РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року Справа № 902/968/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Василишин А.Р. , суддя Філіпова Т.Л.

при секретарі Максютинська Д.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з"явився

від відповідача: ОСОБА_1 (дов. № 142 від 22.12.14 р.)

розглянувши апеляційну скаргу позивача на рішення господарського суду Вінницької області від 23.09.15 р. у справі № 902/968/15 (суддя Грабик В.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Тростянецькі електричні мережі"

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Західенерго" в особі відокремленого підрозділу "Ладижинська теплова електростанція"

про стягнення 52 390,52 грн.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Тростянецькі електричні мережі" (надалі - позивач) звернулось в господарський суд Вінницької області з позовною заявою (а.с. 2-7) до ПАТ "ДТЕК Західенерго" в особі відокремленого підрозділу "Ладижинська Теплова електростанції" (надалі відповідач), в якій просить стягнути 52390,52 грн.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 23.09.15р. (а.с. 152-154) в позові відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що підстави відмови позивача відповідачу не відповідають змісту абзацу 3-го п.4.4 Правил, оскільки п"ятиденний строк звернення споживача є однією з двох ознак (звернення не пізніше ніж за п"ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду та попередня оплата додатково заявлених обсягів) лише пріоритетних його пропозицій, а не загальних, передбачених абзацом 1-м п.4.4 Правил.

Єдиною підставою відмови в коригуванні договірної величини споживання електроенергії для загальних обставин є невиконання споживачем своїх зобовязань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії. Проте, вказана підстава не була викладена у відмові постачальника від 31.10.2014р. і саме цю дату слід вважати датою коригування з огляду на зміст абзацу 5-го п.4.4. Правил, п.1.2 договору від 02.04.2007р. .

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відмова постачальника у коригуванні договірної величини споживання електроенергії від 31.10.2014р. суперечить змісту п.4.4 Правил користування електроенергією, а отже й не може слугувати підставою для застосування санкцій, передбачених ч.6 ст. 26 ЗУ "Про електроенергетику".

Не погоджуючись із винесеним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою (а.с. 164-168) до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду Вінницької області від 23.09.15 року у даній справі скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити.

Апеляційну скаргу позивач обґрунтовує тим, що заява про проведення коригування договірної величини споживання не могла бути задоволена позивачем, оскільки: договірні відносини в частині своєчасності оплати з боку споживача виконані з порушенням терміну.

Скаржник зазначає, що пріоритетністю пропозиції споживача для товариства є: своєчасне звернення, оплата додаткових обсягів електроенергії та наявність виробничих можливостей у товариства, а не загальний порядок звернення, як зазначив суд першої інстанції.

Обгрунтовуючи свої вимоги, апелянт посилається на порушення господарським судом Вінницької області норм матеріального права.

Відповідач у відзивах на апеляційну скаргу, а також його повноважний представник в судовому засіданні, проти апеляційної скарги заперечив, оскільки вважає, що посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Зокрема, зазначає, що оскільки Договором від 02.04.07 р. встановлено, що розрахунковим періодом є календарний місяць, споживач має право звернутись із заявою щодо коригування по останній день відповідного місяця включно, у даному випадку по 31.10.14 р. включно, тоді, як лист про коригування було надіслано 27.10.14р.

Представник позивача не реалізував процесуальне право на участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи приписи статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів визнала за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний суд не зв»язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників відповідача, розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, відзиви на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржуване рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанцій та вбачається з матеріалів справи 02.04.2007р. між ВАТ "АК Вінницяобленерго" в особі директора Тростянецьких ЕМ та ВАТ "Західенерго" в особі Ладижинської ТЕС укладено договір на постачання електричної енергії №01-48/490 (а.с. 13-15) з подальшими змінами та доповненнями.

Пунктом 1.1 Договору передбачено, що постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 7000 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору.

Розрахунковий період за договором прирівнюється до календарного місяця, протягом якого визначається обсяг електроенергії, що продається споживачу за цей час та протягом якого споживач повинен здійснити розрахунки за куплену електроенергію за тарифами, що діють на кінець розрахункового періоду (п.1.2).

Пунктом 4.2.2 Договору передбачено, що споживач за перевищення договірних величин споживання електричної енергії та потужності, визначених згідно з вимогами розділу 5 цього договору, сплачує постачальнику двократну вартість різниці фактично спожитої та договірної величини.

Звернення споживача щодо коригування протягом поточного розрахункового періоду договірних величин розглядаються постачальником відповідно до передбаченої ПКЕЕ процедури (п.5.5).

