ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

15 грудня 2015 р. Справа № 902/1478/15

за позовом: Бершадського районного споживчого товариства (вул. Радянська, 17, м. Бершадь, 24400)

до: споживчого товариства "Ніка-Бершадь" (вул. Червоноармійська, 6-а, м. Бершадь, 24400)

про витребування майна з чужого незаконного володіння,

Головуючий суддя Тварковський А.А.

Представники сторін не викликались,

В С Т А Н О В И В :

Бершадське районне споживче товариство звернулося до споживчого товариства "Ніка-Бершадь" про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 09.11.2015р. за вказаним позовом порушено провадження у справі №902/1478/15 з призначенням її до розгляду.

17.11.2015р. на адресу суду від Бершадського районного споживчого товариства надійшла заява вих. №194 від 13.11.2015р. про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом заборони відповідачу передавати приміщення "1000 дрібниць" як фізичним так і юридичним особам для зайняття торгівельною діяльністю чи іншою діяльністю до виконання рішення суду; заборони передавати товарно-матеріальні цінності, які знаходяться в магазині "1000 дрібниць" іншим особам; заборони реєстраційній службі Бершадського РУЮ перереєстрацію з одного виду діяльності фізична особа-підприємець на споживче товариство або навпаки, або на іншу назву до виконання рішення суду.

Ухвалою від 19.11.2015р. відхилено заяву Бершадського районного споживчого товариства вих. №194 від 13.11.2015р. про вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ухвали від 26.11.2015р. розгляд справи відкладено до 15.12.2015р. через неявку представників сторін, неподання ними витребуваних та необхідність витребування нових доказів по справі.

Рішенням суду від 15.12.2015р. позов Бершадського районного споживчого товариства задоволено повністю: зобов'язано споживче товариство "Ніка-Бершадь" звільнити на користь Бершадського районного споживчого товариства перший поверх площею 619,8 кв.м. та другий поверх площею 560,3 кв.м., а разом 1180,1 кв.м. нежитлового приміщення магазину "1000 дрібниць", що знаходиться в м. Бершадь по вул. Червоноармійська, 6-а, разом з товарно-матеріальними цінностями що належать СТ "Ніка-Бершадь"; стягнуто з споживчого товариства "Ніка-Бершадь" на користь Бершадського районного споживчого товариства 3614 грн 34 коп. відшкодування витрат повязаних зі сплатою судового збору.

Поряд з цим, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне вжити заходів до забезпечення позову з власної ініціативи шляхом заборони відповідачеві та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо нежитлового приміщення магазину "1000 дрібниць", що знаходиться в м. Бершадь по вул. Червоноармійська, 6-а.

Вирішуючи питання про вжиття заходів до забезпечення позову, суд виходив з наступного.

За приписами статей 1, 2 Господарського процесуального кодексу України головним завданням господарського судочинства є забезпечення ефективності захисту порушених чи оспорюваних прав і законних інтересів суб'єктів господарських відносин. Одним із засобів захисту та забезпечення поновлення порушених прав і законних інтересів є забезпечення позову, головною метою якого є гарантування можливості реалізації позовних вимог (можливість виконання рішення суду, а також сприяння збереженню певного існуючого становища до винесення судового рішення).

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно із п.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" забезпечення позову як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи може застосовуватись як за основним, так і за зустрічним позовом на будь-якій стадії процесу, включаючи перегляд рішення, ухвали, постанови (далі - рішення) в апеляційному або у касаційному порядку. Питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Пунктом 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 16.12.2011 року визначено, що при вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У разі вжиття заходів до забезпечення позову з ініціативи господарського суду відповідні дії мають бути мотивовані з урахуванням, зокрема, наведеного, а також припису пункту 3 частини другої статті 86 ГПК.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" № 16 від 16.12.2011 року умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про вжиття обраного заходу, суд виходить з наявності зв'язку між зазначеним заходом та предметом позовної вимоги, співрозмірності заходу позовній вимозі та імовірності утруднення виконання рішення господарського суду в разі невжиття такого заходу (п.3 Постанови пленуму ВГСУ).

Отже, право здійснення забезпечення позову та вибору тих чи інших заходів належить господарському суду, який виходить з предмету спору, конкретних обставин справи та пропозицій заявника. Застосування заходів забезпечення позову не може мати наслідків досягнення позивачем результатів, які є змістом позовних вимог.

При розгляді справи судом встановлено те, що майно (нежитлове приміщення магазину « 1000 дрібниць»), яке є предметом розгляду даної справи, було предметом розгляду справи №902/1391/14.

Як слідує при здійсненні огляду матеріалів вказаної вище справи №902/1391/14 рішенням господарського суду Вінницької області від 29.09.2014р. у даній справі позов задоволено повністю: зобов'язано фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 звільнити на користь Бершадського районного споживчого товариства перший поверх площею 619,8 кв.м. та другий поверх площею 560,3 кв.м., а разом 1 180,1 кв.м. нежитлового приміщення магазину "1000 дрібниць", що знаходиться в м. Бершадь по вул. Червоноармійська, 6-а, разом з товарно-матеріальними цінностями, що належать боржнику; стягнуто з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Бершадського районного споживчого товариства 4819 грн 12 коп. відшкодування витрат повязаних зі сплатою судового збору.

