ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" грудня 2015 р.Справа № 916/4300/15

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Петренко Н.Д.

при секретарі Мурачашвілі Х.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу №916/4300/15

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ЄРЕМІЇВСЬКИЙ М'ЯСОКОМБІНАТ"

до відповідача: дочірнього підприємства "ЧАБАНКА"

про стягнення 48 073 грн. 81 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність від 01.08.2014р.

від відповідача: не зявився; належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення від 27.10.2015р. та від 12.11.2015р. (а.с. 208-209).

СУТЬ СПОРУ: позивачем у справі заявлені вимоги про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 48 073 грн. 81 коп., з яких 29 370 грн. 28 коп. основний борг, 5 874 грн. 06 коп. штраф, 12 148 грн. 72 коп. інфляційне збільшення, 680 грн. 75 коп. 3% річних.

Відповідач письмових заперечень щодо позову до суду не надав.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

01 квітня 2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ЄРЕМІЇВСЬКИЙ М'ЯСОКОМБІНАТ" (Постачальник) та дочірнім підприємством "ЧАБАНКА" (Замовник) був укладений Договір про постачання № 136 (далі Договір № 136), згідно якого Постачальник зобовязався на умовах, визначених цим Договором, поставити та передати у власність Замовника, а Замовник зобовязався прийняти та оплатити Постачальнику вартість продовольчих товарів в асортименті, (далі Товар), у відповідності з накладними, які є невідємною частиною цього Договору. Цей Договір набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами, укладений строком до 31 грудня 2013р.

01 квітня 2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ЄРЕМІЇВСЬКИЙ М'ЯСОКОМБІНАТ" (Постачальник) та дочірнім підприємством "ЧАБАНКА" (Замовник) був укладений Договір про постачання № 23 (далі Договір № 23), згідно якого Постачальник зобовязався на умовах, визначених цим Договором, поставити та передати у власність Замовника, а Замовник зобовязався прийняти та оплатити Постачальнику вартість продовольчих товарів в асортименті, (далі Товар), у відповідності з накладними, які є невідємною частиною цього Договору. Цей Договір набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами, укладений строком до 31 грудня 2014р.

Відповідно до п. 3.3. Договору № 23 товар надається в розпорядження Замовника в терміни, обумовлені сторонами на підставі поданих заявок. Доставка товару відбувається Постачальником. Передача товару Замовникові, відбувається у присутності представника Постачальника і представника Замовника, які перевіряють відповідність товару, що передається, умовам цього Договору і заявки. Підписання накладної Замовником означає факт належного приймання-передачі товару Замовникові.

Згідно п. 4.3. Договору № 23 оплату вартості товару Замовник виробляє виходячи з фактично отриманої кількості товару відповідно до цін, вказаних в накладних. Замовник зобовязується сплатити Постачальникові вартості отриманого товару протягом 7 календарних днів з моменту фактичного здобуття товару. При цьому термін для оплати обчислюється починаючи з дати передачі товару, вказаної в накладній.

Позивач зазначає, що він за період з 01.04.2013р. по 27.12.2014р. поставив відповідачу товар на загальну суму 477 118 грн. 14 коп., що підтверджується накладними наявними у матеріалах справи. Однак, відповідач розрахувався з позивачем лише частково у сумі 447 747 грн. 86 коп., у звязку з чим, за ним утворилась заборгованість у розмірі 29 370 грн. 28 коп.

Несплату відповідачем наявної заборгованості позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом.

Відповідно до п. 6.2. Договору № 23 при затримці оплати вартості отриманого товару, більш ніж на 30 днів, Постачальник має право стягнути штраф у розмірі 20% від вартості несплаченого Замовником товару.

