КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2015 р. Справа№ 911/4610/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Пантелієнка В.О.

Остапенка О.М.

за участі представників сторін:

ДП «Регіональні електричні мережі» - Скоробагатько І.І., довір. №45 від 26.08.2015 р.

Міністерства енергетики та вугільної промисловості України - Притула Г.Ю., довір. №01/17-0397 від 19.02.2015р.

та арбітражного керуючого - Гусак Ю.М., свід. №136 від 04.02.2013р.

розглянувши апеляційні скарги

державного підприємства "Регіональні електричні мережі"

Міністерства енергетики та вугільної промисловості України

на ухвалу господарського суду Київської області від 17.11.2015р.

у справі №911/4610/15 (суддя Наріжний С.Ю.)

за заявою державного підприємства "Регіональні електричні мережі"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.11.2015р. порушено провадження у справі №911/4610/15 про банкрутство державного підприємства (далі - ДП) "Регіональні електричні мережі" (07300, Київська обл., м. Вишгород, ПАТ "Укргідроенерго"; ), введено процедуру розпорядження, призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Гусака Ю.М., відмовлено у задоволенні заяв арбітражних керуючих Титаренка М.О., Сольського В.С., Віскунова О.В., Пашкової Т.Ю. та Куделі М.О. про участь у справі про банкрутство, інше.

Не погоджуючись, ДП "Регіональні електричні мережі" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 17.11.2015р. у справі №911/4610/15 в частині призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Гусака Ю.М., прийняти у відповідній частині нове рішення, яким призначити розпорядником майна арбітражного керуючого Куделю М.О.

Міністерство енергетики та вугільної промисловості України також звернулось до Київського апеляційного господарського суду, подавши апеляційну скаргу, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 17.11.2015р. у справі №911/4610/15 в частині призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Гусака Ю.М., прийняти у відповідній частині нове рішення, яким призначити розпорядником майна арбітражного керуючого Сольського В.С.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.12.2015р. (в складу колегії: Верховця А.А. (головуючий, суддя-доповідач), Пантелієнка В.О., Остапенка О.М.) апеляційні скарги ДП "Регіональні електричні мережі", Міністерства енергетики та вугільної промисловості України на ухвалу господарського суду Київської області від 17.11.2015р. у справі №911/4610/15 були прийняті до провадження, призначені до спільного розгляду в судовому засіданні 17.12.2015р.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскаржуваної ухвали апелянтами вказано на порушення норм матеріального і процесуального права, що призвели до прийняття неправильного рішення, необґрунтоване призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого без застосування автоматизованої системи, в якого, з огляду на особливості господарської діяльності боржника, відсутній достатній рівень кваліфікації, необхідна спеціалізація для реалізацій повноважень, належного та ефективного виконання обов'язків розпорядника майна у межах провадження у справі про банкрутство. Наведені доводи і міркування в підтвердження викладених обставин.

Досліджуючи матеріали справи, оцінюючі наявні докази, колегія суддів суду апеляційної інстанції відзначає, згідно з ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у т.ч. іноземні) мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно ст. 4, 4-1 ГПК України господарський суд вирішує спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство). Частиною 1 ст. 2 Закону про банкрутство передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 1 ст. 91 ГПК України встановлено, що сторони у справі, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Пунктом 1 ч. 1 ст. 106 Кодексу передбачено, що окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду у справах про банкрутство у випадках, передбачених Законом про банкрутство.

Статтею 8 Закону про банкрутство встановлено, ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому ГПК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. В апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених ГПК України та цим Законом.

Згідно ч. 5-6 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі про банкрутство. Статтею 101 ГПК України визначено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційних скарги, обставини справи в їх сукупності, заслухавши представників учасників провадження, присутніх в засіданні суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали і дослідивши наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що одна з скарг підлягає задоволенню частково, інша - повністю, оскаржене рішення підлягає частковому скасуванню з одночасним прийняттям у відповідній частині нового, зважаючи на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, до господарського суду Київської області звернулось державне підприємство (далі - ДП) "Регіональні електричні мережі" () з заявою про порушення справи про банкрутство, обґрунтованою тим, що задоволення вимог основного кредитора призведе до неможливості виконання грошових зобов'язань боржника в повному обсязі перед іншими кредиторами, на підставі ст. 11, 95 Закону про банкрутство.

