний платіж, що був внесений відповідачем, зарахувати в рахунок погашення боргу з оренди; датою припинення договору та всіх зобов'язань призначити 8 травня 2015р., відмовити в стягненні пені, зняти арешт та дати доступ відповідачу до майна.

В засіданні суду оголошувалась вступна та резолютивна частина рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд, -

в с т а н о в и в:

Між товариством з обмеженою відповідальністю "НОВУС УКРАЇНА" (позивач) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач) 01.10.2014р. укладено оренди №А, відповідно до якого позивач зобов'язався передати відповідачу в тимчасове платне користування приміщення площею 7,56 кв. м в торговому центрі за адресою: м. Київ Гостомельська площа 1, а відповідач зобов'язався прийняти приміщення, сплачувати орендну плату та інші встановлені цим договором платежі, а також виконувати інші встановлені цим договором зобов'язання, і повернути приміщення позивачу в строки і на умовах, визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.3 спеціальної частини договору строк дії договору встановлено до 31.08.2017р. включно.

Згідно з п. 18.1, 18.2 Загальної частини Договору, Орендар (Відповідач) зобов'язаний сплачувати Орендну плату за користування Приміщенням в розмірі, встановленому п. 6.1 Спеціальної частини Договору, та у строк зазначений в п. 7.1 Спеціальної частини Договору.

Відповідно до п. 18.3 Загальної частини Договору, умови розрахунку орендної плати визначені Сторонами в додатку до Договору - "Розрахунок Орендної плати". Згідно із п. 1 вказаного Додатку, розмір Основної орендної плати за один календарний місяць визначається як сума в гривнях, що обчислюється за формулою:

Основна орендна плата = "Коефіцієнт К" х "Площа Приміщення" х "Орендна ставка" + ПДВ, де

"Коефіцієнт К" - співвідношення середньозваженого курсу гривні до долара США на міжбанківському ринку України (згідно даних розміщених на веб-сайті www.bank.gov.ua), на календарну дату, що передує даті виставлення Рахунку на сплату Орендної плати, а за його відсутності - на 14 число місяця, що передує оплачуваному, до середньозваженого курсу гривні до долара США на міжбанківському ринку України (згідно даних розміщених на веб-сайті www.bank.gov.ua) на дату укладення Договору.

"Площа Приміщення" - загальна площа Приміщення, вказана у п. 3.2.1 Спеціальної частини Договору (тобто 7,56 кв. м).

"Орендна ставка" - ставка, що вказана в пункті 6.1.1 Спеціальної частини Договору -750,00 грн.

"ПДВ" - встановлений законодавством розмір податку на додану вартість.

Згідно з п. 7 Додатку № 5 до Договору, нарахування орендної плати починається з дня підписання Сторонами Акта приймання-передачі Приміщення і закінчується в день підписання сторонами Акта приймання-передачі (повернення) Приміщення з оренди.

01 жовтня 2014 року між Позивачем та Відповідачем підписано Акт приймання-передачі Приміщення, згідно із яким Відповідач прийняв в оренду приміщення площею 7,56 кв.м.

Відповідно до п. 7.1 Спеціальної частини Договору, основна орендна плата сплачується щомісячно, авансом, не пізніше 25-го числа місяця, що передує оплачуваному.

В лютому 2015 року Відповідач не виконав в повному обсязі своїх зобов'язань зі сплати орендної плати за березень 2015 року, внаслідок чого заборгованість за вказаним платежем становить 3 545,50 грн.

01 березня 2015 року сторонами укладено Додаткову угоду № 1 до Договору оренди, згідно із п. 1 якої при розрахунку орендної плати в період з 01.03.2015 р. - 31.05.2015 р. включно, відповідно до Додатку № 5 до Договору оренди, "Коефіцієнт К" дорівнює 1,2174.

Однак, Відповідач продовжував порушувати умови п. 6.1, 7.1 Спеціальної частини Договору, п. 18.1-18.3 Загальної частини Договору щодо своєчасного виконання взятих на себе грошових зобов'язань з орендної плати.

