донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

09.12.2015 справа № 908/3072/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

оловуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за дов. № 01-026-1824 від 25.12.2014,
від відповідача:не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", м. Алчевськ Луганської області,
на рішення господарського суду Запорізької області
від16.07.2015
по справі№908/3072/15 (ОСОБА_5А.)
за позовом Публічного акціонерного товариства "Алчевський металургійний комбінат", м. Алчевськ Луганської області,
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Елемер-Україна", м. Запоріжжя,
простягнення 118 676, 72 грн. штрафу та 10 837, 84 грн. неустойки за порушення строків поставки за договором № АМК-645-2014-пст від 22.02.2014.

Публічне акціонерне товариство «Алчевський металургійний комбінат» (далі ПАТ «АМК», Покупець), м. Алчевськ Луганської області, звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Елемер-Україна» (далі ТОВ «Елемер-Україна», Постачальник), м. Запоріжжя, про стягнення штрафу за порушення строків поставки у розмірі 118 676, 72 грн. та неустойки у сумі 10 837, 74 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 16.07.2015 у справі № 908/3072/15 у позові ПАТ «АМК» відмовлено за недоведеністю вимог.

Позивач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Апелянт вважає, що висновки місцевого господарського суду не відповідають фактичним обставинам справи.

На виконання ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 25.11.2015 представник Позивача через канцелярію суду 09.12.2015 надав письмові пояснення, витребувані вищевказаною ухвалою суду, а також копії рахунку-фактури № СФ-0000160 від 13.03.2014 та платіжного доручення № 1852 від 18.03.2014.

Представник Відповідача у судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, тому судова колегія вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу за його відсутності, з чим погодився представник Позивача.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст. 101 ГПК України та на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм як матеріального, так і процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд,

В С Т А Н О В И В :

Між ТОВ «Елемер-Україна» та ПАТ «АМК» було укладено Договір поставки № АМК-645-2014-пст від 22.02.2014 (далі Договір), відповідно до якого Постачальник приймає на себе обовязок поставити обладнання (далі Товар), передати його у власність Покупцю, а Покупець зобовязується прийняти та оплатити Товар у порядку та на умовах, передбачених чинним Договором (а. с. 9-14).

Відповідно до п. 1.2 Договору ціна, кількість, асортимент, якісні характеристики та строки поставки обумовлюються сторонами у відповідних Специфікаціях, які є невідємними додатками до цього Договору. У Специфікаціях, крім вищезазначених даних, можуть зазначатись відомості про пункти доставки та інші дані, що стосуються поставки товару.

Поставка Товару здійснюється на умовах, визначених Сторонами у Специфікаціях відповідно до міжнародних правил «Інкотермс» в редакції 2010 року (п. 3.2 Договору).

Згідно з п. 3.5 Договору строки поставок партій Товару зазначаються у Специфікаціях.

За п. 4.2 Договору зміна ціни після укладення Договору або Специфікації не допускається.

Загальна сума Договору, як встановлено п. 4.3 Договору, визначається як сумарна вартість Товару, поставка якого здійснюється згідно з доданими до Договору Специфікаціями. Сума Договору на момент його укладення складає 1 347 232, 80 грн., у тому числі ПДВ 224 538, 80 грн.

Покупець здійснює оплату Товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника згідно з умовами, зазначеними у Специфікації до Договору (п. 5.3 Договору).

У п. 7.2 Договору сторони погодили, що за порушення строків поставки Товару, передбачених чинним Договором, або недопоставку Товару Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі 8 % від вартості непоставленого або недопоставленого Товару. При цьому, якщо строки поставки Товару порушені Постачальником більше ніж на 15 календарних днів, Постачальник сплачує Покупцю неустойку у розмірі 0,3 % від вартості непоставленого або недопоставленого товару за кожен день прострочення, починаючи з дня прострочення. Неустойка нараховується до моменту фактичного припинення договірного зобовязання.

