РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 року Справа № 906/955/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Василишин А.Р.

при секретарі Максютинська Д.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 82/48, від 27.04.2015р.

ОСОБА_2, довіреність № 82/23, від 02.03.2015р.

від відповідача: представник не з'явився.

розглянувши апеляційну скаргу позивача на рішення господарського суду Житомирської області від 04.09.15 р. у справі № 906/955/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський агрегатний завод"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3

про стягнення 28300,00 грн.

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» (надалі - позивач) звернулося в господарський суд Житомирської області з позовною заявою (а.с. 3-5) до ФОП ОСОБА_3 (надалі відповідач), в якій просить стягнути 28300 грн. за поставлений товар неналежної якості.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 04.09.15 р. (а.с. 61-62) в позові ПАТ «Дніпропетровський агрегатний завод» до ОСОБА_4 відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що під час прийняття позивачем від відповідача товару жодних претензій щодо якості товару не заявлялось, дане свідчить про те, що в момент передачі товару, позивач був згодний з його якістю, що узгоджується і з приписами ч. 1 ст. 675 Цивільного кодексу України.

Суд першої інстанції також звернув увагу на те, що матеріали справи не містять доказів того, що представник позивача звертався до відповідача з пропозицією взяти участь у процедурі виявлення та фіксування недоліків товару. При цьому акт № 1 підписаний лише з боку представників покупця, без підпису з боку представника постачальника, а тому такий акт не може бути належним та допустимим доказом в розумінні ГПК України.

Не погоджуючись із винесеним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою (а.с. 71-73) до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду Житомирської області від 04.09.15 року у даній справі скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити.

Апеляційну скаргу позивач обґрунтовує тим, що суд першої інстанції не врахував п. 6 «Інструкції про порядок прийому продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю». Для приймання товару встановлений строк 20 днів з моменту поставки товару на склад, товар поставлений на склад 06.05.15 р., а фактично прийнятий 12.05.15 р., тобто строк приймання товару передбачений Інструкцію порушений не був.

Скаржник стверджує, що постачальник не надав жодного документа, підтверджуючого якість поставленого позивачу товару.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу звернув увагу на те, що акт № 1 мав бути складений 06.05.15 р. в момент передання продукції покупцеві. Про фактичне місцеперебування товару в період з 06.05.15 р. до 12.05.15 р. (з моменту прийняття до моменту складання акта) відомості не відомі. Відповідач стверджує, що суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що акт№ 1 не може бути взятий до уваги.

Апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 10.11.15 р. об 10:20 год.

У зв'язку із тимчасовою непрацездатністю головуючої судді Бучинської Г.Б., судове засідання 10 листопада 2015 року о 10:20 год. у справі № 906/955/15 не відбулось.

Ухвалою від 03.12.15 р. розгляд апеляційної скарги призначений на 11.12.15 р. об 11:00 год.

Представник відповідача не реалізував процесуальне право на участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить копія реєстру на відправку рекомендованої кореспонденції від 04.12.15 р. та витяг з офіційного сайту Укрпошта про відстеження пересилання поштових відправлень.

Враховуючи приписи статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів визнала за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний суд не зв»язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників позивача, розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, відзиви на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, а оскаржуване рішення скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанцій та вбачається з матеріалів справи 12.03.2015 між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 (продавець) та Публічним акціонерним товариством "Дніпропетровський агрегатний завод" (покупець) укладено договір №841 (а.с. 10-11).

Відповідно до п. 1.1 Договору, продавець зобов'язався поставити (передати у власність) покупцю товар, а покупець зобов'язався прийняти вказаний товар і оплатити його на умовах, зазначених в цьому договорі.

Поставка товару здійснюється на підставі замовлення №841 покупця, після узгодження ціни та попередньої оплати (п.п. 1.2. договору).

Якість товару відповідає встановленим нормам і стандартам (п. 2.3).

Пунктом 3.1 Договору передбачено попередню оплату в розмірі 20% від вартості товару в національній валюті України на розрахунковий рахунок відповідача з моменту отримання рахунку.

