РІШЕННЯ

"30" листопада 2015 р.Справа № 921/965/15-г

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Андрушків Г.З. Розглянув справу

за позовом за позовом ОСОБА_1 акціонерного товариства "АГРО ПРОДУКТ", вул. Польова, 1, с.Росохач, Чортківського району, Тернопільської області, 48560

до відповідача 1: ОСОБА_1 підприємства "Продекспорт", вул.. М.Кривоноса,2 б, м. Тернопіль, 46027

відповідача 2: Відкритого акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", вул.. Горького,127, м. Київ, 03150

про визнання поруки припиненою.

За участю представників від:

Позивача: ОСОБА_2 представник ( довіреність №б/н від 18.05.2015р.)

Відповідача 1: не з'явився.

Відповідача 2: ОСОБА_3 головний юрисконсульт (довіреність №010-01/6921 від 04.11.2015р.).

Учасникам судового процесу роз'яснено їх процесуальні права та обов'язки згідно ст.ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання сторін.

Суть справи:

Приватне акціонерне товариство "АГРО-ПРОДУКТ" звернулося в господарський суд Тернопільської області із позовом до відповідача 1: ОСОБА_1 підприємства "Продекспорт" та відповідача 2: Відкритого акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" про визнання поруки за Договором поруки від 13.07.2005р. №18105Р1, укладеного між ВАТ "Укрексімбанк", ПП "Продекспорт" та ЗАТ «Агропродукт» правонаступником якого з 25.02.2015 року є ПрАТ "АГРО - ПРОДУКТ" - припиненою.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з метою забезпечення виконання зобов"язань за укладеною між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ПП "Продекспорт" Кредитною угодою від 13.07.2005 року №18105К15/2102 між ВАТ "Укрексімбанк" як Кредитором, ПП "Продекспорт", як Боржником та ЗАТ "Агропродукт", правонаступником якого з 25.02.2015 року є ПрАТ "АГРО-ПРОДУКТ", як Поручителем 13.07.2005 року був укладений Договір поруки №18105Р1, згідно якого останній зобов'язався перед Кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання Позичальником Основного зобов'язання, а також відшкодовувати витрати, що будуть визначатися на момент фактичного задоволення в т.ч. суму кредитів, відсотків, пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання Основного зобов'язання, інші понесені витрати внаслідок невиконання або несвоєчасного виконання Основного зобов'язання, а оскільки в послідуючому протягом 2006-2012 років до умов Кредитної угоди внесено зміни, що призвели до: - підвищення розміру процентів за користування кредитом; - порядку (черговості) погашення заборгованості Позичальника перед Кредитором, який погіршив положення Позичальника щодо погашення суми Основного боргу за кредитом; - розширення змісту основного зобов'язання щодо плати за користування Кредитом; - розширення змісту основного зобов'язання щодо плати за управління Кредитом; - порядку нарахування та сплати процентів за користування Кредитом у бік збільшення; - додаткової відповідальності Позичальника перед Банком , що в свою чергу призвело до збільшення обсягу відповідальності ПрАТ "АГРО-ПРОДУКТ" як Поручителя, зазначені зміни до Кредитної угоди внесені без згоди Поручителя, а тому, посилаючись на вимоги ч.1ст.559 ЦК України просить визнати поруку за вищезазначеним Договором поруки припиненою.

Відповідач 1 відзиву на позов суду не надав, явку уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, хоча про час та місце розгляду спору був повідомлений належним чином (телефонограма знаходиться в матеріалах справи.)