У п. 3 Специфікації від 22.02.2014 до Договору передбачено, що оплата поставленого за цією Специфікацією Товару здійснюється Покупцем на таких умовах: 50 % передоплати та 50 % передоплати за фактом повідомлення про готовність до відвантаження протягом 7 днів (а. с. 15-16).

Згідно з п. 4 Специфікації після перерахування першої частини попередньої оплати у розмірі 50 % ціна на Товар зміні не підлягає.

За п. 5 Специфікації строк поставки Товару складає 5 днів з дня отримання Постачальником 100 % передоплати.

Умови поставки передбачені п. 6 Специфікації: СРТ, м. Алчевськ, склад ПАТ «АМК» згідно з правилами «Інкотермс 2010».

24.04.2014 сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору (а. с. 17), відповідно до якої п. 3 Специфікації викладено у такій редакції:

«Оплата поставленого за чинною Специфікацією Товару здійснюється Покупцем на таких умовах:

перша частина 50 % передоплати здійснюється Покупцем у розмірі 673 616, 40 грн. з ПДВ;

друга частина 50 % передоплати здійснюється Покупцем за фактом повідомлення про готовність до відвантаження протягом 7 днів у розмірі 673 616, 40 грн. з ПДВ.

Повідомлення про готовність Товару повинно бути направлено Постачальником не пізніше 40 днів з моменту отримання ним першої частини передоплати. Друга частина передоплати фіксується при курсі НБУ на 18.03.2014 0,26621 грн. за 1 руб. та складає у валютному еквіваленті 2 530 394, 80 руб. РФ з ПДВ. Оплата здійснюється з урахуванням корегування за курсом НБУ на день, що передує дню оплати. Після перерахування другої частини передоплати ціна у валютному еквіваленті не підлягає зміненню.»

На виконання умов Договору ПАТ «АМК» було здійснено оплату товару: за платіжним дорученням № 4852 від 18.03.2014 перша частина оплати у розмірі 673 616, 40 грн. (а. с. 100), за платіжним дорученням № 8261 від 07.05.2014 друга частина оплати у розмірі 809 827, 55 грн. (а. с. 23).

В свою чергу ТОВ «Елемер-Україна» здійснило поставку Товару за видатковими накладними № РН-0000273 від 14.05.2014 на суму 1 394 482, 68 грн. (а. с. 18-19), № РН-0000323 від 11.06.2014 на суму 21 596, 40 грн. (а. с. 20), № РН-0000352 від 25.06.2014 на суму 67 380, 00 грн. (а. с. 21).

Таким чином, у звязку з тим, що Постачальник порушив передбачений п. 5 Специфікації строк поставки товару, відповідно до п. 7.2 Договору ТОВ «Елемер-Україна» зобовязано сплатити штраф і пеню, що стало приводом звернення ПАТ «АМК» до суду.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає рішення господарського суду незаконним, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню, виходячи з такого.

Місцевий господарський суд вважає вимоги Позивача щодо стягнення штрафних санкцій за Договором необґрунтованими, оскільки їх розрахунок здійснено, виходячи з вартості Товару, зазначеної у видаткових накладних, а не передбаченої Договором та Специфікацією.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Згідно з правовими висновками, викладеними у постановах Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі № 3-62гс11 та від 26.12.2011 у справі № 3-141гс11, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Поряд із цим слід зазначити, що ст. 627 ЦК України передбачено, що відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 533 ЦК України якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Враховуючи наведене, норми чинного законодавства не обмежують сторін щодо здійснення перерахунку грошового зобовязання у випадку зміни курсу національної валюти України відносно іноземної валюти та визначення іншого порядку визначення грошового еквіваленту в іноземній валюті, ніж той, що передбачено ч. 2 ст. 533 ЦК України.

Крім того, колегія суддів зауважує, що у п. 3 Специфікації в редакції Додаткової угоди до Договору визначено перерахунок ціни у випадку зміни курсу національної валюти України відносно іноземної валюти лише щодо тієї частини попередньої оплати, яка не була перерахована Відповідачу, тобто в частині договору, яка ще не була виконана. Отже, умови п. 3 Специфікації в редакції Додаткової угоди, погоджені сторонами, відповідають змісту ч. 3 ст. 632 ЦК України.

