РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015Справа №910/27643/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуглетехнік";

до Державного підприємства "Шахта імені К.І. Кисельова";

про cтягнення 45 747,59 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Абросімова А. Ю., представник, довіреність № 3 від 15.07.2015 р.;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 26 815,80 грн. заборгованості, 14 492,86 грн. інфляційної складової боргу, 989,61 грн. трьох відсотків річних, 3 449,32 грн. пені, а також 1 218,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2015 року порушено провадження у справі № 910/27643/15, розгляд справи призначено на 17.11.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2015 року відкладено розгляд справи відкладено до 01.12.2015 р.

У судовому засіданні 01.12.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленням, яке повернулося на адресу суду і підтверджує факт направлення ухвали господарського суду на адресу відповідача, зазначену у витязі з ЄДРПОУ.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. Згідно статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідач не направив в судове засідання своїх повноважних представників, не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вуглетехнік» (підрядник) та Державним підприємством «Шахта імені К.І.Кисельова» (замовник) 07.05.2014 р. укладено договір №22/14р від 07.05.2014р. (надалі - договір) на виконання робіт з ревізії та наладці електрообладнання.

Місце проведення робіт, згідно з пунктом 1.2 договору встановлено ДП «Шахта імені К.І.Кисельова» у м. Торез.

Пунктом 1.3 договору передбачено, що зміст (асортимент) та об'єм роботи взагалі визначається у доданих до договору договірних цінах, які є його невід'ємною частиною.

За умовами пункту 5.5 договору, розрахунки проводяться шляхом оплати Замовником протягом 15 банківських днів з моменту підписання Сторонами акту приймання-передачі виконаних робіт.

Позивачем були виконані для відповідача роботи відповідно до умов договору на загальну суму 33 835,20 грн., що підтверджується підписаними між сторонами, скріпленими їх печатками та залученими до матеріалів справи копіями актів приймання виконаних робіт за травень-червень 2014 року, заборгованість по оплаті яких становить 26 815,80 грн., що також підтверджується підписаним між сторонами актом звірки взаєморозрахунків від 31.12.2014 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач у встановлені договором строки заборгованість не погасив, виконання на його замовлення робіт не спростував, і доказів наявності у відповідача претензій щодо якості та/або комплектності виконаних позивачем за договором робіт матеріали справи не містять.

Наявність у відповідача вищевказаної заборгованості, яка не була погашена на час подання позову, та залишається непогашеною на даний час, позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530, 837, 854 ЦК України та ст. 193 ГК України доведена, документально підтверджена і відповідачем не спростована, тому позовні вимоги про стягнення 26 815,80 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Також, виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення 3% річних та втрат від інфляції за ст. 625 ЦК України за весь час прострочення заборгованості. Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеня на підставі п. 6.2. договору в розмірі 3 449,32 грн.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наведений позивачем у позові розрахунок вищевказаних санкцій, суд дійшов висновку про обґрунтованість розрахунку, його арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам договору, та зокрема оскільки розраховані позивачем санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом, тому позовні вимоги про стягнення 3 449,32 грн. пені, 14 492,86 грн. інфляційних втрат та 989,61 грн. 3% річних визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Шахта імені К.І. Кисельова" (01032, м. Київ, вул. Л. Толстого, 59, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вуглетехнік" (87503, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Київська, буд. 49-Д, кім. 4, ) 26 815 (двадцять шість тисяч вісімсот п'ятнадцять) грн. 80 коп. основної заборгованості, 3 449 (три тисячі чотириста сорок дев'ять) грн. 32 коп. пені, 989 (дев'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 61 коп. трьох процентів річних, 14 492 (чотирнадцять тисяч чотириста дев'яносто дві) грн. 86 коп. інфляційних втрат та 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 07.12.2015 р.