Відповідач 2 у відзиві на позов (лист №066-03/2405 від 13.10.2015р.) та доповненнях до відзиву на позов (лист №066-03/2596 від 11.11.2015 року проти позову заперечує, зокрема, посилаючись на те, що рішенням господарського суду Тернопільської області від 31.10.2013 року у справі №921/730/13-г/3 повністю задоволені позовні вимоги Банку і стягнуто солідарно на користь останнього з ПП "Продекспорт" як Боржника та ЗАТ "Агропродукт" як Поручителя заборгованість за Кредитною угодою №18105К15/2102 від 13.07.2005 року, при цьому Поручителем позивачем у даній справі позовні вимоги були повністю визнані, в підтвердження чого до відзиву на позов долучено копію заяви позивача від 31.10.2013 року про визнання позову. Разом з тим, відповідач 2 вказує на те, що зазначене рішення господарського суду є преюдиційним актом, яким встановлено та підтверджено дійсність грошових зобов'язань Позичальника за Кредитною угодою №18105К15/2102 від 13.07.2005 року та зобов'язань забезпечення Поручителя за Договором поруки №18105Р12 від 13.07.2005р. Окрім того, відповідач 2 у зазначених відзиві та доповненні до відзиву на позов, аналізуючи умови додаткових угод, укладених до Кредитної угоди №18105К15/2102 від 13.07.2005 року, зазначає, що внаслідок укладення протягом 2006-2012 років додаткових угод до Кредитної угоди відбулося зменшення обсягу відповідальності Поручителя порівняно з тією відповідальністю, яка була на дату укладення Кредитної угоди. При цьому посилається на те, що обсяг відповідальності Поручителя солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання Позичальником зобовязань за кредитним договором є поняттям, яке піддається вартісній оцінці та включає в себе всі можливі платежі в їх сукупності (загальній сумі), загальний розмір яких буде визначено, виходячи з умов кредитного договору станом на момент його укладення, а так як додатковими угодами №18105К15-1/2102 від 12.12.2005р., №18105К15-2/2102 від 17.04.2006р., №18105К15-3/2102 від 19.05.2006р., №18105К15-4/2012 від 27.07.2006р. та №18105К15-5/2102 від 03.08.2006р. до кредитної угоди №18105К15/2102 від 13.07.2005р. значно зменшено розмір як базової процентної ставки за користування кредитом (більше ніж на 1 відсоток), так і, виходячи з розміру LIBOR (4,58), а в послідуючому виходячи з розміру ставки LIBOR (5,20), в той час, як згідно умов кредитного договору №18105К15/2102, яким і передбачено обсяг відповідальності Поручителя, розмір відсоткової ставки був значно вищий, а також значно зменшено обсяг відповідальності Поручителя у звязку з переведенням суми заборгованості по тілу кредиту в швейцарські франки, в еквіваленті 4 800 000,00 доларів США, тоді як обсяг солідарної відповідальності Поручителя за кредитним договором включав суму кредиту 5 300 000,00 доларів США., то відповідно наведеним спростовуються твердження позивача про збільшення обсягу його відповідальності за Додатковими угодами №18105К15-13/2102 від 16.12.2008р., №18105К15-21/2102 від 30.09.2009р., №18105К15-35/2102 від 26.10.2012р., адже умови кредитного договору №18105К15/2102 за виконання якого поручився позивач у справі за договором поруки передбачав значно більшу вартісну характеристику обсягу відповідальності Поручителя, ніж, наприклад, встановлення додаткового розміру плати за управління кредитом. Жодних доказів протилежного позивачем не надано.

Крім того відповідач 2 у доповненнях до відзиву зазначає, що твердження позивача про те, що він дізнався про внесення змін до кредитної угоди від 13.07.2005р. №18105К15/1202 в березні 2015р., є такими, що вводять суд в оману, так як позивач у серпні 2013 року під час порушення провадження у справі №921/730/13-г/3 був стороною у справі, в матеріалах якої були всі додаткові угоди до кредитної угоди від 13.07.2005р., а також зазначає, що згідно витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, керівником позивача (поручитель) є ОСОБА_4, а керівником відповідача 1 (позичальника за кредитною угодою) ОСОБА_5, разом з тим, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є засновниками ПП "Агро-Продукт" та ПП "Продекспорт" , а тому щонайпізніше 01.04.2010р. (дата призначення керівником ПП "Продекспорт" ОСОБА_5 позивачу мало б стати відомо про наявність додаткових угод до вищезазначеної кредитної угоди, однак позивач звернувся з даним позовом до господарського суду у вересні 2015 року, то позивачем пропущено трьохрічний строк позовної давності, тому посилаючись на норми ст.ст. 261, 267 ЦК України, відповідач 2 просить застосувати наслідки спливу позовної давності та відмовити в позові з цих підстав.

