РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р. Справа № 1/106/52-Б

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Огороднік К.М.

суддя Коломис В.В. ,

суддя Павлюк І. Ю.

при секретарі судового засідання Вавринчук А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" на ухвалу господарського суду Волинської області від 06.10.2015 року у справі № 1/106/52-Б ( суддя Слободян П. Р.)

за заявою Фермерського господарства "Бауер-Плюс"

до Приватного підприємства "Імпалс"

про банкрутство

за участю представників сторін:

ініціюючого кредитора - не з'явився,

арбітражний керуючий - не з'явився,

кредитор - ОСОБА_1

скаржника ПАТ "Креді Агріколь Банк" - Пилипчук І.Ю., за довіреністю

В судовому засіданні від 14.12.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 09.03.2010 року №1/106/52-Б заяву Селянського фермерського господарства "Бауер-плюс" до Приватного підприємства "Імпалс", м. Луцьк про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом було залишено без розгляду.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 06.04.2010 року скасовано ухвалу господарського суду Волинської області від 09.03.2010 року, справу передано на розгляд до господарського суду Волинської області.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 16.06.2010 року зобов'язано заявника подати до офіційних друкованих органів оголошення про порушення справи про банкрутство у відповідності до ст. 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закону про банкрутство) та введено процедуру розпорядження майном боржника.

Оголошення опубліковано 23.06.2010 року в газеті "Голос України" за № 114 .

Ухвалою господарського суду Волинської області № 1/106/52-Б від 22.12.2009 року розпорядником майна приватного підприємства "Імпалс" призначено Михайловського С.В.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 22.09.2010 року визнані грошові вимоги кредиторів та затверджено реєстр вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Волинської області від 19.10.2010 року визнано банкрутом ПП "Імпалс", відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором ПП "Імпалс" призначено Михайловського С.В.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 06.07.2015 року строк ліквідаційної процедури по справі № 1/106/52-Б та повноваження ліквідатора Михайловського С.В., продовжено до 06.10.2015 року. Зобов'язано комітет кредиторів та ліквідатора у разі якщо на момент закінчення строку ліквідації залишилися непроданими активи боржника вчинити дії відповідно до відповідно до п. 6 ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Зобов'язано ліквідатора до 01.10.2015 року представити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс для затвердження його судом.

24.09.2015 року ПАТ "Креді Агріколь Банк" звернувся до суду першої інстанції з заявою № 13206-1866 про роз'яснення п. 2 резолютивної частини ухвали господарського суду Волинської області від 06.07.2015 року.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 06.10.2015 року заяву ПАТ "Креді Агріколь Банк" про роз'яснення ухвали від 06.07.2015 року задоволено. Зміст редакції п. 2 резолютивної частини ухвали від 06.07.2015 року роз'яснено наступним чином: "Комітету кредиторів та ліквідатору у разі якщо на момент закінчення строку ліквідації залишилися непроданими активи боржника вчинити дії відповідно до п. 6 ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Положеннями пункту 6 ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено у разі якщо на момент закінчення строку ліквідації залишилися непроданими активи боржника і негайний продаж матиме наслідком істотну втрату їх вартості, ліквідатор передає такі активи в управління визначеній господарським судом юридичній особі, яка зобов'язана вжити заходів щодо продовження погашення заборгованості кредиторів боржника за рахунок отриманих активів. Ліквідатор у разі потреби передавання активів боржника, які залишаються непроданими на час закінчення процедури ліквідації, в управління іншій юридичній особі погоджує кандидатуру такої особи з комітетом кредиторів та звертається до господарського суду з відповідним клопотанням. Таке клопотання ліквідатор надає господарському суду не пізніше ніж за два місяці до завершення процедури ліквідації і зазначає в ньому обсяг активів, що продавалися і не були продані, причини нездійснення продажу, а також загальну суму незадоволених вимог кредиторів. Одночасно з клопотанням ліквідатор подає: перелік непроданих активів боржника; інформацію про кожний актив (його вартість (залишкову, ринкову та ліквідаційну, якщо така визначалася), ціну та порядок продажу, згідно з яким він продавався і не був проданий); висновки про оцінку кожного активу, здійснену відповідно до законодавства України під час ліквідаційної процедури. Управителем майна боржника не може бути юридична особа, яка: є кредитором, пов'язаною особою або акціонером/учасником боржника; не виконала зобов'язань перед боржником; є стороною у судовій справі за участю боржника."

