ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14.12.2015 Справа № 905/2781/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Осадчої А.М.

за участю секретаря судового засідання Сотір Ю.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй" м.Київ

до відповідача: ОСОБА_1 підприємства "Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них" м.Краматорськ Донецька область

про стягнення заборгованості у розмірі 691083,21грн.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №13/06-15 від 08.06.2015р.

від відповідача: не зявився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй" м.Київ (далі ТОВ "Ялта Град Строй") звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, ОСОБА_1 підприємства "Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них" м.Краматорськ Донецька область (далі КП «ДРУАС») про стягнення заборгованості у розмірі 691083,21грн.

Ухвалою суду від 23.10.2015року за вказаним позовом порушено провадження у справі. Розгляд справи відкладався.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором підряду №159 від 01.11.2012р. у частині повної оплати виконаних робіт на загальну суму 691083,21грн.

На підтвердження зазначених у позові обставин позивач надав суду копії: договору підряду №159 від 01.11.2012р., договірної ціни, локального кошторису №2-1-1/1, розрахунку загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1/1 на капітальний ремонт, підсумкової відомості ресурсів до локального кошторису №2-1-1/1 на капітальний ремонт, протоколу погодження договірної ціни, довідок про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2012р., актів приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості за 2012рік, розрахунку загальновиробничих витрат до локального кошторису №2-1-1/1 на капітальний ремонт, підсумкової відомості ресурсів, банківської виписки від 14.06.2013року, податкових накладних.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст. ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), ст.ст. 1, 12, 54, 55 Господарського процесуального кодексу України (далі-ГПК України).

17.11.2015року позивач через канцелярію суду надав письмові пояснення, в яких вказує, що акт приймання виконаних робіт форми КБ-2в є документом первинного обліку, який складається для визначення вартості та обсягу підрядних робіт та є основою для складання довідки про вартість виконаних робіт та витрат форми КБ-3, відповідно, оскільки довідка містить дату її підписання - 11.12.2012року, дата підписання акту також 11.12.2012року.

14.12.2015року ТОВ "Ялта Град Строй" звернулось до суду з заявою про зменшення позовних вимог, оскільки позивач при здійсненні розрахунку розміру позовних вимог припустився арифметичної помилки, просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 691077,21грн.

У відповідності до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених ст.5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

При зверненні з заявою позивачем дотримані приписи ст.22 ГПК України, дана заява направлена на адресу відповідача, тому суд приймає її до розгляду та розглядає позовні вимоги щодо стягнення 691077,21грн.

В якості додатків до заяви про зменшення позовних вимог, позивач надав суду копію карточки рахунку №361 за договором №159 від 01.11.2012р. за період з 01.11.2012року по 30.09.2015року та бухгалтерську довідку.

Представник КП «ДРУАС» у судове засідання 14.12.2015року, як і у попередні судові засідання, не зявився, відповідач письмовий відзив на позов не надав, вимоги ухвал суду не виконав, про час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином у спосіб, що передбачений процесуальним законодавством, що підтверджується наявним в матеріалах справи повідомленням про вручення рекомендованого листа представнику відповідача.

За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" від 15.05.2003 р. № 755-IV, якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відповідач зареєстрований за адресою: 84307, Донецька область, м.Краматорськ, вул. Горького, буд. 5.

Таким чином, суд здійснив всі дії направлені на повідомлення учасників судового процесу про розгляд справи та надання відповідачу можливості скористатись правом на захист.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р. передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд вважає за можливе розглянути спір в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в справі матеріалами, оскільки їх цілком достатньо для правильної юридичної кваліфікації спірних правовідносин, а відсутність належним чином повідомленого представника відповідача та ненадання відповідачем певних документів у світлі приписів ст.ст. 4-3, 22, 33 та 77 цього Кодексу істотним чином не впливають на таку кваліфікацію і не можуть вважатися належною підставою для подальшого відкладання розгляду справи.

Відповідно до положень статті 811 ГПК України судом складено протокол, який долучено до матеріалів справи. З клопотаннями щодо фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів позивач до суду не звертався.

Вислухавши пояснення представника позивача, який зявився у судове засідання, дослідивши представлені ним в порядку статті 43 ГПК України докази, вивчивши матеріали справи, суд у межах заявлених позовних вимог встановив наступне.