Позивач надав суду письмові пояснення від 26.11.2015р. (вхідний №25107 від 27.11.2015р.) в яких зазначає, що наведення банком в доповненнях до відзиву прикладів додаткових угод до Кредитної угоди, укладених без згоди поручителя, але внаслідок яких обсяг відповідальності не збільшився, є не доцільним, оскільки такі зміни не призводять до припинення поруки, так, як відповідно до ч.1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобовязання, а також у разі зміни зобовязання без згоди поручителя внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності, а тому позивач в своїй позовній заяві на них не посилається. Щодо клопотання відповідача 2 про застосування наслідків спливу позовної давності, позивач зазначає, що ПрАТ "АГРО-ПРОДУКТ" дізналося про обставини, що призвели до припинення поруки лише в березні 2015 року під час розгляду апеляційної скарги Львівським апеляційним господарським судом у справі №921/730/13-г/3. Щодо твердження Банку про те, що ПрАТ "АГРО-ПРОДУКТ" знав про внесені зміни до Кредитного договору, які зазначаються в позовній заяві на тій підставі що ОСОБА_4 є одночасно співучасником і ПрАТ "АГРО-ПРОДУКТ" і ПП "ПРОДЕКСПОРТ", позивач зазначає, що таке є безпідставним, оскільки виконавчим органом ПрАТ "АГРО-ПРОДУКТ" є директор, який здійснює загальне керівництво підприємством та має право підписувати договори.

В судовому засіданні 25.11.2015р. , в порядку ст.. 77 ГПК України, оголошувалася перерва до 30.11.2015р. 14год. 30хв.

Після перерви представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та в додаткових поясненнях.

Відповідач 2 проти позову заперечує та просить в позові відмовити з підстав, викладених у відзиві на позов в доповненні до відзиву.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача 2, господарським судом встановлено наступне:

13 липня 2005 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний експертно-імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк" в м. Тернополі (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України"), надалі Банк, Кредитор та ОСОБА_1 підприємством "Продекспорт", надалі Позичальник було укладено кредитну угоду №18105К15/2102, відповідно до якого Банк надає Позичальнику кредит у розмірі 5 300 000,00 доларів США з кінцевим строком погашення основного боргу 13 липня 2010 року, а із змінами, внесеними додатковою угодою №18105К15-35/2102 від 26.10.2012 року кінцевий термін погашення встановлений 30.04.2013 року. На дату платежів по погашенню основного боргу по кредиту Позичальник зобов'язаний погасити основний борг по кредиту згідно з Графіком погашення кредиту за угодою (додаток І до угоди). Строки, передбачені цим Графіком є обов'язковими для Позичальника. ( п.3.1., пп..3.3.1. Кредитної угоди).

Відповідно підпункту 4.1.1. кредитного договору, сторони встановили, на дату Платежів по Процентах Позичальник щомісячно сплачуватиме Банку проценти за користування кредитом у розмірі річної процентної ставки, яка визначається наступним чином:

- а)LIBOR (12міс.) + 6,98% річних починаючи з дати підписання угоди до 31.12.2005р.

- б) LIBOR (12міс.) + 6,72% річних починаючи з 01.01.2006р. для кожного наступного календарного кварталу за умови:

- Переведення 100% грошових потоків групи компанії ( ПП "Продекспорт", ЗАТ "Агропродукт), ТОВ "Чортківська племптахофабрика", ТОВ Сівіон", ТзОВ"Заготзбут") на рахунки, відкриті в Банку. При цьому розмір середньомісячних оборотів групи компаній буде складати не менше 12,0млн. гривень (без врахування внутрішніх оборотів між компаніями)

- в) LIBOR (12міс.) + 8,22% річних починаючи з 01.01.2006р. у випадку не виконання Позичальником умов підпункту 4.1.1. б) Угоди;

Проценти нараховуються на вибрану та непогашену частину Кредиту, в тому числі на несвоєчасно непогашену частину Кредиту, виходячи з фактичної кількості днів Періоду нарахування процентів на основі Банківського року.

Згідно підпункту 4.2.1. кредитного договору, позичальник щомісячно сплачує Банку плату за управління Кредитом в розмірі 450,0доларів США.

Плата за управління кредитом нараховується в українських гривнях за офіційним курсом Національного банку України на останній банківський день місяця та сплачується Позичальником в українських гривнях на дату платежів по процентах.