Станом на день розгляду справи, Відповідач в порушення умов укладеного Договору не виконав обов'язків орендаря зі сплати орендних платежів, в результаті чого виникла заборгованість становить 30 914,59 гри., та складається з:

- борг за оренду Приміщення за березень 2015 р. - 3 545,50 грн.;

- борг за оренду Приміщення за квітень 2015 р. - 8 283,19 грн.;

- борг за оренду Приміщення за травень 2015 р. - 8 283,19 грн.;

- борг за оренду Приміщення за червень 2015 р. - 10 802,71 грн.

30 червня 2015 року сторони уклали Додаткову угоду № 2 до Договору, відповідно до п. 1 якої дійшли згоди достроково розірвати Договір оренди з 30.06.2015 року.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Колена сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із нормами ст.ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо стягнення 30914грн. 59коп. основного боргу підлягають задоволенню.

Суд відхиляє клопотання відповідача про перерахунок розміру орендної плати на рівні 6200грн., оскільки розмір орендної плати сторонами узгоджено при укладенні договору оренди від 01.10.2014р. №А.

Згідно з ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо відповідач не погоджувався з розміром орендної плати він був не позбавлений права звернутись до позивача з пропозицією внести відповідні зміни в договір.

Крім того, відповідно до п. 5.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна", - зміна економічної ситуації та коливання курсу іноземної валюти стосовно національної валюти України є комерційним ризиком сторін договору, а тому ці обставини не можуть вважатися підставами для невиконання зобов'язань за договором.

Згідно з постановою Верховного Суду України від 04.07.2011 р. у справі N 3-62гс11 та від 26.12.2011 р. у справі N 3-141гс11, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Відхиляється і клопотання відповідача про визначення датою припинення договору та всіх зобов'язань 8 травня 2015р., оскільки сторони 30 червня 2015 року уклали Додаткову угоду № 2 до Договору, відповідно до п. 1 якої дійшли згоди достроково розірвати Договір оренди з 30.06.2015 року. Дана додаткова угода є чинною, у встановленому законом порядку недійсною не визнавалась.

Суд відмовляє також в задоволенні клопотання про зняття арешту та надання доступу до майна, оскільки в матеріалах справи відсутні докази арешту та перешкоджання доступу до майна.

Суд відхиляє клопотання відповідача про врахування гарантійного платежу в рахунок існуючої заборгованості з оренди, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 6.5 Спеціальної частини та п. 22.1 Загальної частини Договору Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу Гарантійний платіж у розмірі 5 670,00 грн., крім того ПДВ згідно чинного законодавства. З врахуванням ПДВ, сума гарантійного платежу становить 6 804,00 грн.

Вказана сума сплачена Відповідачем згідно платіжного доручення № @2РL193997 від 21.10.2014 р.

Згідно із пунктом 22.2 Загальної частини Договору, гарантійний платіж є одночасно забезпеченням виконання Відповідачем зобов'язань, що виникають з договору, а саме із суми гарантійного платежу Позивач має право зарахувати, утримати суми грошових вимог до Відповідача, зокрема з: оплати комунальних платежів, експлуатаційних платежів, маркетингових платежів, несплачених штрафів на пені, неустойки; сум, необхідних для усунення пошкоджень Приміщення або систем забезпечення, завданих з вини Відповідача; інших дійсних вимог згідно Договору. Черговість утримання суми грошових вимог до Відповідача із гарантійного платежу, Позивач визначає на свій розсуд.

За поясненнями позивача, на дату розірвання Договору за Відповідачем, окрім заявленої до стягнення заборгованості з орендної плати, обліковувалась заборгованість зі сплати комунальних, експлуатаційних та маркетингових платежів, зокрема:

- борг з комунальних платежів за лютий 2015 р. на суму 246,43 грн.;

- борг з комунальних платежів за березень 2015 р. на суму 357,44 грн.;

- борг з комунальних платежів за квітень 2015 р. на суму 158,64 грн.;

- борг з комунальних платежів за травень 2015 р. на суму 101,64 грн.;

- борг з комунальних платежів за червень 2015 р. на суму 158,88 грн.;

- борг з експлуатаційних платежів за квітень 2015 р. на суму 272,16 грн.;

- борг з експлуатаційних платежів за травень 2015 р. на суму 272,16 грн.;

- борг з експлуатаційних платежів за червень 2015 р. на суму 272,16 грн.;

- борг з маркетингових платежів за квітень 2015 р. на суму 75,60 грн.;

- борг з маркетингових платежів за травень 2015 р. на суму 75,60 грн.;

- борг з маркетингових платежів за червень 2015 р. на суму 75,60 грн.