01.11.2012р. між ОСОБА_1 підприємством "Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них" (Замовник) та ТОВ "Ялта Град Строй" (Підрядник) укладений договір №159, за умовами п.1.1. якого Підрядник бере на себе зобовязання за завданням Замовника, своїми силами і засобами, зі своїх матеріалів відповідно до проектної документації та цього договору виконати роботи по капітальному ремонту автодороги по вулиці Кіма від вулиці Щорса до вул. Актюбінської у м.Краматорськ (далі-об`єкт), а Замовник зобовязується прийняти та оплатити виконані роботи.

Склад та обсяг робіт, передбачених п.1.1. цього договору визначається проектною документацією, а саме робочим проектом, який є невід'ємною частиною цього договору. (п.1.2. договору).

Підрядник зобовязується розпочати виконання Роботи не пізніше пяти календарних днів з моменту отримання передоплати за виконані роботи відповідно до умов Договору та закінчити їх не пізніше 31.12.2012р. Датою закінчення робіт є дата прийняття їх Замовником. (п.2.1. договору).

За приписами п.3.1. договору вартість робіт за цим договором визначається Договірною ціною, локальним кошторисом та протоколом погодження договірної ціни (додаток №1), які є невід'ємною частиною цього договору і складає 740112,00грн., в тому числі ПДВ.

Сторонами договору підписано договірну ціну та кошторис, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи. Дані документи не містять посилання на вказаний договір, але внаслідок ідентичності обєкту, на якому згідно договору слід провести роботи у договорі та означених документах, ціни робіт, суд приходить до висновку щодо віднесення останніх до договору.

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2012р., та у всякому разі до повного виконання сторонами своїх зобовязань за цим договором. Строк дії договору автоматично пролонгується на період до повного виконання зобовязань сторін або будь-якої сторони за цим договором.(п.20.3. договору).

Судом встановлено, що зазначений договір укладений у письмовій формі, підписаний повноважними представниками сторін без зауважень і складання протоколу розбіжностей, скріплений відтисками печаток підприємств. Зміст правочину не суперечить актам цивільного законодавства, він сторонами не оспорений, у судовому порядку недійсним не визнаний. Відтак в силу положень статті 629 ЦК України є обовязковим для виконання сторонами.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що укладений договір за змістом спірних правовідносин та своєю правовою природою є договором підряду, а тому виниклі між сторонами спірні правовідносини за правилами абзацу другого частини 1 статті 193 ГК України - до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, - регулюються відповідними нормами глави 63 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобовязання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Таке визначення поняття розкриває сутність зобовязання як правого звязку між двома субєктами (сторонами), відповідно до якого на одну сторону покладено обовязок вчинити певну дію (певні дії) чи утриматись від її (їх) здійснення; іншій стороні зобовязання надано право, що кореспондує обовязку першої. Обовязками боржника та правами кредитора вичерпується зміст зобовязання (ст. 510 ЦК України).

Приписами частини 1 статті 837 ЦК України визначено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Отже, договір підряду складається із двох взаємопов'язаних між собою зобов'язань: 1) правовідношення, в якому виконавець має виконати роботу, а замовник наділений правом вимагати виконання цього обов'язку; 2) правовідношення, в якому замовник зобов'язаний оплатити виконану роботу, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За нормою закону належною підставою для виникнення у замовника обов'язку оплатити виконану виконавцем роботу за договором відповідно до чинного законодавства є прийняття замовником виконаних робіт, підтверджене відповідними доказами.

Сторонами підписано акти приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості за 2012 рік (форма №КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2012 року (форма №КБ-3) від 11.12.202012р., 17.12.2012р., згідно яких загальна вартість робіт склала 740112,00грн.

У вищезазначених довідках та актах наявне посилання на договір №159 від 01.11.2012р., що беззаперечно свідчить про виконання робіт на підставі вказаного договору.

Документи підписані уповноваженими представниками сторін за відсутності заперечень стосовно обсягу виконаних робіт або їх якості, скріплені печатками підприємств.

Відповідач не надав суду доказів на підтвердження виявлення недоліків у виконанні робіт.

Одночасно суд зазначає, що акти приймання виконаних будівельних робіт з розрахунком одиничної вартості за 2012 рік не містять конкретної дати їх підписання.

Як стверджує позивач у письмових поясненнях від 17.11.2015року акт приймання виконаних робіт форми КБ-2в є документом первинного обліку, який складається для визначення вартості та обсягу підрядних робіт та є основою для складання довідки про вартість виконаних робіт та витрат форми КБ-3, відповідно, оскільки довідка містить дату її підписання, дата підписання акту є тотожною.