В подальшому, між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" Банком та ОСОБА_1 підприємством "Продекспорт", - Позичальником , були укладені додаткові угоди до Кредитної угоди №18105К15/2102 від 13.07.2005р.:

- Додаткова угода №18105К15-1/2102 від 12.12.2005р.;

- Додаткова угода №18105К15-2/2102 від 17.04.2006р.;

- Додаткова угода №18105К15-3/2102 від 19.05.2006р.;

- Додаткова угода №18105К15-4/2102 від 27.07.2006р.;

- Додаткова угода №18105К15-5/2102 від 03.08.2006р.;

- Додаткова угода №18105К15-6/2102 від 14.01.2007р.;

- Додаткова угода №18105К15-7/2102 від 20.06.2007р.;

- Додаткова угода №18105К15-8/2102 від 10.07.2007р.;

- Додаткова угода №18105К15-9/2102 від 10.08.2007р.;

- Додаткова угода №18105К15-10/2102 від 23.01.2008р.;

- Додаткова угода №18105К15-11/2102 від 23.06.2008р.;

- Додаткова угода №18105К15-12/2102 від 29.08.2008р.;

- Додаткова угода №18105К15-13/2102 від 16.12.2008р.;

- Додаткова угода №18105К15-14/2102 від 06.01.2009р.;

- Додаткова угода №18105К15-15/2102 від 28.01.2009р.;

- Додаткова угода №18105К15-16/2102 від 30.01.2009р.;

- Додаткова угода №18105К15-17/2102 від 06.02.2009р.;

- Додаткова угода №18105К15-18/2102 від 27.02.2009р.;

- Додаткова угода №18105К15-19/2102 від 06.03.2009р.;

- Додаткова угода №18105К15-20/2102 від 07.04.2009р.;

- Додаткова угода №18105К15-21/2102 від 30.07.2009р.;

- Додаткова угода №18105К15-22/2102 від 29.10.2009р.;

- Додаткова угода №18105К15-23/2102 від 30.11.2009р.;

- Додаткова угода №18105К15-24/2102 від 19.01.2010р.;

- Додаткова угода №18105К15-25/2102 від 11.02.2010р.;

- Додаткова угода №18105К15-26/2102 від 22.07.2010р.;

- Додаткова угода №18105К15-27/2102 від 30.07.2010р.;

- Додаткова угода №18105К15-28/2102 від 25.10.2010р.;

- Додаткова угода №18105К15-29/2102 від 13.01.2011р.;

- Додаткова угода №18105К15-30/2102 від 27.12.2011р.;

- Додаткова угода №18105К15-31/2102 від 12.01.2012р.;

- Додаткова угода №18105К15-32/2102 від 29.02.2012р.;

- Додаткова угода №18105К15-33/2102 від 27.06.2012р.;

- Додаткова угода №18105К15-34/2102 від 28.09.2012р.;

- Додаткова угода №18105К15-35/2102 від 26.10.2012р.;

- Додаткова угода №18105К15-36/2102 від 29.05.2013р.;

- Додаткова угода №18105К15-37/2102 від 17.10.2013р.;

- Додаткова угода №18105К15-38/2102 від 09.12.2013р.;

- Додаткова угода №18105К15-39/2102 від 31.01.2014р.;

- Додаткова угода №18105К15-40/2102 від 20.02.2014р.;

- Додаткова угода №18105К15-41/2102 від 20.01.2015р.

Згідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею), порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

В забезпечення виконання зобовязання за Кредитною угодою від 13.07.2005р. №18105К15/2102, 13 липня 2005 року між Відкритим акціонерним товариством "Державний експертно-імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк" в м. Тернополі (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України"), як Кредитором, Закритим акціонерним товариством Агропродукт" (правонаступником якого з 25.02.2015р. є ПрАТ "АГРО-ПРОДУКТ"), як Поручитель та ОСОБА_1 підприємством "Продекспорт", як Позичальником, укладено Договір поруки "18105Р1 ( надалі договір поруки).