Таким чином, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необґрунтованості вимог Позивача та вважає, що поставка Товару та нарахування штрафних санкції, виходячи з кінцевої ціни Договору, відповідає умовам Договору та Специфікації.

Щодо розміру неустойки, нарахованої Позивачем за прострочення строку поставки Товару, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Частиною 1 ст. 664 ЦК України визначено, що обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Виходячи з умов п. 5 Специфікації, останнім днем поставки товару є 12.05.2014.

Як вбачається з матеріалів справи, Відповідач поставив товар з порушенням встановленого строку, а саме: 14 травня, 11 червня та 25 червня 2014 року.

У звязку із зазначеними порушеннями строків поставки ПАТ «АМК» на підставі п. 7.2 Договору нараховано штраф у розмірі 8 % від вартості недопоставленого Товару: за видатковою накладною № РН-0000273 від 14.05.2014 у сумі 111 558, 61 грн., за видатковою накладною № РН-0000323 від 11.06.2014 у розмірі 1 727, 71 грн., за видатковою накладною № РН-0000352 від 25.06.2014 у сумі 5 390, 40 грн. Всього на загальну суму 118 676, 72 грн.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Колегія суддів, перевіривши здійснений Позивачем розрахунок суми штрафу, вважає, що він є арифметично вірним, тому з Відповідача стягненню підлягає штраф у розмірі 118 676, 72 грн.

Крім того, на підставі п. 7.2 Договору нараховано неустойку у розмірі 0,3 % від вартості недопоставленого Товару за кожен день прострочення: за видатковою накладною № РН-0000323 від 11.06.2014 за період з 12.05.2014 по 11.06.2014 у сумі 1 943, 68 грн., за видатковою накладною № РН-0000352 від 25.06.2014 за період з 12.05.2014 по 25.06.2014 у розмірі 8 894, 16 грн. Всього на загальну суму 10 837, 84 грн.

З приводу нарахування неустойки у розмірі 0,3 % від вартості недопоставленого Товару за кожен день прострочення колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 2.9 Постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 № 14 за приписами ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та ч. 2 ст. 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Крім того, згідно зі ст. 235 ЦК України, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок.

Колегія суддів, перевіривши наданий Позивачем розрахунок пені, вважає його невірним, оскільки період, за який нараховано пеню, визначено неправильно, а її розмір перевищує подвійну облікову ставку НБУ, що діяла у спірний період.

Враховуючи положення ст. 235 ЦК України, ст. 343 ГК України колегія суддів дійшла висновку, що з Відповідача стягненню підлягає пеня у розмірі: за видатковою накладною № РН-0000323 від 11.06.2014 за період з 13.05.2014 до 11.06.2014 326, 02 грн., за видатковою накладною № РН-0000352 від 25.06.2014 за період з 13.05.2014 до 25.06.2014 1 508, 02 грн. Всього на загальну суму 1 834, 22 грн.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга ПАТ «АМК» підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Запорізької області від 16.07.2015 у справі № 908/3072/15 підлягає частковому скасуванню з вищевказаних підстав.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на сторін пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», м. Алчевськ Луганської області, на рішення господарського суду Запорізької області від 16.07.2015 у справі № 908/3072/15 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 16.07.2015 у справі № 908/3072/15 частково скасувати.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Елемер-Україна», м. Запоріжжя, на користь Публічного акціонерного товариства «Алчевський металургійний комбінат», м. Алчевськ Луганської області, штраф за порушення строків поставки у розмірі 118 676, 72 грн., неустойку за порушення строків поставки у сумі 1 834, 22 грн., судовий збір за подання позову у розмірі 2 410, 22 грн. та апеляційної скарги у розмірі 2 651, 24 грн.

В іншій частині рішення господарського суду Запорізької області від 16.07.2015 у справі № 908/3072/15 залишити без змін.

Господарському суду Запорізької області видати відповідний наказ.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: Т.М. Колядко

ОСОБА_3