Ухвалою господарського суду Київської області від 22.10.2015р. заяву ДП "Регіональні електричні мережі" прийнято до розгляду. Автоматизованою системою з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України у справі №911/4610/15 розпорядником майна визначено арбітражного керуючого Сольського В.С. (свідоцтво №1122 від 07.06.2013р., адреса: АДРЕСА_1).

02.11.2015р. до суду надійшла заява арбітражного керуючого Титаренка М.О. б/н б/д (вх. №25720/15) про участь у справі, 03.11.2015р. надійшла заява арбітражного керуючого Гусака Ю.М. від 03.11.2015р. №03-11/2015 (вх. №26041/15) про участь у справі, 06.11.2015р. надійшла заява арбітражного керуючого Віскунова О.В. від 05.11.2015р. №05/11-15.3 (вх. №26357/15) про участь у справі. 09.11.2015р. на адресу електронної пошти суду надійшла заява арбітражного керуючого Сольського В.С., який був визначений за допомогою автоматизованої системи від 06.11.2015р. б/н (вх. №26462/15) про участь у справі.

12.11.2015р. через відділ діловодства господарського суду надійшла заява арбітражного керуючого Сольського В.С., який був визначений за допомогою автоматизованої системи від 06.11.2015р. б/н (вх. №26954/15) про участь у цій справі про банкрутство, тотожна за змістом із заявою, яка надійшла на електронну пошту суду. 13.11.2015р. надійшла заява арбітражного керуючого Пашкової Т.Ю. від 13.11.2015р. №911/4610/15 (вх. №27122/15) про участь у справі про банкрутство. 17.11.2015р. через відділ діловодства суду надійшла заява арбітражного керуючого Куделі М.О. від 17.11.2015р. №01-10/1108 (вх. №27372/15) про участь у цій справі

Згідно ч. 1 ст. 16 Закону про банкрутство, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом. Дослідивши матеріали поданої заяви, судом першої інстанції встановлено наявність цих підстав, провадження у справі про банкрутство порушено. Обґрунтованість оскарженої ухвали в цій частині апелянтами не заперечена, ухвала оскаржена виключно з мотивів необґрунтованого надання переваги однієї з кандидатур арбітражного керуючого.

Як вбачається зі змісту мотивувальної частини оскарженої ухвали, відхиляючи кандидатуру арбітражного керуючого Сольського В.М., судом першої інстанції встановлено, що згідно відомостей програми документообігу суду "Діловодство спеціалізованого суду", арбітражний керуючий Сольський В.С. має 1 категорію, тоді як у даній справі судом визначено 5 категорію складності. До заяви арбітражним керуючим Сольським В.С. не було додано доказів того, що йому присвоєно 5 категорію арбітражного керуючого, а сам арбітражний керуючий жодного разу у судові засідання по даній справі не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що вказані обставини, а саме відсутність погодження арбітражного керуючого Сольського В.С. щодо призначення його розпорядником майна боржника у цій справі, а також відсутність доказів, які б підтверджували наявність у арбітражного керуючого Сольського В.С. 5 категорії і неявка арбітражного керуючого у судове засідання, неподання пояснень з вказаного приводу, унеможливлюють призначення арбітражного керуючого Сольського В.С. розпорядником майна ДП "Регіональні електричні мережі".

Беручи до уваги, що судом встановлено неможливість призначення арбітражного керуючого Сольського В.С. (визначеного автоматизованою системою) розпорядником майна Боржника, то суд дійшов висновку про потребу проведення конкурсу кандидатур для призначення розпорядником майна ДП "Регіональні електричні мережі" з числа тих, якими було подано заяви на участь у справі.

Розглядаючи кандидатуру арбітражного керуючого Титаренка М.О. щодо участі у даній справі, судом встановлено, що згідно відомостей з програми документообігу суду "Діловодство спеціалізованого суду" арбітражний керуючий Титаренко М.О. має спеціалізацію за формою власності лише приватна власність, та доказів іншого до заяви Титаренка М.О. не надано, в той час як боржник у даній справі є державним підприємством, що потребує наявності відповідної спеціалізації, отже арбітражний керуючий Титаренко М.О. не може бути призначений розпорядником майна ДП "Регіональні електричні мережі".

