РІШЕННЯ

10 грудня 2015 року Справа № 913/1012/15

Провадження № 29/913/1012/15

за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», м. Дніпропетровськ,

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «СЛОВЕНСЬК СВ», м. Брянка Луганської області,

про стягнення 179 383 грн 35 коп.

Суддя Якушенко Р.Є.,

секретар судового засідання Богуславська Є.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача представник у судове засідання не прибув;

від відповідач представник у судове засідання не прибув.

Суть спору: Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк», позивач у справі) звернулося до господарського суду Луганської області з позовом від 16.10.2015 до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «СЛОВЕНСЬК СВ» (далі ТОВ «СЛОВЕНСЬК СВ», відповідача у справі) про стягнення з останньої заборгованості за договором банківського обслуговування б/н від 06.07.2011 в загальному розмірі 179 383 грн 35 коп., з яких:

- 48 600 грн 00 коп. заборгованість за кредитом;

- 56 149 грн 20 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 61 746 грн 65 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором;

- 12 887 грн 50 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом.

Позивач, посилаючись на норми статей 526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та статтю 193 Господарського кодексу України (далі ГК України), обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за укладеним між сторонами договором банківського обслуговування б/н від 06.07.2011.

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «СЛОВЕНСЬК СВ» (далі ТОВ «СЛОВЕНСЬК СВ») відповідач у справі, відзив на позов та витребувані докази суду не надав, не скористався правом участі в судовому засіданні, хоча про час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до приписів пп.4 п.6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" інформація про час і місце судового засідання була розміщена на сторінці господарського суду Луганської області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/), про що свідчать роздруковані сторінки з мережі Інтернет, на яких розміщено інформацію про час та місце засідань господарського суду.

Справа розглядалася судом неодноразово. Відповідачу надавалася можливість прийняти участь у судовому засіданні та надати відзив на позов.

До початку даного судового засідання будь-яких клопотань відповідач не надав.

Відповідно до статті 75 ГПК України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

На підставі викладеного справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При зясуванні фактичних обставин, дослідженням наданих позивачем у справі доказів, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «СЛОВЕНСЬК СВ» (дата запису державної реєстрації 30.08.2005 № 0000107) відповідач у справі, 06.07.2011 через систему інтернет-клієнт-банкінг приєдналося до «Умов та правил надання банківських послуг» (далі Умови) ОСОБА_2, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом складають договір банківського обслуговування б/н від 06.07.2011 (далі - договір) та взяв на себе зобовязання виконувати умови договору (а.с.15).

Відповідно до розділу 1 загальних положень Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача, який діє на підставі Ліцензії Національного банку України № 22 від 05.10.2011 (а.с.14), банк, керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та правила надання банківських послуг (далі Умови та правила).

Умови та правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобовязуються виконувати умови, викладені в Умовах та правилах, тарифах банку договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до цього договору, так і шляхом обміну інформацією/узгодження по питанням банківського обслуговування з клієнтом через web-сайт банку.

Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт в загальній сумі 48 600 грн 00 коп. на поточний рахунок № 0326 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами.

Згідно з пунктом 3.2.1.1.1 Умов та правил кредитний ліміт являє собою суму грошових коштів, в межах якої банк здійснює оплату розрахункових документів клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку банка та клієнта.

Пунктом 3.2.1.1.3 Умов та правил врегульовано, що кредит надається в обмін на зобовязання клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди.

Згідно довідки банку від 16.10.2015 відповідачу - ТОВ «СЛОВЕНСЬК СВ» кредитний ліміт був встановлений у наступних розмірах:

- 06.07.2011 6 400 грн. 00 коп.;

- 16.09.2011 14 600 грн. 00 коп.;

- 24.01.2012 37 300 грн. 00 коп.;

- 04.02.2013 46 600 грн. 00 коп.;

- 04.03.2013 48 600 грн. 00 коп.;

- 01.03.2014 0 грн. 00 коп.;

- 07.07.2014 - 0 грн. 00 коп. (а.с.30).

Зобовязання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитний ліміт в розмірі 48 600 грн. 00 коп., що підтверджується виписками по поточному рахунку (а.с.31-34) та меморіальними ордерами, які залучені до матеріалів справи.