Відповідно до статті 1 договору поруки, визначено, що у договорі приведенні нижче терміни використовуються у такому значенні:

Кредитна угода - Кредитна угода від 13.07.05р. № 18105К15/2102 (з усіма чинними додатками), далі Кредитна угода , яка укладена між Кредитором та Позичальником, відповідно до якої Кредитор, при виконанні Позичальником певних її умов, надає Позичальнику кредит в сумі 5 300 000 00 доларів США на умовах визначених Кредитною угодою, терміном погашення 13 липня 2010 року.

Основне зобовязання зобов'язання Позичальника, передбачені Кредитною угодою, щодо відшкодування суми кредитів, процентів, штрафних санкцій, а також всіх та будь-яких витрат, повязаних з наданням та обслуговуванням кредитів.

Згідно п. 3.1. договору поруки, Поручитель зобовязується перед Кредитором солідарно відповідати за несвоєчасне та повне виконання Позичальником основного зобовязання, а також відшкодовувати витрати, що будуть визначатися на момент фактичного задоволення, в т.ч. суму кредитів, відсотки, пеню за несвоєчасне виконання зобовязань, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання Основного Зобов'язання, інші понесені витрати внаслідок невиконання або несвоєчасного виконання (неповного) виконання Основного зобовязання.

Відповідно до п. 7.3 договору поруки, всі змін і поповнення до цього договору мають юридичну силу лише за мови виконання їх у письмовій формі та підписання повноважними на то представниками сторін.

В послідуючому між Відкритим акціонерним товариством "Державний експертно-імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк" в м. Тернополі (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України"), Закритим акціонерним товариством Агропродукт"(правонаступником якого з 25.02.2015р. є ПрАТ "АГРО-ПРОДУКТ"), та ОСОБА_1 підприємством "Продекспорт", були укладені договори про внесення змін до договору поруки, а саме :

- 13.01.2011р. Договір №18105Р1-1 про внесення змін до договору поруки від 13 липня 2005 року № 18105Р1, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України", ОСОБА_1 підприємством "Продекспорт" та закритим акціонерним товариством "Агропродукт", яким статтю 1 "Визначення термінів" договору поруки виклали в наступній редакції: , зокрема, Кредитна угода - Кредитна угода від 13.07.05р. № 18105К15/2102, далі -Кредитна угода, яка укладена між Кредитором та Позичальником, відповідно до якої Кредитор, при виконанні Позичальником певних її умов, відкриває Позичальнику не відновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості 4626914,29 доларів США терміном погашення 13 липня 2013 року на визначених Кредитною угодою умовах;

- 17.10.2013р. Договір №18105Р1-2 про внесення змін до договору поруки від 13 липня 2005 року № 18105Р1, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України", ОСОБА_1 підприємством "Продекспорт" та закритим акціонерним товариством "Агропродукт", яким статтю 1 "Визначення термінів" договору поруки виклали в наступній редакції: , зокрема, Кредитна угода - Кредитна угода від 13.07.05р. № 18105К15/2102, далі - Кредитна угода, яка укладена між Кредитором та Позичальником, відповідно до якої Кредитор, при виконанні Позичальником певних її умов, відкриває Позичальнику невідновлювальну кредитну лінію з лімітом заборгованості 36 761 919,47грн. на визначених Кредитною угодою умовах;

Позивач стверджує, що внаслідок внесення змін протягом 2006-2012 років до Кредитної угоди №18105К15/2102 від 13.07.2005р., зокрема додатковими угодами №18105К15-2/2102 від 17.04.2006р., №18105К15-13/2102 від 16.12.2008р., 18105К15-21/2102 від 30.11.2009р., та №18105К15-35/2102 від 26.10.2012р., збільшилась відповідальність ПрАТ "АГРО-ПРОДУКТ" як Поручителя, оскільки:

- Додатковою угодою №18105К15-2/2102 від 17.04.2006р., всупереч вимогам пп.4.1.4 п.4.1. ст.. 4 Договору поруки №18105Р1 від 13.07.2005р., змінено порядок погашення заборгованості позичальника перед Кредитором, який погіршив положення позичальника щодо погашення суми Основного боргу за Кредитом, що призвело до збільшення суми додаткових зобовязань за Кредитом та збільшення обсягу відповідальності Поручителя (сплата простроченої заборгованості за користування кредитом, строкові платежі по сплаті процентів за користування Кредитом, строкові платежі по погашенню строкової заборгованості за Кредитом і. т. і.);