Розглядаючи кандидатуру арбітражного керуючого Віскунова О.В. щодо участі у даній справі, судом встановлено, що згідно відомостей з програми документообігу суду "Діловодство спеціалізованого суду" арбітражний керуючий Віскунов О.В. має 4 категорію арбітражного керуючого, про що також зазначено безпосередньо в заяві про участь у справі, в той час судом у даній справі визначено 5 категорію складності, отже арбітражний керуючий Віскунов О.В. не може бути призначений розпорядником майна ДП "Регіональні електричні мережі".

Розглядаючи кандидатуру арбітражного керуючого Пашкової Т.Ю. щодо участі у даній справі, судом встановлено, що згідно відомостей з програми документообігу суду "Діловодство спеціалізованого суду" арбітражний керуючий Пашкова Т.Ю. має 1 категорію арбітражного керуючого, а також на 2014-2016 роки відсутня інформація про наявність у арбітражного керуючого будь-якої спеціалізації, та доказів іншого до заяви Пашкової Т.Ю. не надано, в той час судом у даній справі визначено 5 категорію складності та боржник є державним підприємством, що потребує наявності відповідної спеціалізації, отже арбітражний керуючий Пашкова Т.Ю. не може бути призначена розпорядником майна ДП "Регіональні електричні мережі".

Розглядаючи кандидатуру арбітражного керуючого Куделі М.О. щодо участі у даній справі, судом встановлено, що згідно відомостей з програми документообігу суду "Діловодство спеціалізованого суду" арбітражний керуючий Куделя М.О. має спеціалізацію за формою власності лише приватна власність, та доказів іншого до заяви Куделі М.О. не надано, в той час як боржник у даній справі є державним підприємством, що потребує наявності відповідної спеціалізації, отже арбітражний керуючий Куделя М.О. не може бути призначений розпорядником майна ДП "Регіональні електричні мережі".

Розглянувши кандидатуру арбітражного керуючого Гусака Ю.М., судом встановлено, що арбітражний керуючий Гусак Ю.М. має 5 категорію арбітражного керуючого та відповідну спеціалізацію за формою власності "державна власність", кандидатура останнього відповідає вимогам ст. 97 та ст. 114 Закону про банкрутство, що вбачається із заяви про участь у справі, доданих до неї доказів та інформації-резюме арбітражного керуючого Гусака Ю.М., отже враховуючи заяву останнього, суд призначив розпорядником майна ДП "Регіональні електричні мережі" саме арбітражного керуючого Гусака Ю.М., встановивши оплату його послуг у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень за рахунок авансових коштів заявника у відповідності до ст. 115 Закону про банкрутство.

Але з такими доводами і висновками суду першої інстанції повною мірою погодись неможна. У відповідності з Положенням про автоматизовану систему з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство, затвердженим постановою пленуму Вищого господарського суду України від 16.01.2013р. №1 (далі - Положення) судом першої інстанції визначено категорію складності даної конкретної справи, що і не заперечується сторонами - 5.

Згідно Положення обрання кандидатури розпорядника майна здійснюється з числа арбітражних керуючих, яким присвоєно п'ятий рівень кваліфікації. Пунктом 4.8 Положення визначено, що автоматизований відбір кандидата арбітражного керуючого здійснюється у встановленому цим Положенням порядку з урахуванням рівня кваліфікації, спеціалізації та участі арбітражного керуючого у справах про банкрутство. Електронний запит на автоматизований відбір здійснюється за встановленою формою з обов'язковим зазначенням коефіцієнту справи та необхідної для розгляду конкретної справи спеціалізації, підписується з використанням електронного цифрового підпису, суддя забезпечує повноту і достовірність даних електронного запиту (п. 4.3 - 4.5 Положення).

Детальний алгоритм визначення кандидатури арбітражного керуючого, так само як і внесення відомостей до програми документообігу суду "Діловодство спеціалізованого суду" щодо визначеної категорії складності конкретної справи та редагування відповідного рівня визначений Методичними рекомендаціями з використання комп'ютерної програми "Діловодство спеціалізованих судів", "Автоматизована система з відбору кандидатів на призначення арбітражного керуючого у справах про банкрутство" комп'ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", згідно з якими відбір кандидатур здійснюються на підставі визначеної в запиті спеціалізації за видами економічної діяльності (КВЕД) та формою власності, згідно з встановленою категорією складності справи.