Додатком №3 до договору сторони визначили порядок розрахунків споживача за використану електроенергію: до 5 числа розрахункового періоду 30% від вартості договірної величини споживання електроенергії протягом розрахункового періоду; до 15 числа розрахункового періоду наступні 30% від вартості договірної величини споживання електроенергії протягом розрахункового періоду; до 25 числа розрахункового періоду наступні 40% від вартості фактично використаної величини споживання електроенергії протягом розрахункового періоду Споживач протягом 3-х днів з моменту отримання рахунку на оплату спожитої електроенергії за розрахунковий період зобовязується здійснити остаточний розрахунок за спожиту електроенергію за розрахунковий період з урахуванням попередньої оплати (а. с. 30).

З матеріалів справи вбачається, що 22.08.2013р. ВП "Ладижинська ТЕС" ДТЕК Західенерго звернулась до Тростянецьких РЕМ із заявкою величин споживання електричної енергії на власні та господарські потреби , в тому рахунку на жовтень місяць 2014р. в обємі 3182 951 кВт/год. (а.с. 16).

24.09.2014р. СО "Тростянецькі ЕМ" споживачу був виставлений рахунок-фактура на оплату обємів споживання за жовтень 2014 р. в розмірі 3 182 951 кВт/год. на суму 3 945 593,68 грн. в наступні строки: до 05.10.2014р. 1 183677,73 грн.; до 15.10.2014 р. - 1 183 677,73 грн.; до 25.10.2014р. 1 578 238,22 грн. (а.с. 45).

25.09.2014р. ВП "Ладижинська ТЕС" ДТЕК Західенерго" звернулась до ПАТ "Вінницяобленерго" та Тростянецьких ЕМ із заявкою про зменшення раніше погодженої договірної величини споживання електроенергії на жовтень 2014р. в обємі 3 182 951 кВт/год до 2600 000 кВт/год. (а.с. 43)

Заявка від 25.09.2014р. погоджена СО "Тростянецькими ЕМ" (а.с. 44).

24.10.2014р. сторонами підписаний акт прийняття-передавання, за яким обєм спожитої електричної енергії в жовтні 2014р. становив 2 673 611 кВт/год загальною вартістю 3 127 199,45грн. (а.с. 48).

З матеріалів справи вбачається, що 27.10.2014р. ВП "Ладижинська ТЕС" ДТЕК Західенерго" звернулась до ПАТ "Вінницяобленерго", Тростянецьких ЕМ із заявкою про збільшення обєму споживання електроенергії в жовтні 2014р. на 73 611 кВт/год та гарантували проведення розрахунку 28.10.2014р. (а.с. 50).

28.10.14р. відповідачем проведено повністю розрахунок за спожиту у жовтні електроенергію із врахуванням понадлімітного споживання, що не заперечено позивачем (а.с. 64).

Розглянувши звернення відповідача про збільшення обєму споживання електроенергії в жовтні 2014р., відповідач листом № 40-7489 від 31.10.2014р. ПАТ Вінницяобленерго відмовило ВП Ладижинська ТЕС ДТЕК Західенерго в збільшенні споживання електричної енергії на 73 611 кВт/год.

При цьому, свою відмову позивач обґрунтував виникненням дефіциту палива та гідроресурсів та тим, що в порушення п.4.4 ПКЕЕ звернення споживача надійшло несвоєчасно, тобто пізніше ніж за пять робочих днів до закінчення поточного розрахункового періоду, що має наслідком нарахування двократної вартості величини перевищення (а.с. 51).

31.10.2014р. постачальником було виставлено споживачу рахунок-фактуру на оплату двократної вартості величини перевищення споживання електроенергії в жовтні 2014р. 53 487 кВт/год. на загальну суму 52 390,52грн. (а.с. 52).

При цьому, в матеріалах справи міститься розрахунок двократної вартості за понадлімітне споживання, з якого вбачається, що відповідач перевищив споживання електричної енергії в жовтні 2014р. на суму 52390,52грн. (а.с. 53).

05.12.2014р. та 25.02.2015р. постачальником електроенергії направлялися споживачу претензії про сплату 52 390,52 грн. вартості величини перевищення, що підтверджується копією квитанції (а.с. 55) та копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 58).

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а саме: банківські виписки (а.с. 46-47, 64) та платіжні доручення (а.с. 112-114), колегія суддів приходить до висновку, що на виконання умов Договору за жовтень 2014р., відповідачем перераховано позивачу кошти на загальну суму 3 139 620 грн.: 06.10.2014р 614 тис. грн.; 15.10.2014р. 614 тис. грн..; 28.10.2014р. 1 911 620,66грн.

Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору по даній справі є стягнення з відповідача на користь позивача 52390,52 грн. вартості за перевищення споживання договірної величини електричної енергії.