- Додатковою угодою №18105К15-13/2102 від 16.12.2008р., Банком збільшено процентну ставку з Кредитом до 11% річних, що призвело до збільшення обсягу відповідальності Поручителя, та як згідно з умовами Поруки, з якими погоджувався ПрАТ "АГРО ПРОДУКТ", процентна ставка за користування кредитом, починаючи з 01.01.2006 року становила LIBOR (12 міс.) +6,72% річних, а на момент внесення зазначеною додатковою угодою змін до Кредитного договору, (розмір ставки LIBOR (12 міс.) становив 4,03375, і тому процентна ставка за користування Кредитом мала б становити 4,03375 +6,72%=10,7537%;

- Додатковою угодою № 18105К15-21/2102 від 30.07.2009р. внесено зміни до пп.4.1.1. п.4.1. "Проценти за користування Кредитом" статті 4 "Платежі за угодою" Кредитного договору щодо збільшення Банком процентної ставки за Кредитом до 12% річних та викладено вищевказаний пункт у новій редакції, наступного змісту: "Починаючи з 01.07.2009р. на Дату платежів по процентах Позичальник щомісячно сплачуватиме Банку проценти за користування Кредитом у розмірі 12% річних на період до 30.06.2010р. за умови підтримання Позичальником рівня грошових надходжень на поточні рахунки, відкриті в Банку, за попередній звітний квартал пропорційно розміру заборгованості перед Банком станом на перший день місяця, наступного за звітним кварталом, в загальному портфелі позичальника" в той час як під час укладення Договору поруки в умовах Кредитного договору максимальний розмір процентної ставки за користування кредитом складає LIBOR (12 міс.) для доларів США +8,22% річних, що на момент укладення зазначеної додаткової угоди становило 1,9125 (розмір ставки LIBOR (12 міс.) станом на 15.04.2009р.) +8,22-10,1325% річних;

- Додатковою угодою №18105К15-35/2102 від 26.10.2012р., внесені зміни щодо визначення нових умов збільшення плати за управління кредитом, так до абзацу 9 та 10 підпункту 4.2.1. пункту 4.2. статті 4 "Плата за управління кредитом" статті 4 "Платежі за угодою" Угоди були внесені зміни, внаслідок чого у разі невиконання Позичальником зобовязань, пп.з)п. 2.1, пп.5.137., пп.5.1.38, пп.5.1.29. Угоди, розмір плати за управління збільшується на 0,15% від ліміту кредитної лінії за кожне таке порушення, на період, починаючи з першого дня другого місяця кварталу, наступного за кварталом, у якому Позичальником порушені зобовязання, визначені пп.з)п.2.1., пп.5.1.37., пп.5.1.38.,пп.5.1.39. Угоди, та закінчуючи останнім днем першого місяця ( включно) кварталу, наступного а кварталом в якому Позичальником виконані зазначені зобов'язання."

Зазначені зміни, внаслідок яких збільшувався обсяг відповідальності Поручителя перед Кредитором, всупереч п.7.3 договору поруки, вносилися до Кредитної угоди без згоди Поручителя, про такі зміни позивачу стало відомо в березні 2015 року, коли співзасновником ТОВ "Олешанські гіпси" ОСОБА_6 було розпочате у Львівському апеляційному господарському суді апеляційне оскарження рішення господарського суду Тернопільської області у справі №921/730/13-г/3 за позовом ВАТ "Укрексімбанк" до ПП "Проекспорт" та ЗАТ "Агропродукт" про стягнення заборгованості за Кредитними угодами і для того, щоб зрозуміти причини оскарження зазначеного рішення суду, ПрАТ "АГРО-ПРОДУКТ" звернулося до ПП "Продекспорт" з проханням надати копію Кредитної угоди №18105К15/2102 від 13.07.2005р. а також копії додаткових угод до неї, після ознайомлення з якими було виявлено декілька випадків збільшення обсягу відповідальності Позичальника, що в свою чергу призвело до збільшення обсягу відповідальності Поручителя перед Кредитором, а відтак позивач, посилаючись на ч.1ст.559 ЦК України просить визнати поруку за договором поруки припиненою.