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ПАТ "Креді Агріколь Банк" звернулось до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу від 06.10.2015 року скасувати та прийняти нову ухвалу, якою роз'яснити пункт 2 резолютивної частини ухвали господарського суду Волинської області від 06.07.2015 року: "комітету кредиторів та ліквідатору у разі якщо на момент закінчення строку ліквідації залишилися непроданими активи боржника вчинити дії відповідно до п. 6 ст. 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом."

У судовому засіданні представник скаржника підтримала вимоги апеляційної скарги в повному обсязі. Ухвалу господарського суду Волинської області від 06.10.2015 року просила скасувати.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції, ухвалою від 06.10.2015 року роз'яснено пункт 2 ухвали від 06.07.2015 року.

Скаржник не погоджується з вказаною ухвалою. Вказує, що є незрозумілим формулювання пункту 2 резолютивної частини ухвали від 06.07.2015 року. Зокрема, останній зазначає, що провадження у справі про банкрутство ПП "Імпалс" регулюється нормами Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013 року, крім продажу майна банкрута, що відбувається в порядку ст. 44 та Розділу 4 "Продаж майна в провадженні у справі про банкрутство " Закону про банкрутство в редакції після 19.01.2013 року. Вказує, що п.6 ст.45 Закону про банкрутство в редакції після 19.01.2013 року містить в собі інформацію про порядок передання нереалізованого майна в управління, зокрема: у разі якщо на момент закінчення строку ліквідації залишились непроданими активи боржника і негайний продаж матиме наслідком істотну втрату їх вартості, ліквідатор передає такі активи в управління визначеній господарським судом юридичній особі, яка зобов'язана вжити заходів щодо продовження погашення заборгованості кредиторів боржника за рахунок отриманих активів, в той час як ст. 45 Закону про банкрутство в редакції до 19.01.2013 року передбачає особливості банкрутства страховиків.

Тобто в даному випадку оскаржується не сам пункт 2 ухвали господарського Волинської області від 06.07.2015 року, а скаржнику не зрозуміло згідно якої редакції Закону про банкрутство викладено останній.

Перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні господарським судом Волинської області оскаржуваної ухвали, дослідивши доводи та мотиви апеляційної скарги, матеріали справи, колегія дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 89 ГПК України, суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту, а також за заявою сторони або за своєю ініціативою виправляє допущені в рішенні, ухвалі описки чи арифметичні помилки, не зачіпаючи суті рішення. Про роз'яснення рішення, ухвали, а також про виправлення описок чи арифметичних помилок виноситься ухвала. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання.

Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 "Про судове рішення" зазначено, що здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення. Отже, роз'яснення судового рішення є, за своєю суттю, одним із способів усунення його недоліків, але без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Також, роз'яснення судового рішення зумовлено його нечіткістю за змістом, тобто, стосується випадків, коли судом не дотримані вимоги ясності, визначеності рішення, що потребує його роз'яснення.

Відповідно до п. 1-1 Розділу X Прикінцеві та Перехідні положення Закону про банкрутство в редакції від 19.01.2013 року положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, тобто до 19.01.2013 року.

Аналогічна позиція викладена у п. 40 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 року № 01-06/606/2013, із змінами і доповненнями, яким передбачено, що положення Закону про банкрутство, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство (оцінка майна, яке підлягає продажу; передання активів боржника, які залишаються не проданими на час закінчення ліквідаційної процедури тощо), застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено до набрання ним чинності, тобто до 19.01.2013. При цьому розпочата до набрання чинності Законом процедура продажу майна боржника повинна бути завершена в порядку, передбаченому у попередній редакції Закону, в разі якщо станом на 19.01.2013 здійснено публікацію оголошення про продаж майна або комітетом кредиторів встановлено порядок реалізації майна боржника.

Відтак, судом першої інстанції, з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції ухвалою від 06.10.2015 року вірно та відповідно до вимог відповідної редакції Закону про банкрутство, ГПК України роз'яснено п.2 ухвали господарського суду Волинської області від 06.07.2015 року.

При таких обставинах, аналізуючи положення чинного законодавства, Рівненський апеляційний господарський суд дійшов висновку про те, що порушення норм матеріального і процесуального права, які могли призвести до скасування оскарженої ухвали, а мотиви з яких подано апеляційну скаргу не можуть бути підставою для її скасування, оскільки скаржником не доведено неправомірність винесення оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Волинської області від 06.10.2015 року у справі № 1/106/52-Б - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Огороднік К.М.

Суддя Коломис В.В.

Суддя Павлюк І. Ю.