Загальний розмір боргу Відповідача з вищеперерахованих платежів становив 2066,31 грн. При цьому, твердження Відповідача щодо не споживання комунальних, експлуатаційних, маркетингових послуг спростовуються відповідними актами приймання-передачі виконаних робіт (наданих послуг), що підписані Відповідачем.

Отже, погашення вказаної суми боргу відбулось за рахунок гарантійного платежу:

6 804,00 грн. - 2 066,31 грн. = 4 737,69 грн.

Сума гарантійного платежу 4 737,69 грн., що залишилась, була врахована в якості часткового погашення заборгованості Відповідача з орендної плати за березень:

8 283,19 грн. - 4 737,69 грн. = 3 545,50 грн.,

де:

8 283,19 грн. - орендна плата за березень 2015 р.;

4 737,69 грн. - сума гарантійного платежу, що залишилась після погашення заборгованості з комунальних, експлуатаційних, маркетингових платежів;

3545,50 грн. - сума боргу за березень 2015 р., що заявлена до стягнення в межах позовних вимог.

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки (в тому числі і пені); відшкодування збитків.

Штрафними санкціями за вимогами статті 230 Господарського Кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського Кодексу України зазначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

За приписом ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та ч. 2 ст. 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України", що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі загальної подвійної облікової ставки.

Відповідно до п. 25.4 Загальної частини Договору та п. 8.4 Спеціальної частини Договору - у випадку прострочення виконання Відповідачем будь-яких грошових зобов'язань за цим Договором Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення.

При зверненні з позовом позивач просив стягнути за порушення строків оплати пеню в сумі 7181грн.09коп., яка розрахована ним виходячи із подвійної облікової ставки НБУ.

Здійснивши перевірку правильності нарахувань пені, суд дійшов висновку, що він має помилки.

Так, зокрема, позивач не врахував, що відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З огляду на викладене, суд додає свій розрахунок пені.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
3545.525.02.2015 - 03.03.2015719.5000 %0.107 %*26.52
3545.504.03.2015 - 25.08.201517530.0000 %0.164 %*1019.94
8283.1925.03.2015 - 27.08.201515630.0000 %0.164 %*2124.13
8283.1928.08.2015 - 07.09.20151127.0000 %0.148 %*134.80
8283.1925.04.2015 - 27.08.201512530.0000 %0.164 %*1702.03
8283.1928.08.2015 - 07.09.20151127.0000 %0.148 %*134.80
10802.7125.05.2015 - 27.08.20159530.0000 %0.164 %*1687.00
10802.7128.08.2015 - 07.09.20151127.0000 %0.148 %*175.80
всього 7005,02
Враховуючи те, що відповідач не виконав обов'язків за договором по своєчасних розрахунках, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 7005грн.02коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Крім того, відповідно до частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З урахуванням вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України позовні вимоги про стягнення 3% річних в сумі 357 грн. 24 коп. підлягають задоволенню.

Здійснивши перевірку правильності нарахувань втрат від інфялції, суд дійшов висновку, що він має помилки та додає свій розрахунок.

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
25.02.2015 - 07.09.20153545.51.273967.384512.88
25.03.2015 - 07.09.20158283.191.1491232.369515.55
25.04.2015 - 07.09.20158283.191.00863.788346.97
25.05.2015 - 07.09.201510802.710.986-151.1510651.56
всього 2112,37

Враховуючи те, що відповідач не виконав обов'язків за договором по своєчасних розрахунках, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню втрати від інфляції в розмірі 2112 грн. 37 коп.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позовні вимоги належними та доступними засобами доказування не спростував, а наявні в матеріалах справи документи свідчать про обґрунтованість позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги частково підтверджені, а отже такі, що підлягають частковому задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України відносяться на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "НОВУС УКРАЇНА" (м. Київ вул. Дегтярівська 52, код 36003603) 30914грн. 59коп. основного боргу, 2112грн. 37коп. втрат від інфляції, 357грн. 24коп. 3% річних, 7005грн. 02коп. пені та 1204грн. 80коп. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.12.2015р.

Суддя В.П.Ярошенко