Згідно п. 3.2 Договору по готовності замовлення позивач здійснює доплату в розмірі 80% від вартості замовлення.

Товар повинен бути поставлений продавцем в упаковці, що відповідає характеру товару. Упаковка повинна забезпечити якість товару і запобігати будь-якому пошкодженню чи знищенню товару з урахуванням транспортування, можливий перевантажень в дорозі та тривалого зберігання (п.п. 4.1, 4.2).

Даний договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2015 (п.п. 8.1 договору).

12.03.2015 відповідачем надіслано рахунок № 00841 від 12.03.2015 (а.с. 12) на оплату товару.

Позивач в свою чергу здійснив попередню оплату в сумі 5660,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №3374 від 13.03.2015 р. (а.с. 13).

Після отримання повідомлення про готовність товару позивач здійснив оплату решти вартості продукції в розмірі 22640,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №5654 від 22.04.2015 р. (а.с. 14).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач на виконання умов договору, 06.05.15 р. поставив на адресу позивача товар (стіл та стільці в кількості 9 одиниць).

Товар був прийнятий представником позивача від автоперевізника по кількості на підставі рахунку-фактури №00841 від 12.03.2015р. та розміщений в закритому приміщенні до прийняття товару комісією по якості.

12.05.2015 р. при прийманні комісією по якості товару було встановлено, що товар є неналежної якості, має ряд дефектів, про що складено ОСОБА_5 про фактичну якість отриманої продукції від 12.05.2015 із зазначенням виявлених дефектів, а саме: кріплення ніжок стола до стільниці не забезпечує стійкість даного товару; на товарі виявлені механічні пошкодження: на дерев'яних деталях виявлені відколи, потертості, подряпини, неякісне покриття деталей, а також асиметрична збірка елементів (а.с. 17-18).

Крім того, в акті № 1 зазначено, що Договір не передбачає виклик представника продавця для приймання продукції по якості, поставлений автомобільним транспортом.

Після огляду комісією товар був розміщений в окремій, закритій кімнаті в умовах, які забезпечують його цілісність та збереження зовнішнього виду.

14.05.2015 позивач направив відповідачу претензію щодо повернення 28300,00 грн., отриманих за товар неналежної якості та направлення свого представника для подальшого вирішення питання по поверненню товару неналежної якості на склад продавця (а.с. 19-20). Однак дана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

В подальшому, позивач звернувся з заявкою до експертів Дніпропетровської Торгово-промислової палати про проведення експертизи якості поставленого відповідачем товару.

Відповідно до висновку експерта №ГО-1847 від 05.06.2015 наданий експерту комплект меблів, який складається з 9-ти предметів, отриманих позивачем відповідно до договору №841 від 12.03.2015, має дефекти зовнішнього вигляду та якості зборки (а.с. 23-39).

Предметом розгляду по даній справі є вимога позивача до відповідача про повернення грошових коштів за поставлений товар неналежної якості, при цьому позов мотивовано порушенням відповідачем договірних зобов'язань в частині обов'язку поставки товару належної якості, що не відповідає встановленим стандартам та нормам.

Аналізуючи встановлені обставини справи, Рівненський апеляційний господарський суд вважає за необхідне враховувати наступні положення чинного законодавства України.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 ст. 712 Цивільного кодексу України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 662 Цивільного кодексу України унормовано, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

За приписами статті 673 цього Кодексу продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети. У разі продажу товару за зразком та (або) за описом продавець повинен передати покупцеві товар, який відповідає зразку та (або) опису.

Отже, якість - це сукупність характеристик товару, що стосуються його здатності задовольняти встановлені і передбачені потреби. Якість товарів повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка передбачає вимоги до їх якості.

Частиною 1 ст. 675 Цивільного кодексу України визначено, що товар, який продавець передає або зобов'язаний передати покупцеві, має відповідати вимогам щодо його якості в момент його передання покупцеві, якщо інший момент визначення відповідності товару цим вимогам не встановлено договором купівлі-продажу.

Частинами 1, 4 ст. 268 Господарського кодексу України передбачено, що якість товарів, які поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначать у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі.

Відповідно до статті 674 Цивільного кодексу України відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно-правовими актами.

