РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015Справа №910/24938/15
За позовом Державного територіально-галузевого об"єднання "Львівська залізниця"

до приватного акціонерного товариства "Київський електровагоноремонтний

завод ім.Січневого повстання 1918 року"

про стягнення 505 059,12 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача : Якименко С.І.(дов. від 30.09.2015)

Від відповідача : Бабій Х.В. (дов. № юр 177-12/14 від 18.12.2014

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Державне територіально-галузеве об"єднання "Львівська залізниця" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовною заявою до приватного акціонерного товариства "Київський електровагоноремонтний завод ім.Січневого повстання 1918 року" про стягнення 505 059,12 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 24.09.2015 порушено провадження у справі №910/24938/15 та призначено до розгляду на 13.10.2015.

12.10.2015 через відділ діловодства суду надійшли документи для долучення до матеріалів справи на вимогу ухвали суду про порушення провадження у справі.

Представник позивача в судове засідання 13.10.2015 з'явився.

Відповідач в судове засідання представників не направив, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

13.10.2015 розгляд справи відкладено на 27.10.2015.

Представник позивача в судове засідання 27.10.2015 з'явився, надав письмовий відзив на позовну заяву.

27.10.2015 в судовому засіданні оголошено перерву на 19.11.2015 для подання додаткових доказів по справі.

Відповідач в судове засідання 19.11.2015 представників не направив, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник позивача в судове засідання 19.11.2015 з'явився, дав пояснення по справі та просив відкласти розгляд справи для мирного врегулювання спору та подав клопотання про продовження строку розгляду справи. Суд задовольнив дані клопотання.

Розгляд справи відкладено на 14.12.2015.

Представник позивача в судове засідання 19.11.2015 з'явився, представник відповідача надав пояснення по справі, заборгованість визнав.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2013 між Державним територіально-галузевим об'єднанням «Львівська залізниця» (позивач, замовник за договором) та Приватним акціонерним товариством «Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого повстання 1918 року» (відповідач, виконавець) був укладений договір про надання послуг по капітальному ремонту обладнання та електричних двигунів моторвагонного рухомого складу № Л/НРП-133646/НЮ.

Відповідно до п.1.1 договору, у порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець зобов'язався у 2013 році надати послуги з капітального ремонту обладнання та електричних двигунів моторвагонного рухомого складу (далі - послуги) у відповідності обсягів згідно додатку № 1 «Обсяги та вартість послуг», який є невід'ємною частиною договору, а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.

Умовами п.1.2 договору визначено, що обсяги послуг по капітальному ремонту включають обладнання та електричних двигунів, у т.ч. капітальний ремонт стартерів типу BOSH (AL/FTB18/50R13)-5 шт. для РПЧ-4, 6 шт. для РПЧ-3, 1 шт. для РПЧ-1.

Згідно п.3.1, вартість послуг за договором визначається згідно Калькуляцій на капітальний ремонт обладнання та електричних двигунів моторвагонного рухомого складу з урахуванням витрат на транспортні послуги на доставку лінійного обладнання з/до моторвагонних депо, обсягів та вартості послуг (додаток № 1) і складає 3 900 860,56 грн. з ПДВ.

Розрахунки по договору проводяться після підписання акту надання послуг протягом 30 банківських днів (п.4.2 договору).

Сторони погодили, що послуги виконуються на території виконавця (п.5.1), термін надання послуг визначається графіком, погодженим сторонами (додаток № 2), здавання та приймання обладнання на/з здійснюється згідно «Положення про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу», затвердженого Міністерством транспорту України № 261 від 22.04.2002р.

Пунктом 6.3.1 договору встановлено зобов'язання виконавця забезпечити виконання послуг у строки, встановлені договором.

Як вбачається з матеріалів справи, замовником було передано виконавцю для проведення капітального ремонту обладнання та електричних двигунів моторвагонного рухомого складу майно по договору, у т.ч. стартери типу BOSH (AL/FTB18/50R13) у кількості 12 шт.

