ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р. Справа № 909/1125/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

головуючого судді - О.Л. Мирутенко

суддів - Н.М. Кравчук

- ОСОБА_1

Розглянувши апеляційну скаргу ПАТ «Перший Український міжнародний банк»

на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 05.10.2015р.

у справі № 909/1125/15

за позовом: ТзОВ «Чугуївський МЕЗ»

до 1: ТзОВ «Ексімагроком»

до 2: ТзОВ «Слот-Інвест»

про: визнання договору оренди обладнання №61Ін21794 від 08.07.2015р та договору оренди нежитлових приміщень №61Ін21794/1 від 08.07.2015р. укладеного між ТОВ «Ексімагроком» та ТОВ «Слот-Інвест» недійсним та визнання за ТзОВ «Чугуївський МЕЗ» право оренди, що виникло на підставі договору оренди обладнання №61Ін21794 від 08.07.2015р. та договору оренди нежитлових приміщень №61Ін21794/1 від 08.07.2015р. із змінами і доповненнями.

за участю представників:

від апелянта ОСОБА_2 представник (довіреність №606 від 07.12.2015р.)

від позивача не зявився.

від відповідачів 1,2 не зявився.

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 05.10.2015р., суддя Фрич М.М., заяву ТзОВ "Чугуївський МЕЗ" про вжиття заходів до забезпечення позову було задоволено. Накладено арешт на все рухоме, нерухоме майно розташоване за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Вокзальна, 26-В, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" ().

З даною ухвалою не погодилося ПАТ «Перший Український міжнародний банк» і оскаржило її в апеляційному порядку, оскільки вважає, що судом порушено норми матеріального та процесуального права.

Сторони були повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду.

Від ТзОВ «Чугуївський МЕЗ» та ТзОВ «Ексімагроком» надійшли клопотання про відкладення розгляду справи у звязку з неможливістю забезпечити явку уповноважених представників. Колегія суддів відхиляє подані клопотання, оскільки про час і місце розгляду справи товариства були повідомлені належним чином, а надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб. Аналогічної позиції дотримується і ВГСУ у своїй постанові від 30.06.2010р. №14/98. Крім того відкладення розгляду справи призведе до порушення процесуальних строків передбачених ст. 102 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши докази, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити повністю, а ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 05.10.2015р. у справі № 909/1125/15 - скасувати, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених в рішенні, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права. Порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого господарського суду, якщо господарський суд прийняв рішення про права і обовязки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, ТзОВ "Чугуївський МЕЗ" подало позов до ТзОВ "Ексімагроком" та до ТзОВ "Слот-Інвест" про визнання договору оренди обладнання №61Ін21794 від 08.07.2015 р. та договору оренди нежитлових приміщень №61Ін21794/1 від 08.07.2015 р. укладеного між ТОВ "Ексімагроком" та ТОВ "Слот-Інвест" недійсним та визнання за ТОВ "Чугуївський МЕЗ" право оренди, що виникло на підставі договору оренди обладнання №61Ін21794 від 08.07.2015 р. та договору оренди нежитлових приміщень №61Ін21794/1 від 08.07.2015 р. із змінами і доповненнями.

Одночасно з позовною заявою позивачем було подано заяву про вжиття заходів до забезпечення позову (вх.№10235/15 від 29.09.2015 р.), шляхом накладення арешту на все рухоме, нерухоме майно розташоване за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Вокзальна, 26-В, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" ().

В обґрунтування поданого клопотання позивач посилався на те, що між ТОВ "Ексімагроком" та ТОВ "Слот-Інвест" було укладено договір оренди нежитлових приміщень №61Ін21794/1 від 08.07.2015 р. з правом викупу після укладення договорів оренди з ТОВ "Чугуївський МЕЗ". Оскільки ТОВ "Ексімагроком" направило на адресу ТОВ "Чугуївський МЕЗ" лист №31/07-15/1 від 31.07.2015р. в якому вимагає звільнити приміщення та повернути орендоване обладнання до 08.09.2015р. посилаючись на те, що це необхідно для передачі об'єкта оренди ТОВ "Слот-Інвест" з метою виготовлення ними власної продукції, позивач вважає, що невжиття заходів до забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, нанести шкоду майновим інтересам заявнику що полягають у відшкодуванні вартості майна.

Господарський суд Івано-Франківської області дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову, проте з таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погодитися не може з наступних підстав.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Апеляційним судом встановлено, що 18.07.2014р. між ТОВ "Ексімагроком" та ПАТ «Перший Український міжнародний банк» було укладено кредитний договір №КЛ-КІЕ-22 відповідно до якого банк взяв на себе обовязок здійснити кредитування позичальника, а позичальник повернути отримані кредитні кошти на умовах та в порядку передбачених кредитним договором.

Підпунктом 10.3.7.9 статті 10 кредитного договору визначено, що кредитування позичальника здійснюється при умові укладення з позичальником договору про забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором, а саме іпотечного договору, предметом якого є майнові права на нерухомість: комплекс будівель та споруд олійно-екстрактного заводу, будівництво якого незавершено, обєкт будівництва: комплекс будівель та споруд олійно-екстракційного заводу, розташованого за адресою: Харківська обл.., м. Чугуїв, вул.. Вокзальна,26-В, право власності на яке виникне у позичальника у майбутньому.