Правові наслідки передання товару неналежної якості унормовано статтею 678 Цивільного кодексу України, згідно з приписами якої покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі істотного порушення вимог щодо якості товару (виявлення недоліків, які не можна усунути, недоліків, усунення яких пов'язане з непропорційними витратами або затратами часу, недоліків, які виявилися неодноразово чи з'явилися знову після їх усунення) покупець має право за своїм вибором: 1) відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд звертає увагу на відсутність будь-яких доказів, що підтверджують якість товару, що поставлявся позивачу, належним товаросупровідним документом, який надсилався разом з товаром.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що зі свого боку відповідач підтверджує належну якість поставленого товару актом здачі-приймання від 29.04.15 р. (а.с. 52).

Однак, апеляційний суд звертає увагу на те, що даний акт не є належним та допустимим доказом на підтвердження якості товару, поставленого позивачу станом на 06.09.15 р.

Крім того, колегія суддів враховує, що позивачем для підтвердження неналежної якості поставленого товару, було залучено компетентних осіб (по роду роботи, по освіті, по стажу трудової діяльності) у питаннях виявлення якості і комплектності належній до приймання продукції, а саме: експертів Дніпропетровської торгівельно-промислової палати, якою проведено товаровідчу експертизу меблевих виробів.

За наслідками огляду експертами встановлено, що наданий комплект меблів, який складається з 9-ти предметів, отриманих позивачем відповідно до договору №841 від 12.03.2015 має дефекти зовнішнього вигляду та якості зборки (а.с. 23-39).

Враховуючи висновок Дніпропетровської торгівельно-промислової палати від 05.06.15 р. та відсутність будь-яких товаросупровідних документів, сертифікатів якості та інших документів, що підтверджують якість товару, апеляційний суд приходить до висновку, що матеріалами справи підтверджено неналежну якість поставленого позивачу відповідачем товару.

Інструкцією про порядок прийому продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю передбачено, що при неявці представника відправника за викликом отримувача, а також у випадках, коли виклик представника відправника з іншого міста не є обов»язковим, приймання продукції по кількості та складанню акта про недоліки проводиться, зокрема, в односторонньому порядку отримувачем, якщо відправник дав згоду на одностороннє приймання.

Дослідивши умови Договору, колегія суддів звертає увагу на те, що умовами Договору (п. 4.1) передбачений обов»язок відповідача лише поставити товар (що було відповідачем виконано, залучивши до цього перевізника), однак, не передбачений обов»язок відповідача безпосередньо приймати участь під час приймання даного товару. При цьому, колегія суддів враховує, що відповідач самостійно здійснював відправку товару, а тому йому було відомо про час та дату поставки товару позивачу, однак він не скористався своїм правом на участь у передачі товару та не забезпечив свою явку у визначений день.

Крім того, з пояснень позивача вбачається, що після складання акту, він намагався зв»язатись з відповідачем для врегулювання питань, однак останнім дані пропозиції залишені без відповіді. У зв»язку з цим, 14.05.15 р. позивач направив відповідачу претензію та вимогу направити представника відповідача для подальшого вирішення питання щодо повернення відповідачу товару неналежної якості. Зазначений лист був отриманий відповідачем 18.05.15 р., що підтверджується відміткою про вручення на поштовому відправленні.

При цьому, відповідач, як постачальник товару, не надав жодного документа, підтверджуючого якість поставленого товару, у зв»язку з чим, позивач здійснив прийом товару по фактичній його якості та склав відповідний акт, як це передбачено Інструкцією.

Відповідно до ст.. 707 ЦК України, покупець має право протягом чотирнадцяти днів не рахуючи дня купівлі непродовольчого товару належної якості, якщо триваліший строк не оголошений продавцем, обміняти його у місці купівлі або інших місцях, оголошених продавцем, на аналогічний товар інших розміру, форми, габариту, фасону, комплектації тощо. У разі виявлення різниці в ціні покупець проводить необхідний перерахунок з продавцем. Якщо у продавця немає необхідного для обміну товару, покупець має право повернути придбаний товар продавцеві та одержати сплачену за нього грошову суму. Вимога покупця про обмін або повернення товару підлягає задоволенню, якщо товар не був у споживанні, збережено його товарний вид, споживчі властивості та за наявності доказів придбання товару у цього продавця.