Листом № ЮР232-12/13 від 25.12.2013 відповідач повідомив про наявність відремонтованого обладнання, у т.ч. стартер типу BOSH (AL/FTB18/50R13) у кількості 12 шт. та пояснив, що у зв'язку з складною політичною ситуацією в державі, режимом роботи заводу, ПрАТ «КЕВРЗ» не має можливості здійснити відправлення відремонтованого обладнання до відповідних підрозділів ДТГО «Львівська залізниця» та просив здійснити приймання обладнання з ремонту на території його безпосереднього виконання, а також залишити вузли та агрегати на безоплатному відповідальному збереженні ПрАТ «КЕВРЗ» до нормалізації стану в країні.

В подальшому між виконавцем та ВП «Моторвагонне депо Коломия» ДТГО «Львівська залізниця», а також ВП «Моторвагонне депо Здолбунів» були підписані акти приймання-передачі на відповідальне збереження, відповідно до яких відповідачу було передано на відповідальне збереження стартери типу BOSH (AL/FTB18/50R13) у кількості 6 шт.

Позивач вказує, що з ремонту/відповідального збереження йому було повернено обладнання лише 2 стертери типу BOSH (AL/FTB18/50R13).

Спір виник в зв'язку з тим, що відповідачем в порушення умов договору не було надано послуги - проведення капітального ремонту чотирьох стартерів типу BOSH (AL/FTB18/50R13) та доставки їх до ВП «Моторвагонне депо Здолбунів», на вимогу замовника обладнання не повернуто, штрафні санкції за порушення строків надання послуг не сплачені.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов'язки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення ГК України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є обов'язковим до виконання сторонами, а отже умови договору, укладеного між сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка закріплює свободу договору, сторони мають право як врегулювати у договорі свої відносини, які не врегульовані цими актами, так і відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається у випадках і на умовах, встановлених договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати всій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Дослідивши правовідносини між позивачем та відповідачем, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли відносини, які за своєю правовою природою, аналогічні договору підряду.

Згідно ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Матеріалами справи підтверджено та відповідачем не спростовано факт отримання для проведення ремонтних робіт від позивача обладнання та електричні двигунимоторвагонного рухомого складу, у т.ч. стартери типу BOSH (AL/FTB18/50R13).

Умовами укладеного між сторонами договору про надання послуг по капітальному ремонту обладнання та електричних двигунів моторвагонного рухомого складу № Л/НРП-133646/НЮ від 25.10.2013 та Графіком подачі та випуску обладнання з ремонту визначено, що виконання робіт з ремонту стартерів типу BOSH (AL/FTB18/50R13) мало бути виконано відповідачем у 4-ту кварталі 2013 році.

Сторонами узгоджено, що здавання та приймання обладнання на/з ремонту здійснюється згідно «Положення про порядок подачі в ремонт і видачі з ремонту рухомого складу», затвердженого Міністерством транспорту України № 261 від 22.04.2002р., яке встановлює основні взаємовідносини між виконавцем та замовником з технічних питань по ремонту та модернізації рухомого складу (далі за текстом РС), його вузлів та агрегатів, що носять загальний характер, і повністю або частково використовуються сторонами як додаток до договору.

Пунктом 4.7 Положення визначено, що об'єктивважаються відремонтованими тільки після усунення всіх дефектів, виявлених при обкатці на магістральних коліях, або прийомно-здавальних випробуваннях на заводах (для вузлів та агрегатів), повного укомплектування їх усіма частинами та деталями, після заповнення технічних паспортів та оформлення актів приймання об'єкта з ремонту. Акт приймання підписують начальник цеха, заступник директора - начальник ВТК, інспектор-приймальник Укрзалізниці (там, де він є), та представник Замовника (якщо він приймав участь в прийманні). Терміном закінчення ремонту є дата підписання акта приймання з ремонту.

Належних доказів виконання відповідачем ремонтних робіт обладнання - стартерів типу BOSH (AL/FTB18/50R13) та передачі їх з ремонту позивачу в порядку та обсязі, що була передана на ремонт, у відповідності до вказаних вимог, суду не надано.