На підставі зазначеного пункту Договору позивач нарахував відповідачу штраф у сумі 5 874 грн. 06 коп., який також просить суд стягнути з відповідача.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства позивач нарахував відповідачу 3% річних у сумі 680 грн. 75 коп. та інфляційні втрати у сумі 12 148 грн. 72 коп., які також просить стягнути з відповідача.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Відповідач своїм правом на захист у судовому порядку не скористався.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та

Як вбачається з матеріалів справи, 01 квітня 2013р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ЄРЕМІЇВСЬКИЙ М'ЯСОКОМБІНАТ" (Постачальник) та дочірнім підприємством "ЧАБАНКА" (Замовник) був укладений Договір про постачання № 136 (далі Договір № 136), згідно якого Постачальник зобовязався на умовах, визначених цим Договором, поставити та передати у власність Замовника, а Замовник зобовязався прийняти та оплатити Постачальнику вартість продовольчих товарів в асортименті, (далі Товар), у відповідності з накладними, які є невідємною частиною цього Договору.

01 квітня 2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ЄРЕМІЇВСЬКИЙ М'ЯСОКОМБІНАТ" (Постачальник) та дочірнім підприємством "ЧАБАНКА" (Замовник) був укладений Договір про постачання № 23 (далі Договір № 23), згідно якого Постачальник зобовязався на умовах, визначених цим Договором, поставити та передати у власність Замовника, а Замовник зобовязався прийняти та оплатити Постачальнику вартість продовольчих товарів в асортименті, (далі Товар), у відповідності з накладними, які є невідємною частиною цього Договору. Цей Договір набирає чинності з моменту підписання його обома сторонами, укладений строком до 31 грудня 2014р.

Згідно п. 4.3. Договору № 23 оплату вартості товару Замовник виробляє виходячи з фактично отриманої кількості товару відповідно до цін, вказаних в накладних. Замовник зобовязується сплатити Постачальникові вартості отриманого товару протягом 7 календарних днів з моменту фактичного здобуття товару. При цьому термін для оплати обчислюється починаючи з дати передачі товару, вказаної в накладній.

З матеріалів справи вбачається, що за період з 01.04.2013р. по 27.12.2014р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 477 118 грн. 14 коп., що підтверджується накладними наявними у матеріалах справи. Однак, відповідач розрахувався з позивачем лише частково у сумі 447 747 грн. 86 коп., у звязку з чим, за ним утворилась заборгованість у розмірі 29 370 грн. 28 коп.

Відповідно до п. 6.2. Договору № 23 при затримці оплати вартості отриманого товару, більш ніж на 30 днів, Постачальник має право стягнути штраф у розмірі 20% від вартості несплаченого Замовником товару.

На підставі зазначеного пункту Договору позивач правомірно нарахував відповідачу штраф у сумі 5 874 грн. 06 коп.

Крім того, позивач зазначає, що відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства позивач правомірно нарахував відповідачу 3% річних у сумі 680 грн. 75 коп. та інфляційні втрати у сумі 12 148 грн. 72 коп.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідач доказів повного та належного виконання своїх зобовязань за Договором не надав.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, позовна заява товариства з обмеженою відповідальністю "ЄРЕМІЇВСЬКИЙ М'ЯСОКОМБІНАТ" підлягає задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.ст. 44, 49 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ЄРЕМІЇВСЬКИЙ М'ЯСОКОМБІНАТ" задовольнити.

2. Стягнути з дочірнього підприємства "ЧАБАНКА" (65005, м. Одеса, вул. Прохорівська, 45, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЄРЕМІЇВСЬКИЙ М'ЯСОКОМБІНАТ" (65013, м. Одеса, вул.. Миколаївська дорога, 235, ) заборгованість у сумі 29 370 (двадцять девять тисяч триста сімдесят) грн. 28 коп., штраф у сумі 5 874 (пять тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн. 06 коп., інфляційне збільшення у сумі 12 148 (дванадцять тисяч сто сорок вісім) грн. 72 коп., 3% річних у сумі 680 (шістсот вісімдесят) грн. 75 коп., витрати по сплаті судового збору у сумі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14 грудня 2015 р.

Суддя Н.Д. Петренко