Проаналізувавши подані сторонами докази в обґрунтування відповідно їх вимог і заперечень, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. При цьому суд виходив з наступного:

Згідно ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Статтею 554 ЦК України, встановлено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що і боржник,включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч.1ст.559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов"язання, а також у разі зміни зобов"язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Як слідує з матеріалів справи, рішенням господарського суду Тернопільської області від 31.10.2013р. у справі №921/730/13-г/3 за позовом Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Укрексімбанк» в м. Тернополі до відповідачів ОСОБА_1 підприємства «Продекспорт» та Закритого акціонерного товариства «Агропродукт» про солідарне стягнення заборгованості за кредитними договорами та договорами поруки, з врахуванням заяви позивача за даним позовом про уточнення (збільшення) позовних вимог (загальна сума позову 197504593грн.91коп.), позов задоволено повністю та п.2 резолютивної частини даного рішення суду вирішено стягнути з приватного підприємства "Продекспорт" та Закритого акціонерного товариства Агропродукт" солідарно на користь публічного акціонерного товариства Державний експртно-імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк" в м.Тернополі заборгованість за кредитними угодами №18105К15/2102 від 13.07.2005року та №6605К48 від 13.07.2005року, договорами поруки №18105Р1 від 13.07.2005 року та№6605Р8 від 13.07.2005 року 41003252грн.65коп. заборгованості за кредитом, 5426712грн.21коп. заборгованості за несплаченими відсотками, 574509грн.51коп. заборгованості за несплаченими комісіями, 1353420грн.28коп. пені за несвоєчасне виконання зобов"язань .

Як зазначено судом в описовій частині даного рішення суду, відповідач ЗАТ "Агропродукт" участь уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив, однак надав суду заяву за вх..№ 17969 від 31.10.2013р. про визнання позову з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог за №066-003/1928 від 29.10.2013р.(вхідний №17940) в повному обсязі, а в мотивувальній частині даного рішення суду, посилаючись на ст..22 ГПК України, згідно якої відповідач має право визнати позов повністю або частково, а також має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати зустрічний позов та ст..78 ГПК України, згідно вимог якої визнання позову відповідачем викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи, ці заяви підписуються відповідачем, у разі визнання відповідачем позову, господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, а також на встановлений факт невиконання Позичальником своїх зобовязань за кредитними угодами щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та комісії за управління кредитом , суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з приватного підприємства «Продекспорт» та Закритого акціонерного товариства «Агропродукт» солідарно на користь ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України в особі філії «Укрексімбанк» в м.Тернополі заборгованість за кредитними угодами в т.ч. і за кредитною угодою №18105К15/2102 від 13.07.2005 року та договорами поруки в т.ч. і за договором поруки 18105Р1 від 13.07.2005 року, документально обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Таким чином, у вищезазначеному рішенні судом встановлено факт невиконання Позичальником (ПП «Продекспорт») своїх зобовязань за Кредитними угодами,в т.ч. за Кредитною угодою №18105К15/2102 від 13.07.2005р. щодо повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом та сплати комісії за управління кредитом, в звязку з чим йому нарахована пеня за несвоєчасне виконання зобовязань, а також факт наявності зобовязань Поручителя за договорами поруки, в т.ч за Договором поруки від 13.07.2005р. №18105Р1 щодо забезпечення виконання Позичальником (ПП «Продекспорт») своїх зобовязань за кредитними угодами, в т.ч. за кредитною угодою №18105К15/2102 від 13.07.2005р. та факт визнання позову Поручителем-відповідачем у справі (ЗАТ "Агропрордукт) та те, що такі дії відповідача (визнання позову) не суперечать законодавству або не порушують прав та законних інтересів інших осіб.

Зазначене рішення господарського суду Тернопільської області від 31.10.2015 р. у справі №921/730/13-г/3 у встановленому законом порядку набрало законної сили.

В силу приписів ч. 3 ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відповідно до п.2.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», не потребують доказування преюдиціальні факти, тобто встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони, в тому числі і в тих випадках, коли в іншому спорі сторони мали інший процесуальний статус (наприклад, позивач у даній справі був відповідачем в іншій, а відповідач у даній справі позивачем в іншій).