08.12.2014 р. на виконання вказаного рішення було видано відповідні накази.

Однак, судом встановлено, що рішення у даній справі залишилось не виконаним, оскільки в ході здійснення виконавчих дій державним виконавцем встановлено: що боржник не здійснює ніякої діяльності у вказаному магазині та товарно-матеріальні цінності, які належали боржнику відсутні, натомість у вказаному магазині здійснює діяльність СТ "Ніка-Бершадь", створене на базі магазину "1000 дрібниць" в м. Бершадь, вул. Червоноармійська, 6а, засновниками якого є громадяни ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3

Згідно протоколу зборів засновників від 18.05.2015 р. СТ "Ніка-Бершадь" прийнято рішення про прийняття в склад засновників товариства ОСОБА_4, зняття повноважень голови правління з ОСОБА_1 та обрання головою правління ОСОБА_4

Крім того, судом встановлено, що 18.05.2015 р. державним реєстратором юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців надіслано на адресу ОСОБА_1 повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Тобто рішення у зазначеній вище справі не було виконано, а право позивача залишилось порушеним та не відновленим.

Таким чином, приймаючи до уваги вище викладене, на думку суду, очевидним є те, що існує реальна загроза, що прийняте судове рішення і у даній справі не буде реально виконане, а право позивача захищеним, оскільки існує значна вірогідність, що відповідач знову змінить свою організаційно-правову форму, або передасть спірне приміщення іншим особам. Відтак створить перешкоду для реального здійснення правосуддя.

З огляду на що, захист порушеного права позивача стане неможливим без вжиття вказаного заходу забезпечення позову, а для його відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, в тому числі і необхідності додаткового звернення позивача до господарського суду з додатковими позовними заявами, з витікаючими із цього наслідками. Відповідно вжиття заходів забезпечення позову гарантуватиме виконання рішення суду, є спрямованим на забезпечення права позивача, за захистом якого він звернувся до господарського суду, що є одним з основних завдань господарського судочинства.

Провівши оцінку встановлених обставин, змісту та суті позовних вимог, наведених вище законодавчих приписів в сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для забезпечення позову з метою запобігання утрудненню чи неможливості виконання судового рішення та забезпечення гарантованого виконання рішення суду і належного захисту прав сторін виходячи із наявності зв'язку між таким заходом до забезпечення позову як заборона відповідачеві та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо нежитлового приміщення магазину "1000 дрібниць", що знаходиться в м. Бершадь по вул. Червоноармійська, 6-а.

На думку суду, застосування такого заходу є адекватним та співмірним предмету заявлених позовних вимог, забезпечить збалансованість інтересів сторін, а отже є доцільним, оскільки вжиття наведено заходу забезпечення позову сприятиме запобіганню порушення прав позивача до моменту виконання рішення суду, і навпаки - невжиття зазначених заходів забезпечення позову утруднить чи зробить неможливим виконання рішення господарського суду.

Приймаючи рішення про забезпечення позову судом взято до уваги також приписи законодавства та судову практику Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 року № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Згідно з Конвенцією про захист прав і основних свобод людини (ст1) високі Договірні сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені у розділі 1 цієї конвенції.

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків право на справедливий і відкритий розгляд у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно із практикою Європейського суду право доступу до суду включає право на виконання судового рішення без надмірних затримок (див.справу "ОСОБА_5 проти Італії", заява № 22774/93, ЄСПЛ 1999-V, § 66). У справі "Кайсин проти України" Європейський суд наголосив, що правосуддя було б ілюзорним, як би внутрішній правопорядок держави дозволяв невиконання остаточного й обовязкового рішення суду стосовно однієї з сторін. У справі "Бурдов проти Росії" Європейський суд зазначив, що виконання будь-якого судового рішення є невідємною стадією процесу правосуддя.

Відповідно до ч.2 ст. 67 ГПК України про забезпечення позову виноситься ухвала.

У п.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначається, що про забезпечення позову господарський суд виносить ухвалу, яка надсилається або видається сторонам у справі, іншим учасникам судового процесу (стаття 87 ГПК). Наказ про вжиття заходів до забезпечення позову не видається.

Зазначена ухвала з урахуванням пункту 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" має статус виконавчого документа, а тому повинна відповідати вимогам статті 18 названого Закону, в тому числі бути скріплена гербовою печаткою.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ :

Заборонити споживчому товариства "Ніка-Бершадь" (вул. Червоноармійська, 6-а, м. Бершадь, 24400, ) та іншим особам вчиняти будь-які дії щодо нежитлового приміщення магазину "1000 дрібниць" (перший поверх площею 619,8 кв.м. та другий поверх площею 560,3 кв.м., а разом 1180,1 кв.м.), що знаходиться за адресою: Вінницька область, м. Бершадь, вул. Червоноармійська, 6-а.

Дана ухвала набирає законної сили в день її прийняття, є виконавчим документом та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.3 ст.67 ГПК України оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Строк пред'явлення ухвали до виконання - протягом року з дня прийняття.

Копію ухвали надіслати згідно переліку рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Суддя Тварковський А.А.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Радянська, 17, м. Бершадь, 24400)

3 - відповідачу (вул. Червоноармійська, 6-а, м. Бершадь, 24400)