Відповідно до пункту 3.2.1.4 Умов та правил, яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Згідно пункту 3.18.4.1.1 Умов та правил за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт виплачує ОСОБА_2 за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню (пункт 3.18.4.1.2 Умов та правил).

Пунктом 3.18.4.1.3 Умов та правил встановлено, що у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. Відсотки за користування кредитом сплачують у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

З 01.07.2014 у відповідності до пункту 3.2.1.1.12 Умов та правил банком змінені відсоткові ставки за користування кредитним лімітом з 24% до 36%, з 48% до 56%.

У відповідності до пункту 3.2.1.4.4 Умов та правил клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до пунктів 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами.

Відповідно до пункту 3.2.1.5.1 Умов та правил при порушенні клієнтом будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно пункту 3.2.1.5.4 Умов та правил нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконано клієнтом.

Згідно з п.3.2.1.1.17 Умов та правил при перерахунку Клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь які рахунки або пластикові картки, держателем яких є власник поточного рахунку, з суми кожного з проведених за рахунок кредитного ліміту перерахувань утримується комісійна винагорода у розмірі 3 % від суми перерахувань. Клієнт доручає ОСОБА_2 списувати суми такої комісійної винагороди, що підлягає сплаті ОСОБА_2, зі свого поточного рахунку.

Як свідчать обставини справи, відомості з особового рахунку 24.05.2013 відповідач за рахунок кредитного ліміту зі свого поточного рахунку № 0326 здійснив операції, що призвели до виникнення на його поточному рахунку дебетового сальдо (виникає в разі перевищення величин списань з поточного рахунку згідно з розрахунковими документами Клієнта над величиною надходжень на поточний рахунок з урахуванням вхідного залишку на початок банківського дня). Протягом 90 днів з дати закінчення періоду в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню кредитове сальдо на поточному рахунку відповідача не було зафіксовано, а тому відповідно з 26.09.2013 кредит вважається простроченим. Заборгованість за кредитом складає 48 600 грн 00 коп.

За користування ним нараховувались проценти в розмірі 48% річних, а з 01.07.2014 56% річних.

В звязку з порушенням умов договору банківського обслуговування від 06.07.2011 в частині повернення одержаних кредитних коштів, сплати процентів та комісії за користування ними, відповідач станом на 09.10.2015 має заборгованість в загальній сумі 179 383 грн 35 коп., з яких:

- 48 600 грн 00 коп. - заборгованість за кредитом станом на 09.10.2015;

- 56 149 грн 20 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 26.06.2013 по 09.10.2015;

- 61 746 грн 65 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором за період з 05.12.2011 по 09.10.2015;

- 12 887 грн 50 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 01.06.2013 по 09.10.2015.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист. Під час судового розгляду справи вимог позивача не спростував, докази часткової або повної сплати суми позову не надав.

Оцінивши фактичні обставини, подані позивачем у справі докази, вислухавши у судовому засіданні представника позивача у справі, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

У відповідності з приписами статей 33, 34 Госпоарського процесуального кодексу україни (далі - ГПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підставі статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Як вбачається з матеріалів справи між сторонами існують кредитні відносини.

Згідно із частиною 2 статті 345 Господарського кодексу України (далі по тексту - ГК України) кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Відповідно до статті 207 Цивільного кодексу україни (далі по тексту - ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку; правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною /сторонами/.

Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов'язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, тобто уклали відповідний договір, який містить умови щодо надання кредиту.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до норм діючого законодавства, кредитний договір, є одним з видів позики. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (частина 3 статті 1049 ЦК України).

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Аналогічна за змістом норма міститься у пункті 1 статті 193 ГК України.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Факт порушення Відповідачем умов договору підтверджено матеріалами справи. Позовні вимоги в частині стягнення суми неповернутого кредиту в розмірі 48 600 грн 00 коп., процентів за користування кредитом у сумі 56 149 грн 20 коп. та комісії за користування кредитом у сумі 12 887 грн 50 коп. ґрунтуються на нормах чинного законодавства, підтверджені документально і не спростовані відповідачем.