22.07.2014р. між позичальником та банком було укладено договір іпотеки №ІД-КІЕ-22/7, яким забезпечується виконання зобовязань, зокрема, за кредитним договором. Предметом іпотеки за даним договором є: комплекс будівель та споруд олійно-екстракційного заводу, код обєкту 1251,5, категорія складності ІІІ, будівництво якої не завершено, загальною проектною кількістю вимірювальних одиниць 5136,25 кв.м., обєкт будівництва: комплекс будівель та споруд олійно-екстракційного заводу розташованого за адресою: Харківська обл.., м. Чугуїв, вул.. Вокзальна,26-В, право власності на яке виникне у позичальника у майбутньому.

Пунктом 1.4 статті 1 договору іпотеки визначено, що за рахунок предмету іпотеки, банк має право задовольнити свої вимоги та відшкодувати втрати в повному обсязі.

Згідно з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна №47256179 від 10.11.2015р. станом на 22.07.2014р. на підставі договору іпотеки було зареєстровано іпотеку майнового права на нерухомість, яке стане власністю у майбутньому, а саме: комплекс будівель та споруд олійно-екстракційного заводу за адресою: Харківська обл.., м. Чугуїв, вул.. Вокзальна, будинок 26-в. Станом на 22.07.2014р. на підставі договору іпотеки була накладена заборона на нерухоме майно ТзОВ «Ексімагроком» обтяжувачем виступив ПАТ «Перший Український Міжнародний банк».

Суд першої інстанції не дослідив дані обставини справи, хоча мав на це всі можливості.

Апеляційним судом встановлено, що апелянт-банк не надавав жодної письмової згоди на передачу предмету іпотеки в оренду позивачу.

Отже, оскаржувана ухвала містить приписи, що визначають обмеження прав апелянта-банку на нерухоме майно, яке передано в забезпечення банку та на яке банк згоди не давав і у належний спосіб повідомлений про дані обставини не був, а тому оскаржувана ухвала прямо вирішує питання прав та обовязків банку-апелянта в розрізі його правових дій стосовно предмету іпотеки.

Таким чином, ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 05.10.2015р. у справі №909/1125/15 стосується прав і обовязків ПАТ «Перший Український міжнародний банк», хоча він не був залучений до участі у справі, що є правовою підставою для її скасування відповідно до вимог ст.. 104 ГПК України.

З огляду на викладене, колегія Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 05.10.2015р. по справі №909/1125/15 винесена з неповним дослідженням обставин справи, з порушенням вказаних норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення, а тому підлягає скасуванню.

Крім того, оскаржуваною ухвалою накладено арешт на все майно відповідача-1, що очевидно суперечить вимогам адекватності вжитих заходів забезпечення позову, у співвідношенні вимогам, на забезпечення яких він вживається.

По-перше, договір оренди обладнання №61Ін21794 від 08.07.2015 та договір оренди нежитлових приміщень №6 1Ін21794/1 від 08.07.2015 укладеного між відповідачем-1 та відповідачем-2 як і договір оренди обладнання №61Ін21794 від 08.07.2015 та договір оренди нежитлових приміщень №61Ін21794/1 від 08.07.2015 укладених між позивачем та відповідачем-1 мають чіткий, визначений та вичерпний перелік майна, яке передається в оренду, та на яке позивач просить визнати право оренди.

По-друге, положення статті 67 ГПК України, та вимоги, що зобов'язують суд вживати саме адекватні позовним вимогам заходи забезпечення позову передбачають альтернативні арешту майна заходи, зокрема, заборона відповідачу-1 вчиняти певні дії, що у розрізі з дійсними вимогами позивача та положеннями Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №16 «Про деякі питання, практики застосування заходів до забезпечення позову» є заходами спрямованими на дійсне забезпечення виконання потенційного рішення.

Отже, висновок суду першої інстанції про необхідність забезпечення позову саме шляхом накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно, розташоване за адресою: Харківська обл., м. Чугуїв, вул.. Вокзальна, 26-В, що належить на праві власності відповідачу-1, фактично унеможливлює вчинення дії щодо укладення будь-яких договорів або вчинення будь-яких правочинів щодо відчуження власного майна, є помилковим та таким, що прямо суперечить нормам чинного законодавства України, оскільки цей захід не знаходиться у звязку з предметом позовних вимог та безпідставно порушує гарантовані Конституцією України та чинним законодавством України непорушність права власності на майно.

З огляду на викладене апеляційний суд постановляє нове рішення, яким відмовляє в задоволенні заяви ТзОВ «Чугуївський МЕЗ» про вжиття заходів до забезпечення позову за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 101,103,104,105,106 ГПК України Львівський апеляційний господарський суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ПАТ «Перший Український міжнародний банк» задовольнити повністю.

Ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 05.10.2015р. у справі №909/1125/15 скасувати.

В задоволенні заяви ТзОВ «Чугуївський МЕЗ» про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на все рухоме, нерухоме майно розташоване за адресою: Харківська область, м. Чугуїв, вул. Вокзальна, 26-В, що належить товариству з обмеженою відповідальністю "Ексімагроком" () - відмовити.

Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Матеріали справи скеровуються в господарський суд Івано-Франківської області.

ОСОБА_3 Мирутенко

Судді: Н.М. Кравчук

ОСОБА_1

«Повний текст постанови виготовлено 16.12.2015р.»