ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2015 р. Справа № 917/1735/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя Івакіна В.О. , суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Кузнєцовій І.В.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність №14-125, від 13.05.2014 р.),

відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №5292 П/1-12) на рішення господарського суду Полтавської області від 13 жовтня 2015 року по справі № 917/1735/15

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України м. Київ,

до Публічного акціонерного товариства Кременчуцький сталеливарний завод, м. Кременчук, Полтавська обл.,

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2015 року Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (позивач) звернулося до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства Кременчуцький сталеливарний завод (відповідач), в якому просило стягнути 232557,50 грн., у тому числі: 119833,88 грн. пені за прострочення виконання зобов'язань за договором № 195/14-ПР від 11.02.2014 р.; 18603,58 грн. 3% річних; 94120,04 грн. інфляційних втрат.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 13 жовтня 2015 року по справі № 917/1735/15 (суддя Киричук О.А.) позов задоволено повністю.

Відповідач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області по справі № 917/1735/15, від 13.10.2015 р., прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ПАТ НАК Нафтогаз України залишити без задоволення.

Відповідач у призначене судове засідання свого представника не направив. Про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.141).

Згідно із пунктом 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи, явку представників сторін у дане судове засідання не визнано обовязковою, позицію відповідача достатньо повно викладено в апеляційній скарзі, у звязку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача а також дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України (продавець, далі-позивач) та Публічним акціонерним товариством Кременчуцький сталеливарний завод (покупець, далі-відповідач) був укладений договір купівлі-продажу природного газу № 195/14-ПР від 11.02.2014 р.

Відповідно до п.1.1. договору продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2014 р. природний газ, ввезений на митну територію України Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі-газ) на умовах договору.

Відповідно до 2.1. договору продавець передає покупцеві з 01.02.2014 р. по 31.12.2014 р. газ обсягом до 23400 тис. куб.м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м.).

Відповідно до п. 2.1.1. договору обсяги газу, що планується передати за цим договором (далі-плановий обсяг), можуть змінюватись сторонами протягом місяця продажу в установленому порядку.

Сторонами також були укладені додаткові угоди до договору: додаткова угода №1 від 30.04.2014р., додаткова угода №2 від 26.05.2014 р., додаткова угода №3 від 30.07.2014 р. відповідно до яких змінювалась ціна та тариф на транспортування газу.

На виконання умов договору та додаткових угод до нього в лютому 2014 р. позивач відповідачеві здійснив постачання природного газу в обсязі 1472399 тис. м. куб. на загальну суму 6117393,79 грн., що підтверджується актом приймання-передачі природного газу від 28.02.2014 р. (а.с. 19).

Відповідно до п. 6.1. договору оплата за природний газ з врахуванням вартості транспортування територією України проводиться покупцем виключно грошовими коштами в такому порядку: оплата в розмірі 30% від вартості запланованих місячних обсягів проводиться не пізніше ніж за 5 (п'ять) банківських днів до початку місяця поставки газу; оплати в розмірі по 35% від вартості запланованих місячних обсягів проводиться до 5 числа та до 15-го числа поточного місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до п. 11.1. договору договір діє в частині поставки природного газу до 31.12.2014 р., а в частині проведення розрахунків за газ та послуг з його транспортування до повного погашення заборгованості.

Відповідно до п. 9.3. договору сторони дійшли згоди про те, що строк у межах якого сторони можуть звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав за договором (строк позовної давності), у тому числі щодо стягнення основної заборгованості, штрафів, пені, відсотків річних, інфляційних нарахувань, встановлюється тривалістю у 5 років.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що відповідач свої зобов'язання по оплаті за отриманий газ належним чином не виконав.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України порушення умов зобов'язання тягне за собою настання правових наслідків, встановлених договором або законом.

Сума боргу, штрафних санкцій, 3% річних та інфляційних нарахувань була предметом розгляду у справі № 917/1431/14. Рішенням господарського суду Полтавської області у справі № 917/1431/14 від 16 вересня 2014 року позов задоволено частково. З врахуванням цих обставин судом першої інстанції було нарахована зазначена сума до стягнення.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 7.2. договору у разі невиконання покупцем умов п. 6.1. умов договору він у безспірному порядку повинен сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 відсотків від суми простроченого платежу.

За розрахунком позивача, перевіреним колегією суддів, сума пені в розмірі 119833,88 грн., 3% річних в сумі 18603,58 грн. за період з 12.06.2014 р. по 18.07.2014 р. та інфляційні нарахування в сумі 94120,04 грн. за березень 2014 р. по липень 2014 р. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

При таких обставинах колегія суддів не погоджується з твердженнями відповідача викладеними в апеляційній скарзі, з наданого позивачем розрахунку штрафних санкцій (а.с.22) вбачається, що з 03.2014 по 05.2014 інфляційні задоволено рішенням суду у справі № 917/1431/14, щодо періоду з 06.2014 по 07.2014 то відповідно до п. 9.3. договору, строк позовної давності встановлюється у пять років.

Натомість, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача є необґрунтованою, безпідставною і підлягає залишенню без задоволення, оскільки апелянт не довів ті обставини, на які він посилався в апеляційній скарзі, як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, з урахуванням зазначеного дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв оскаржуване рішення, обґрунтовано, з урахуванням матеріалів справи, тому рішення господарського суду Полтавської області від 13 жовтня 2015 року у справі № 917/1735/15 підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, ст. 105, Господарського процесуального кодексу України судова колегія Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 13 жовтня 2015 року у справі № 917/1735/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 08.12.2015 року.

Головуючий суддя Черленяк М.І.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Хачатрян В.С.