Відповідач не заперечив наявність вказаної заборгованості та не надав доказів її оплати на час розгляду справи.

Стосовно заявленої вимоги позивача про стягнення з відповідача 61 746 грн 65 коп. пені, суд зазначає наступне.

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання, настають наслідки, передбачені договором або законом, в тому числі, сплата неустойки.

Приписами статті 203 ГК України також встановлено, що у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання, він зобов'язаний сплатити штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойка, пеня, штраф).

Згідно зі статтею 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано (частина 6 статті 232 ГК України).

За змістом пункту 3.18.5.4 Умов та правил, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобовязань здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобовязання повинно бути виконано клієнтом. Отже, до правовідносин сторін правила частини 6 статті 232 ГК України не застосовуються.

Згідно з п.3.18.5.7 Умов та Правил строк позовної давності по вимозі щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки - пені, штрафів встановлюється сторонами тривалістю 5 років.

Оскільки відповідач допустив прострочення зобов'язань за договором, йому на підставі наведених вище норм чинного законодавства 3.18.5.1, 3.18.5.4 Умов та Правил позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань у розмірі 61 746 грн 65 коп. за період з 05.12.2011 по 09.10.2015.

Перевіривши розрахунок розміру пені, суд дійшов висновку про часткове задоволення в цій частині позову з наступних підстав.

Відповідач у справі як субєкт підприємницької діяльності зареєстрований і здійснює свою підприємницьку діяльність (оптова торгівля машинами й устаткуванням) в м. Брянка Луганської області, провулок Фурманова, буд.10.

Верховною Радою України 02.09.2014 прийнятий Закон № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" (далі по тексту Закон № 1669), яким визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Відповідно до статті 2 Закону № 1669 на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. ОСОБА_2 та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

02.12.2015 на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 Закону № 1669 розпорядженням № 1275-р Кабінета Міністрів України затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого серед інших включено м. Брянка Луганської області.

Отже, обґрунтовано предявленою є сума пені, що нарахована позивачем за період прострочення з 05.12.2011 по 13.04.2014, сума якої складає 4 568 грн 73 коп., згідно з наступним розрахунком:

349 грн 36 коп. (сума пені за період з 01.04.2014 по 15.04.2014) : 14 днів х 13 днів = 324 грн 41 коп.;

4 219 грн 38 коп. (сума пені станом на 01.04.2014) + 324 грн 41 коп. (сума пені за період з 01.04.2014 по 13.04.2014) = 4 568 грн 73 коп.

Пеня, що нарахована за період прострочення з 14.04.2014 по 09.10.2015, сума якої складає 57 177 грн 92 коп. (61 746 грн 65 коп. 4 568 грн 73 коп.) предявлена до стягнення необґрунтовано, а тому в цій частині позову слід відмовити.

Станом на день розгляду справи сторонами не надано доказів погашення заявлених до стягнення сум.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково в загальній сумі 122 205 грн 43 коп., з яких:

- 48 600 грн 00 коп. - заборгованість за кредитом;

- 56 149 грн 20 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом;

- 12 887 грн 50 коп. - заборгованість з комісії за користування кредитом;

- 4 568 грн 73 коп. - пеня за прострочення виконання грошових зобовязань за договором банківського обслуговування б/н від 06.07.2011 з 05.12.2011 по 13.04.2014.

Відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати позивача зі сплати судового збору в сумі 1 833 грн 08 коп. слід покласти на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 43, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «СЛОВЕНСЬК СВ», м. Брянка Луганської області, провулок Фурманова, буд.10, ідентифікаційний код 33381807, на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», 49094, місто Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570, заборгованість за кредитом у розмірі 48 600 грн 00 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 56 149 грн 20 коп., заборгованість з комісії за користування кредитом у розмірі 12 887 грн 50 коп., пеню за несвоєчасність виконання зобов'язань у сумі 4 568 грн 73 коп. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1 833 грн 08 коп., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні позовних вимог про стягнення пені в сумі 57 177 грн 92 коп. відмовити.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо не було подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено і підписано 15.12.2015.

Суддя Р.Є. Якушенко