ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015р. Справа№ 914/4001/15

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Львівський лікеро-горілчаний завод», м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідеа Трейд», м.Львів

про стягнення 108314, 64 грн.

Суддя Н. Мороз

При секретарі М.Потикевич

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1

Від відповідача: ОСОБА_2

Суть спору:

Позовну заяву подано Приватним акціонерним товариством «Львівський лікеро-горілчаний завод», м. Львів до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ідеа Трейд», м. Львів про стягнення 108314, 64 грн.

Ухвалою господарського суду від 23.11.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 08.12.2015р.

В судове засідання 08.12.2015р. представник позивача зявився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав, позов просить задоволити.

Представник відповідача в судове засідання зявився, подав витяг про включення відповідача до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги визнав усно.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення повноважних представників сторін, оцінивши подані докази в їх сукупності, суд встановив.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона зобовязана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Однією з підстав виникнення зобовязань, згідно ст.11 ЦК України, зокрема є договори та інші правочини.

01.10.2010р. між Закритим акціонерним товариством „Львівський лікеро-горілчаний завод, правонаступником прав та обовязків якого є Приватне акціонерне товариство „Львівський лікеро-горілчаний завод (позивач, за договором - товариство) та Товариством з обмеженою відповідальністю Ідеа Трейд (відповідач, за договором - дистриб'ютор) було укладено договір дистриб'юції №38.

Відповідно до умов п. 1.1. договору, товариство зобовязується передати, а дистрибютор прийняти і оплатити продукцію виробництва ЗАТ "Львівський лікеро-горілчаний завод, надалі товар, відповідно до умов даного договору.

Кількість і асортимент продукції, що поставляється по даному договору, визначається сторонами в накладних, які складають невідємну частину цього договору. Загальний асортимент товару та ціни на нього зазначаються у протоколі погодження цінової політики, який оформляється додатком №1 до даного договору, що також складає невідємну частину даного договору. Загальною сумою договору є сума всіх поставок (п.1.2 договору).

Згідно п. 4.1. договору, поставка товару здійснюється товариством на основі замовлення дистрибютора, яке оформлене на бланку встановленої товариством форми, з печаткою і підписом уповноваженої особи дистрибютора. Товариство підтверджує отримання замовлення шляхом завірення замовлення підписом відповідального представника товариства, а дистрибютор підтверджує намір прийняти товар передачею довіреностей, які надають право відповідальному представнику дистрибютора прийняти товар товариства (п.4.2 договору).

У відповідності до п. 4.3. договору, кількість і асортимент товару, який поставляється по цьому договору, визначається сторонами в накладних, які оформлюються на основі отриманої від дистрибютора довіреності, що складає невідємну частину даного договору, сумою поставки є сума, що вказана в товарних накладних.

Відповідно до п. 4.4. договору, доставка продукції проводиться силами і за рахунок товариства протягом 5 (пяти) робочих днів з моменту отримання товариством замовлення від дистрибютора.

Згідно п. 4.7.3. договору, датою отримання товару є дата приймання товару на склад дистрибютора, факт приймання товару на склад дистрибютора підтверджується відмітками на товарно-супровідних документах (ТТН, видаткових накладних і т.д.), після приймання товару товариства на склад дистрибютора претензії по кількості і якості не приймаються.

У відповідності до п. 6.1. договору, дистрибютор проводить оплату за товар протягом 30 (тридцять) календарних днів з моменту отримання товару.

Оплата за товар здійснюється дистрибютором шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок товариства. При здійсненні оплати дистрибютор вказує реквізити накладної чи рахунку-фактури, на основі яких здійснюється перерахування грошових коштів (п.6.2 договору).

На виконання взятих на себе зобовязань за договором, позивач поставив відповідачу товар на суму 108314, 64 грн., що підтверджується видатковою накладною №30 від 13.01.2015р. та товарно-транспортною накладною №ЛГ000000030 від 13.01.2015р., підписаними та скріпленими печатками сторін. Повноваження відповідального за отримання товару представника дистрибютора підтверджуються довіреністю №ДА-0000003 від 13.01.2015р. типової форми №М-2 (в матеріалах справи).

Відповідач в порушення умов договору взяті на себе зобовязання не виконав, за поставлений позивачем товар протягом передбаченого договором строку не сплатив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 108314,64 грн., яку представник відповідача в судовому засіданні визнав повністю.

За відсутності спеціального регулювання до форми договорів дистрибуції застосовуються загальні вимоги ЦК України та ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України та ст.193 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з приписами ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У відповідності до приписів ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Таким чином, сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у звязку з невиконанням своїх зобовязань за договором по оплаті за поставлений товар, підтверджена матеріалами справи, визнана відповідачем та становить 108314, 64 грн. Доказів зворотнього суду не надано.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 38 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 4-3 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового засідання, а також враховуючи визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі, позовні вимоги підлягають до задоволення повністю.

З огляду на те, що спір виник з вини відповідача, судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на останнього.

Керуючись ст.ст. 509, 526, 530, 599, 610, 625, 629, 692 ЦК України, ст.ст. 193, 265 ГК України, ст.ст. 43, 32, 33, 38, 49, 82, 84, 116, 117 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Ідеа Трейд, м.Львів, вул. Водогінна, б. 2 () на користь Приватного акціонерного товариства „Львівський лікеро-горілчаний завод, м. Львів, вул. М. Кордуби, б. 2 () 108314, 64 грн. - основного боргу та 1624, 73 грн. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

Рішення складено 10.12.2015р.

Суддя Мороз Н.В.