ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2015р. Справа№ 914/3722/15

За позовом: Дочірнього підприємства «Савсервіс Карпати», м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок», м. Львів

про стягнення заборгованості в сумі 216 548,73 грн.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Куць М.Я.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю від 15.04.2015р.

Від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю від 19.12.2014р.;

На розгляд господарського суду Львівської області Дочірнім підприємством «Савсервіс Карпати» подано позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» про стягнення заборгованості за договором від 27.12.2014р. №ТП-182 в сумі 216 548,73 грн.

Ухвалою суду від 30.10.2015 р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 16.11.2015р., про що сторони були повідомлені належним чином під розписку, що підтверджуються повідомленнями про вручення поштового відправлення (оригінали поштівок в матеріалах справи).

В судовому засіданні 16.11.2015р. з метою повного та всебічного дослідження всіх обставин справи оголошено перерву до 07.12.2015р.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення умов договору від 27.12.2014р. №ТП-182 в повному обсязі не оплатив вартість поставленого йому товару.

07.12.2015р. позивачем подано заява про зменшення позовних вимог (вх.№ 5704/15), в якій просить стягнути заборгованість за договором від 27.12.2014р. №ТП-182 в сумі 153 552,78 грн. Зазначає, що відповідач здійснив часткове повернення продукції позивачу. За неналежне виконанням умов договору позивач просить стягнути 10 485,28 грн. пені та 714,90 грн. 3% річних.

07.12.2015р. позивач подав повідомлення (вх.№ 52860/15) про зміну місцезнаходження ДП «Савсервіс Карпати».

В судовому засіданні 07.12.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримує з підстав зазначених в позовній заяві з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Просить стягнути суму заборгованості за договором в сумі 153 552,78 грн., 10 485,28 грн. пені та 714,90 грн. 3% річних, що в сумі 164 752,96 грн.

В судовому засіданні 07.12.2015р. представник відповідача надав усні пояснення по справі, не заперечує існування заборгованості за договором з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог. Існування заборгованості перед позивачем за договором не заперечується відповідачем, що вбачається з відзиву (вх. № 49221/15 від 13.11.2015р.). При цьому, просить суд зменшити основну заборгованість на 22 272,40 грн. за наданні ним послуги.

Справа розглядається з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог (вх. № 5707/15 від 07.12.2015р.).

В судовому засіданні 07.12.2015р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Проаналізувавши матеріали справи, судом встановлено наступне.

27.12.2014р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № ТП-182 (далі за текстом - Договір).

Згідно п.1.1. Договору Постачаль ник (позивач у справі) зобов'язується передати у власність Покуп ця (відповідач у справі) визначений цим Договором товар на підставі замовлень Покупця, а Покупець зобов'язується приймати названий товар та оплачувати його.

27.12.2014р. сторонами підписано протокол узгодження розбіжностей до договору № ТП-182 від 27.12.2014р.

На виконання умов Договору, позивачем було поставлено товар, а відповідачем отримано товар в період з 30.04.215р. по 07.08.2015р. на загальну суму 223 862,46 грн., що підтверджується видатковими накладними, що підписані сторонами та скріплені печатками без жодних застережень.

Відповідно до п.3.3. Договору Покупець зобовязаний сплатити вартість поставленої партії товару протягом 80 календарних днів з моменту отримання Покупцем товару від Постачальника.

На виконання умов Договору відповідачем частково здійснено оплату поставленого товару та частково здійснено повернення продукції позивачу, що підтримується позивачем та не заперечується відповідачем.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач своєчасно покладені на нього зобовязання щодо оплати отриманого товару за Договором в повній мірі не виконав, у звязку з чим у нього заборгованість за поставлений товар в сумі 153 552,78 грн.(з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог), що підтримується позивачем та не заперечується відповідачем.

Належних та допустимих доказів повної оплати за поставлений товар відповідачем не надано.

За неналежне виконання умов Договору позивач просить стягнути пеню в сумі 10 485,28 грн. та 3% річних в сумі 714,90 грн.

Доказів повного погашення заборгованості станом на день розгляду справи сторонами до суду не надано.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Між сторонами у справі виникли зобов'язання на підставі договору купівлі-продажу (поставки) в силу пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона-постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари)в сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачені наслідки порушення зобовязання.

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

У відзиву на позовну заяву відповідач не заперечив існування заборгованості за Договором, просить зменшити суму основного боргу на суму 22 272,40грн. за надані ним послуги згідно Додаткового договору № 3 про надання послуг для збільшення обсягів реалізації товару до договору № ТП-182 від 27.12.2014р. Однак належної копії додаткового договору № 3, інших належних та допустимих доказів надання послуг до матеріалів справи на підтвердження правової позиції відповідачем не подано.

Факт проведення відповідачем повної оплати вартості поставленого позивачем товару підтверджений не був. Відповідач не подав належних та допустимих доказів на заперечення факту існування заборгованості на суму 153 552,78 грн.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості в сумі 153 552,78 грн., оскільки такі обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд здійснивши перерахунок 3% річних, дійшов висновку, що заявлені позивачем до стягнення 3% річних в сумі 714,90 грн. (в межах заявлених позовних вимог) нараховані правомірно та підлягають стягненню.

Відповідно до п. 6.1. Договору за несвоєчасну оплату за поставлений товар Покупець сплачує Постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожний протермінований день від несвоєчасно сплаченої, несплаченої чи сплаченої в неповному обсязі суми. Сплата пені не звільняє Покупця від виконання зобовязань за цим Договором.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Суд здійснивши перерахунок пені, дійшов висновку, що заявлена позивачем до стягнення пеня в сумі 10 485,28 грн. нарахована правомірно та підлягає стягненню (в межах заявлених позовних вимог).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи зі змісту наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати в розмірі 2 471,29 грн. покладаються на відповідача.

Крім цього, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 179, 193, 230, 232, 265 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 15, 526, 530, 549, 599, 610-612, 625, 626, 629, ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України та ст.ст. 22, 33, 34, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» (79040, м. Львів, вул. Городоцька, 359; ідентифікаційний код 35621418) на користь Дочірнього підприємства «Савсервіс Карпати» (79069, м.Львів, вул. Шевченка Т., буд. 335; ідентифікаційний код 30387458) 153 552,78 грн. заборгованості за поставлений товар, 714,90 грн. 3% річних, 10 485,28 грн. пені та 2 471,29 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 11.12.2015 року.

Суддя Коссак С.М.