Аналізуючи встановлені обставини справи, Рівненський апеляційний господарський суд вважає за необхідне враховувати наступні положення чинного законодавства України.

Згідно зі статею 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 276 Господарського кодексу України передбачено, що загальна кількість енергії, що відпускається, визначається за погодженням сторін. У разі якщо енергія виділяється в рахунок замовлення на пріоритетні державні потреби (ліміту), енергопостачальник не має права зменшувати абоненту цей ліміт без його згоди. Пропозиції абонента щодо кількості та видів енергії, строків її відпуску є пріоритетними за наявності виробничих можливостей у енергопостачальника.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про електроенергетику", споживання енергії можливе на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Законом України Про електроенергетику, споживачі (крім населення та навчальних закладів) у випадку споживання електричної енергії понад договірну величину за розрахунковий період сплачують енергопостачальникам двократну вартість різниці фактично спожитої і договірної величини.

Як зазначено у Договорі, під час виконання умов цього Договору, а також вирішення всіх питань, що необумовлені Договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема, Правилами користування електричною енергією.

Пунктом 5.1. Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (далі, ПКЕЕ), договір на постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Відповідно до пункту 4.1. ПКЕЕ, постачання електричної енергії всім споживачам здійснюється відповідно до режимів, передбачених договорами.

Пунктом 4.4. ПКЕЕ встановлено, що споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії.

Споживач, який розраховується за тарифами, диференційованими за періодами часу, та/або споживач постачальника за нерегульованим тарифом, електроустановки якого обладнані засобами диференційного (погодинного) обліку електричної енергії, має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної граничної величини споживання електричної потужності.

Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом протягом п'яти робочих днів від дня отримання звернення розглядає заяву споживача, приймає рішення за цим зверненням та не пізніше шостого робочого дня від дня отримання звернення письмово повідомляє споживача про результати розгляду заяви. Пропозиції споживача щодо коригування договірних величин є пріоритетними за умови попередньої оплати додатково заявлених обсягів та отримання постачальником за регульованим тарифом заяви споживача не пізніше ніж за п'ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду. Постачальник електричної енергії за регульованим тарифом має право відмовити споживачу в коригуванні (збільшенні) договірних величин у разі невиконання споживачем своїх зобов'язань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії. У разі коригування за заявою споживача договірної величини споживання обсягу електричної енергії здійснюється відповідне коригування договірної граничної величини споживання електричної потужності.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що із системного аналізу вимог пункту 4.4. ПКЕЕ та умов Договору вбачається, що позивач мав право відмовити споживачу у коригуванні (збільшенні) договірних величин у наступних випадках:

- невиконання споживачем своїх зобов'язань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії; наявності боргу за минулий розрахунковий період на момент звернення із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії;

- відсутність попередньої оплати;

- недотримання узгоджених графіків погашення заборгованості;

- подання заяви щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії із пропуском передбаченого Договором та ПКЕЕ строку.

Відповідно до частини 2 статті 276 Господарського кодексу України пропозиції абонента щодо кількості та видів енергії, строків її відпуску є пріоритетними за наявності виробничих можливостей у енергопостачальника.

Як вбачається з матеріалів справи, споживач 27.10.2014р. звернувся до постачальника із заявою про коригування договірної величини споживання в погодженому сторонами обємі 2 600 000 кВТ/год. до обєму 2 673 611 кВт/год та зобовязався провести остаточну оплату за фактично спожиту електроенергію 28.10.2014р.

При цьому, апеляційний суд оцінює критично твердження скаржника, викладені в апеляційній скарзі, що заява на проведення коригування мала бути подана 24.10.14 р., а не 27.10.14 р., виходячи з наступного.

Відповідно до Договору від 02.04.07 р., розрахунковим періодом є календарний місяць. Споживач має право звернутись із заявою щодо коригування по останній день відповідного місяця включно.

При цьому, попередня оплата додатково заявлених обсягів була проведена відповідачем 28.10.14 р., тому відповідно до п. 4.4 ПКЕЕ ця дата і є датою коригування договірної величини споживання обсягу електричної енергії.

З матеріалів справи вбачається, що у визначений абз. 3 п. 4.4 ПКЕЕ строк, постачальник розглянув заяву і листом від 31.10.2014р. відмовив споживачу в здійсненні коригування з підстав несвоєчасного звернення, виникнення дефіциту палива та гідроресурсів, з посиланням на п.4.4 Правил.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що ні ПКЕЕ, ні умовами Договору не передбачено, що звернення споживача до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної величини споживання електричної енергії повинно направлятись не менше, ніж за 5 робочих днів до завершення розрахункового періоду.