Приймаючи до уваги те, що у даній справі приймають участь ті самі сторони, що і у справі №921/730/13-г/3, тому встановлені рішенням господарського суду Тернопільської області від 31.10.2013 року у справі №921/730/13-г/3 факти, а саме факт наявності грошових зобовязань Позичальника за Кредитною угодою №18105К15/2102 від 13.07.2005р та зобовязань забезпечення Поручителя за договором поруки №18105Р 1 від 13.07.2005р., в силу вимог ст..35 ГПК України не потребують доказування у даній справ, а відтак, суд погоджується із твердженнями відповідача 2, які викладені в доповненні до відзиву №066-03/2596 від 11.11.2015р. по те, що зазначене рішення господарського суду є преюдиційним актом, яким встановлено та підтверджено дійсність грошових зобов'язань Позичальника за кредитним договором №18105К15/2102 від 13.07.2005 року та зобовязань забезпечення Поручителя за договором поруки №18105Р1 від 13.07.2005 року, а тому твердження позивача про припинення поруки за договором поруки №18105Р1 від 13.07.2005 року є безпідставними.

Аналогічної правової позиції з даного приводу дотримується Вищий господарський суд України (постанова від 25 листопада 2014 року у справі № 918/455/14).

Крім того, судом касаційної інстанції зазначено, що обставини справи щодо припинення зобов'язань за договором поруки підлягають оцінці в межах справи про виконання зобов'язань за цим договором, оскільки прийняття різних судових рішень в одних і тих же правовідносинах в різних провадженнях призведуть до юридичної колізії.

При цьому суд критично оцінює твердження позивача про те, що про внесені зміни в умови кредитування, внаслідок яких збільшувався обсяг відповідальності Поручителя перед Кредитором, йому стало відомо в березні 2015 року, коли співзасновником ТОВ "Олешанські гіпси" ОСОБА_6 було розпочате у Львівському апеляційному господарському суді апеляційне оскарження рішення господарського суду Тернопільської області у справі №921/730/13-г/3 за позовом ВАТ "Укрексімбанк" до ПП "Проекспорт" та ЗАТ "Агропродукт" про стягнення заборгованості за Кредитними угодами і для того, щоб зрозуміти причини оскарження зазначеного рішення суду, ПрАТ "АГРО-ПРОДУКТ" звернулося до ПП "Продекспорт" з проханням надати копію Кредитної угоди №18105К15/2102 від 13.07.2005р. а також копії додаткових угод до неї, після ознайомлення з якими було виявлено декілька випадків збільшення обсягу відповідальності Позичальника, що в свою чергу призвело до збільшення обсягу відповідальності Поручителя перед Кредитором, оскільки такі твердження позивача спростовуються тим, що, як слідує із наданої відповідачем 2 копії позовної заяви про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за результатами розгляду якої господарським судом Тернопільської області прийняте вищезазначене рішення від 31.10.2013 року у справі №921//730/13-г/3, копію такої заяви із всіма додатками (а в додатках до позовної заяви зазначено копія кредитної угоди від 13.07.2005р. №18105К15/2102 з додатковими угодами (на 65арк)) отримав уповноважений представник позивача 15.07.2013 року ОСОБА_4, що підтверджується його підписом на копії даної заяви, і даний підпис завірений печаткою ЗАТ «Агропродукт»

Щодо заявленого відповідачем 2 клопотання щодо застосування наслідків спливу строку позовної давності, слід зазначити наступне:

Відповідно до статей 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною першою статті 261 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Згідно ч. 3 ст. 267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

В ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

У п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 року "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів" зазначено, зокрема, що частиною третьою статті 267 ЦК України передбачена можливість застосування позовної давності, у тому числі й спеціальної, лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення судом.

Відповідно пунктом 2.2 даної Постанови, за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Судом не встановлено в межах даної справи порушення права позивача, за захистом якого він звернуся до суду, а відтак, в цьому випадку позовна давність не застосовується.

Згідно вимог ст..ст.32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача у справі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 1, 2, 32-34, 43, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову - відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони, прокурор, треті особи та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення, через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено « 16» грудня 2015р.

Суддя Г.З. Андрушків