Суд погоджується з вказаною позицією позивача.

Виходячи з викладеного, підписані сторонами акти приймання виконаних підрядних робіт №КБ-2в та довідка КБ-3 за грудень 2012р. вважаються підписаними 11.12.2012р. та 17.12.2012р. та є належними та допустимими доказами факту виконання позивачем прийнятих на себе зобовязань за договором №159 від 01.11.2012р.

За приписами ч.1 ст.854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 09.10.2006р. №1404 Замовник перераховує Підряднику попередню оплату на виконання робіт в розмірі 30 % вартості робіт (п.3.1. договору), що складає 222336,00грн., яка повинна бути підтверджена актами виконаних робіт (форми КБ-2в) в термін, що не перевищує трьох календарних місяців з моменту перерахування цих коштів. (п.5.1 договору).

Докази на підтвердження здійснення відповідачем попередньої оплати у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до п.5.2. договору розрахунки за виконані роботи між Замовником та Підрядником здійснюються в межах коштів, які передбачені договірною ціною, робочим проектом та на умовах цього договору.

Оплата виконаних робіт здійснюється Замовником шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок Підрядника з реєстраційного рахунку Замовника протягом 7 (семи) робочих днів з моменту підписання акту (актів) виконаних робіт за формою КБ -2в.( п.5.3. договору).

Як вбачається з банківської виписки від 14.06.2013р., відповідачем сплачено 40000,00грн. у рахунок часткової оплати виконаних за договором №159 від 01.11.2012р. робіт.

Одночасно, як вбачається позовної заяви та пояснень представника позивача, між сторонами відбувся взаємозалік коштів між замовленнями відповідно до перезаліку-бартера №ПБ-0000013 від 30.09.2013р. СВ-0000745 від 31.07.2013р. на суму 2478,60грн. та СВ-0000914 від 17.09.2013р. на суму 6556,19грн.

Докази означеного до матеріалів справи сторонами у справі не надані. Позивач в обґрунтування неможливості надання вказаних документів вказує на знаходження їх на території м.Донецьк, на підтвердження факту проведення взаємозаліку надає карточку рахунку №361 за договором №159, що свідчить про проведення взаємозаліку згідно бухгалтерського обліку позивача. Відповідач своєї позиції з цього приводу не висловив.

При здійсненні розрахунку вартості робіт, що є несплаченими, позивач врахував проведений взаємозалік, вказані суми не входять до предмету позовних вимог.

Розмір заборгованості за договором №159 від 01.11.2012р. станом на 30.09.2015року позивач визначає 691077,21грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою.

З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, сума, яку позивач просить стягнути з відповідача складає 691077,21грн.

Доказів оплати заборгованості у вказаній сумі відповідач суду не надав.

Суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Договір, як визначено в статті 629 ЦК України, є обовязковим до виконання сторонами.

У статті 526 ЦК України зазначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи доведено факт виконання позивачем своїх зобовязань у відповідності до умов зазначеного вище договору, строк виконання зобовязання відповідача на момент звернення з позовом настав, тому відповідач зобовязаний здійснити оплату вартості виконаних робіт на суму 691077,21грн., тоді як, матеріали справи не містять доказів у підтвердження оплати відповідачем суми заборгованості 691077,21грн. відповідно.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ "Ялта Град Строй" до відповідача КП «ДРУАС» про стягнення заборгованості у розмірі 691077,21грн. підлягають задоволенню як обґрунтовані та підтверджені належними доказами у справі.

У відповідності до ст.49 ГПК України, оскільки позовні вимоги задоволені повністю, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 11, 509, 511, 526, 530, 629, 837, 838, 854, 882 Цивільного кодексу України; ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 4-2, 4-3, 22, 43, 44, 49, 78, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй" м.Київ до відповідача ОСОБА_1 підприємства "Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них" м.Краматорськ Донецька область про стягнення заборгованості у розмірі 691077,21грн. задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства "Дільниця по ремонту, утриманню автошляхів та споруджень на них" м.Краматорськ Донецька область (84307, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Горького, буд.5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ялта Град Строй" м.Київ (02152, м.Київ, пр.Тичини, б.20, ) заборгованості у розмірі 691077,21грн., витрати по оплаті судового збору в сумі 10366,15грн.

Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 14.12.2015р. оголошено та підписано повний текст рішення суду.

Суддя А.М. Осадча