Матеріали справи містять довідку щодо обрання кандидатури арбітражного керуючого Сольського В.С. (а.с. 8 т. 3), сформовану в письмовій формі з застосуванням програмного комплексу системи електронного документообігу суду "Діловодство спеціалізованого суду", за наслідком вчинення електронного запиту на автоматичне визначення кандидатури арбітражного керуючого (а.с. 7 т. 3), також сформованого в письмовій формі і вчиненого з урахуванням спеціалізації за видами економічної діяльності (КВЕД) та формою власності боржника, яка містить відомості щодо визначеної категорії складності справи - 5, згідно з якою відповідно обрано кандидатуру арбітражного керуючого п'ятого кваліфікаційного рівня, який відповідно відповідає п'ятій категорії складності справи.

Як вбачається із запиту, при визначенні кандидатури арбітражного керуючого, окрім категорії складності справи - 5, враховано спеціалізацію за видами економічної діяльності - паливно-енергетичний комплекс та водопостачання, форму власності боржника - державна, спеціалізація за окремими категоріями СПД: державні підприємства та підприємства в статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків.

Відхиляючи кандидатуру арбітражного керуючого Сольського В.М., вказуючи на відсутність доказів, які б підтверджували наявність у арбітражного керуючого Сольського В.С. "п'ятої категорії", судом першої інстанції встановлено, що згідно відомостей програми документообігу суду "Діловодство спеціалізованого суду", арбітражний керуючий Сольський В.С. має "першу категорію", тоді як у даній справі судом визначено "п'яту категорію". З тим, такі доводи вбачаються необґрунтованими, а самі висновки такими, що не ґрунтуються на оцінці наявних в матеріалах справи доказах.

Положення не містить в собі посилань на "категорію" арбітражного керуючого: "категорії" складності призначаються справами, кваліфікаційний рівень - арбітражним керуючим. Відомості програми документообігу суду "Діловодство спеціалізованого суду" місять інформацію окремо як щодо категорій, так і кваліфікації, при цьому кваліфікація арбітражних керуючих, серед яких здійснюється відбір кандидатів автоматизованою системою, самим алгоритмом роботи програмного комплексу визначається такою, що відповідає категорії складності справи, чим у т.ч. забезпечується автоматизація всього процесу.

Згідно ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті. Статтею 32 ГПК України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Судом першої інстанції небезпідставно вказано на те, що до заяви арбітражним керуючим Сольським В.С. не було додано доказів того, що йому присвоєно 5 категорію арбітражного керуючого, а сам арбітражний керуючий жодного разу у судові засідання по даній справі не з'явився, про причини неявки суд не повідомивши. Але разом з тим матеріали справи містять докази місцезнаходження арбітражного керуючого поза межами як міста Києва, так і Київської області (м. Львів). Арбітражним керуючим 09.11.2015р., 12.11.2015р. двічі було подано заяви про участь у справі, повідомлені необхідні визначені ст. 114 Закону про банкрутство відомості, перелік яких є вичерпним.

В засіданні суду апеляційної інстанції представниками апелянтів наголошено, що вказані вище обставини зумовили складання і направлення заяви з доданими документами про участь у справі в стислі строки, що у т.ч. фактично обмежило можливість направлення письмових пояснень, додаткових доказів на користь присвоєння п'ятого рівня кваліфікації арбітражному керуючому, на неподанні яких наголошено судом першої інтонації у змісті оскарженого рішення, при цьому, враховуючи визначення кандидатури арбітражного керуючого з застосування автоматизованої системи, норми Закону про банкрутство не передбачають подання таких додаткових пояснень, доказів.

Судом першої інстанції і не вказано на підставі яких конкретно доказів кваліфікацію арбітражного керуючого визначено без урахування наведених вище основ функціонування програмного комплексу з автоматизованого відбору кандидатів та самої системи. Зазначаючи про рівень кваліфікації арбітражних керуючих, визначений на підставі відомостей програми документообігу суду "Діловодство спеціалізованого суду", в змісті мотивувальної частини оскарженої ухвали не вказано і таких відомостей щодо арбітражного керуючого Гусака Ю.М. (5 "категорія"), тоді як матеріали справи (а.с. 49 т. 3) містять один лише лист Міністерства юстиції України від 18.07.2014р. щодо присвоєння арбітражному керуючому V рівня "кваліфікації".

Статтею 114 Закону про банкрутство визначено, що кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором не можуть бути призначені арбітражні керуючі: 1) які є заінтересованими у цій справі; 2) які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня усунення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років; 3) яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов'язків, покладених цим Законом; 4) які мають конфлікт інтересів (особи, у яких виникає суперечність між власними чи їх близьких осіб майновими, немайновими інтересами та повноваженнями арбітражного керуючого).