Суд звертає увагу, що звернення з заявою за п"ять робочих днів до закінчення розрахункового періоду у ПКЕЕ пов"язується із пріоритетністю пропозицій споживача щодо здійснення коригування. Водночас, строк звернення з такими пропозиціями визначено ч.2 п.4.4 ПКЕЕ, а саме споживач має право протягом розрахункового періоду звернутися до постачальника електричної енергії за регульованим тарифом із заявою щодо коригування договірної граничної величини споживання електричної потужності. Враховуючи, що за умовами п. 1.2 договору від 02.04.2007р., розрахунковим періодом є календарний місяць, звернення відповідача із заявою щодо коригування 27.10.14р., суд оцінює як здійснене в межах строків, визначених ПКЕЕ та договором.

А відтак, твердження позивача викладені в апеляційній скарзі, що споживач звернувся до постачальника з порушення встановлених термінів не відповідають умовам Договору та нормам чинного законодавства України.

Також судом враховується і специфіка діяльності підприємства відповідача. Зокрема ПАТ "ДТЕК Західенерго" в особі відокремленого підрозділу "Ладижинська Теплова електростанції" є виробником електричної енергії. У відповідності до листа відповідача директору Тростянецьких ЕМ від 04.03.15р. (а.с. 59)позапланове збільшення виробництва електроенергії в жовтні 2014р. до величини 697,9 млн.кВт *год пов"язане із забезпеченням виробництва електроенергії у максимально можливих обсягах, зокрема, виконуючи оперативну вказівку диспетчера з 26.10.14р. по 31.10.14р. в процес виробництва електричної енергії було включено п"ять блоків станції, що збільшило споживання електроенергії з мереж ПАТ "Вінницяобленерго".

Листом ДП "НЕК "Укренерго" від 24.04.15р. (а.с. 61) на адресу ПАТ "Вінницяобленерго" було підтверджено інформацію зміни навантаження Ладижинської ТЕС по команді диспетчера ДП "НЕК "Укренерго", про що надані відповідні додатки (а.с. 62-63).

Водночас, з п. 4.4. ПКЕЕ вбачається, що єдиною підставою для відмови споживачу у коригуванні (збільшення) договірних величин, можливо у разі невиконання споживачем своїх зобов»язань щодо оплати електричної енергії за договором про постачання електричної енергії.

Дослідивши зміст листа позивача від 31.10.2014р. про відмову споживачу в здійсненні коригування, а також розрахунки між сторонами, апеляційний суд звертає увагу на те, що в листі не вказана така підстава для відмови, як невиконання споживачем обовязків щодо оплати електричної енергії за договором. Доказів про наявність заборгованості за розрахунками за поставлену електричну енергію позивачем теж не надано.

Крім того, суд звертає увагу на те, що у відповідності до ч. 5 п. 4.4 ПКЕЕ, датою коригування вважається дата попередньої оплати додатково заявлених обсягів активної електричної енергії. У разі, якщо договором про постачання електричної енергії попередня оплата не передбачена, датою коригування вважається дата прийняття постачальником електричної енергії рішення про коригування договірних величин на підставі письмового звернення споживача.

Враховуючи, що за умовами договору в частині порядку розрахунків відповідач здійснює попередню оплату вартості електроенергії, беручи до уваги, що оплата додатково заявлених обсягів електричної енергії здійснена 28.10.15р., то саме цю дату слід вважати датою коригування. А тому відмова позивача від коригування обсягів електроенергії 31.10.15р. здійснена після дати коригування, що визначені у відповідності до ПКЕЕ.

А відтак, апеляційний суд приходить до висновку, що підстави відмови (викладені в листі) не відповідають змісту абзацу 3 п.4.4 Правил, при цьому позивачем порушено порядок коригування договірних величин споживання електричної енергії на підставі заяви відповідача, поданої останнім у відповідності до Договору та ПКЕЕ, та як наслідок безпідставно відмовлено відповідачу у збільшенні договірної величини споживання обсягу електричної енергії.

З огляду на встановлені судами обставини, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що у позивача відсутні підстави для стягнення з відповідача 52390,52 грн. на підставі пункту 4.2.2 Договору.

Таким чином, колегія суддів вважає посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, безпідставними, документально необґрунтованими, такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді спору. Відтак, скаржник, в порушення вимог ст.ст. 33,34 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу для задоволення позовних вимог.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно зясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на позивача згідно ст.49 ГПК.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Вінницяобленерго" в особі структурної одиниці "Тростянецькі електричні мережі" на рішення господарського суду Вінницької області від 23.09.15 р. у справі № 902/968/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Вінницької області від 23.09.15 р. у справі № 902/968/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №902/968/15 повернути господарському суду Вінницької області.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Філіпова Т.Л.