Позивачем подано акт звірки обладнання (електричні машини), яке знаходиться на гарантійному ремонті у Приватного акціонерного товариства "Київський електровагоноремонтний завод ім. Січневого поставання 1918 року" та не поверненні в моторвагонне депо Здолбунів станом на 01.10.2014 (складений представниками відповідача та скріплений печаткою останнього), з якого вбачається, що обладнання:стертери типу BOSH (AL/FTB18/50R13) - 4 шт. не повернуто з ремонту.

З матеріалів справи вбачається, що позивач претензією № НРП-20/632 від 02.04.2015, листом № 1040 від 09.06.2015 звертався до відповідача з вимогою повернути стартеритипу BOSH (AL/FTB18/50R13) - 4 шт. та сплатити штрафні санкції за невиконання умов договору № Л/НРП-133646/НЮ від 25.10.2013, проте вказані вимоги залишені без задоволення.

Згідно пп.10.1-10.3 договору встановлено термін надання послуг - до 31 грудня 2013 року, та визначено, що договір набирає чинності з дня його підписання сторонами і діє до 31 січня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач зобов'язання щодо здійснення ремонту та повернення об'єктів ремонту у визначені строки не виконав.

Згідно довідки відокремленого підрозділу «Моторвагонного депо Здолбунів» ДТГО «Львівська залізниця», вартість неповерненого обладнання становить 418 080,24 грн., а саме: стартер типу BOSH (AL/FTB18/50R13) - 3 шт. (заводські номера №№ 891, 091, 687), вартістю кожного 104 463,40 грн., загальна вартість 313 390,20 грн. та стертер типу (AL/FTB18/50R13) - 1 шт. (заводський номер № 471) вартістю 104 690,04 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення суми 418 080,24 грн. вартості запасних частин - чотирьох стартерів типу BOSH (AL/FTB18/50R13) є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що відповідач, в порушення умов договору, у визначений строк зобов'язання щодо гарантійного ремонту обладнання не здійснив, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

При цьому, відповідно до п. 1 ст. 547 Цивільного кодексу України всі правочини щодо забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором повинні здійснюватися виключно у письмовій формі.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Згідно з п. 7.3 договору передбачено, що за несвоєчасне надання послуг виконавець несе відповідальність у вигляді сплати пені у розмірі 0, 1% договірної ціни одиниці ремонту за кожну прострочено добу затримки, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 7% вказаної вартості.

В зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення по виконанню ремонтних робіт, позивач просить стягнути з відповідача 62 721,93 грн. пені за період з 01.02.2014 по 01.08.2014 прострочення (з урахуванням вартості ремонту однієї одиниці обладнання 86 634,96 грн., кількість одиниць - 4 шт., загальна вартість 346 527,84 грн.), 24 256,95 грн. штрафу.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки судом встановлено, що відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань за договором щодо проведення ремонтних робіт та передачі обладнання з ремонту, а відповідач доказів протилежного суду не надав, позовні вимоги про стягнення з нього 62 721,93 грн. пеніта24 256,95 грн. штрафує правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного територіально-галузевого об"єднання "Львівська залізниця"задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Київський ектровагоноремонтний завод ім.Січневого повстання 1918 року" (03049, м.Київ, вул.Ползунова, 2, ) на користь Державного територіально-галузевого об"єднання "Львівська залізниця"(79000, м.Львів, вул.Гоголя, 1, ) вартості неповерненого обладнання на суму 418 080 (чотириста вісімнадцять тисяч вісімдесят) грн. 24 коп., 62 721 (шістдесят дві тисячі сімсот двадцять одна) грн. 93 коп. пені, 24 256 (двадцять чотири тисячі двісті п'ятдесят шість) грн. 95 коп. штрафу та судовий збір у розмірі 7575 (сім тисяч п'ятсот сімдесят п'ять) грн. 89 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення 21.12.2015