До призначення арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до жодної категорії вищезазначених осіб.

Як вбачається зі змісту поданої арбітражним керуючим Сольським В.С. заяви про участь у справі (а.с. 1-5 т. 4 ) останнім повідомлено, що він не належить до жодної категорії вищезазначених осіб, наведено відомості про трудову діяльність в попередні періоди, додано копію свідоцтва про право здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), договору страхування професійних ризиків і т.ін.

Згідно з ч. 1 ст. 114 Закону про банкрутство виключно у разі якщо від арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), визначеного автоматизованою системою, не надійшла заява про згоду стати розпорядником майна в цій справі, то розпорядника майна призначає суд без застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України. Враховуючи надходження такої заяви у даному конкретному випадку, обрання кандидатури без застосування автоматизованої системи з числа осіб є необґрунтованими.

Слід зазначити, ч. 3 114 Закону про банкрутство визначено, що арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор) може бути і звільнений господарським судом від виконання повноважень розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора. Усунення арбітражного від виконання обов'язків здійснюється господарським судом у т.ч. за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном (для державних підприємств та підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків) або за власною ініціативою у разі:

1) невиконання або неналежного виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

2) зловживання правами арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

3) подання до суду неправдивих відомостей;

4) відмови в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску;

5) припинення діяльності арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора);

6) наявності конфлікту інтересів.

Суд протягом п'яти днів з дня, коли йому стало відомо про наявність підстав для усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), виносить ухвалу про його відсторонення від виконання відповідних повноважень під час провадження у справі про банкрутство.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції не може погодитись з висновками суду першої інстанції в повному обсязі, розглянувши в процесі всі обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, за наслідками розгляду апеляційних скарг та перевіряння законності та обґрунтованості рішення у повному обсязі, повторно розглянувши справу, вбачає доводи однієї з апеляційних скарг частково обґрунтованими і такими окремі з яких знайшли своє підтвердження під час розгляду (перегляду) справи, тоді як доводи іншої обґрунтованими в повній мірі.

Зокрема, апеляційна скарга ДП "Регіональні електричні мережі" вбачається частково обґрунтованою оскільки серед своїх вимог містить прохання скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 17.11.2015р. у справі №911/4610/15 в частині призначення розпорядником майна ДП "Регіональні електричні мережі" арбітражного керуючого Гусака Ю.М., але в іншій її частині - обрання розпорядником майна арбітражного керуючого Куделю М.О. є такою, що задоволенню не підлягає. Призначення розпорядника майна без застосування автоматизованої системи відбору за наявності згоди арбітражного керуючого та відсутності підстав відмови у його призначенні, визначених ст. 114 Закону про банкрутство, є порушенням вимог Закону.

В засіданні суду апеляційної інстанції 17.12.2015р. представником ДП "Регіональні електричні мережі" в ході з'ясування всіх обставин справи у т.ч. й висловлено думку щодо обґрунтованістю позиції з призначення кандидатури арбітражного керуючого, визначеної автоматизованою системою, що і арбітражний керуючий Сольський В.С. має достатній рівень кваліфікації, спеціалізації, не є заінтересованою особою, не має конфлікту інтересів і т.ін. З тих самих підстав апеляційна скарга Міністерства енергетики та вугільної промисловості України підлягає задоволенню в повному обсязі, оскаржене у відповідній частині рішення суду такими, що повною мірою вимогам законності та обґрунтованості не відповідає.

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу державного підприємства "Регіональні електричні мережі" задовольнити частково, апеляційну скаргу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України задовольнити повністю.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 17.11.2015р. у справі №911/4610/15 скасувати в частині призначення розпорядником майна державного підприємства "Регіональні електричні мережі" арбітражного керуючого Гусака Ю.М., відмови у задоволенні заяви арбітражного керуючого Сольського В.С. про участь у справі.

3. Розпорядником майна державного підприємства "Регіональні електричні мережі" призначити арбітражного керуючого Сольського Володимира Степановича (свідоцтво №1122 від 07.06.2013р., адреса: АДРЕСА_1).

4. Матеріали справи повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили

Повний текст постанови складено 18.12.2015р.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді В.О. Пантелієнко

О.М. Остапенко