Статтею 708 ЦК України передбачено, що у разі виявлення покупцем протягом гарантійного або інших строків, встановлених обов'язковими для сторін правилами чи договором, недоліків, не застережених продавцем, або фальсифікації товару покупець має право за своїм вибором: відмовитися від договору і вимагати повернення сплаченої за товар грошової суми. У разі продажу товарів за зразками, поштою, а також у випадках, коли час укладення договору купівлі-продажу і час передачі товару споживачеві не збігаються, гарантійний строк обчислюється починаючи від дня передачі товару споживачеві.

Оскільки, відповідач на звернення позивача не відреагував та не звернувся до нього для вирішення питання щодо неналежної якості товару, колегія суду приходить до висновку, що позивач був позбавлений можливості скористатись своїм правом на обмін товару.

Враховуючи норми чинного законодавства та той факт, що позивач позбавлений можливості обміняти товар, при цьому, гарантійний строк для встановлення недоліків не закінчився, апеляційний суд приходить до висновку, що вимога про повернення сплачених за товар коштів є правовим наслідком односторонньої відмови від договору.

За таких обставин, вимога позивача про повернення коштів відповідає вимогам чинного законодавства та підставною.

Крім того, п.6 Інструкції передбачено, що приймання продукції за якістю і комплектністю проводиться на складі одержувача за умови поставки в інше місто - не пізніше 20 днів, а відтак оформивши акт 12.05.15р. позивачем не порушено строків прийняття товару. Також судом враховується, що у відповідності до вимог інструкції, у тих випадках, коли приймання товару проводилась у вихідний або неробочий день, акт приймання повинен бути узгоджений керівником підприємства отримувача або його заступником у перший робочий день після вихідного або святкового дня. Оскільки, товар поставлений позивачу 06.05.15 р., при цьому першим робочим днем після травневих свят було 12.05.15 р., апеляційний суд приходить до висновку, що позивачем дотримано вимог Інструкції, щодо строків складання акту.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що

в момент передачі товару, позивач був згодний з його якістю, оскільки жодним доказом не підтверджено, що під час відвантаження (доставки) товару позивачем здійснювалося його приймання за якістю.

Встановлення зазначених обставин має істотне значення для правильного вирішення даного спору, оскільки за вимогами ст. 678 ЦК України, продавець зобов'язаний прийняти товар неналежної якості у покупця та задовольнити його вимоги, у даному випадку вимогу щодо повернення сплаченої за товар грошової суми.

Враховуючи вказане, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про повернення грошових коштів в сумі 28300 грн. за поставлений товар неналежної якості.

Також, суд звертає увагу, що позивачем визначено відповідачем у даній справі ФОП ОСОБА_3, в той час, як судом першої інстанції помилково вказано відповідачем ФОП ОСОБА_6, при цьому судом досліджувалися правовідносини, які склалися між позивачем та ФОП ОСОБА_3, представник відповідача адвокат ОСОБА_5 діяв від імені та в інтересах ОСОБА_3, що підтверджено ордером на надання правової допомоги (а.с. 58).

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції дав помилкову юридичну оцінку обставинам справи, що призвело до прийняття неправильного рішення по даній справі. За таких обставин, апеляційний суд задовльняє апеляційну скаргу позивача та скасовує оскаржуване рішення на підставі п. 3 ч. 1 ст. 104 ГПК України.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача згідно ст.49 ГПК.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський агрегатний завод" на рішення господарського суду Житомирської області від 04.09.15 р. у справі № 906/955/15 задовольнити.

Рішення господарського суду Житомирської області від 04.09.15 р. у справі № 906/955/15 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський агрегатний завод" задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ідн.номер НОМЕР_1, вул. Куйбишева , 30, м. Андрушівка, Андрушівський р-н, Житомирська область, 13400) на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський агрегатний завод" (ідн.код 14311614, вул. Щепкіна, 53, м. Дніпропетровськ, 49052) 28 300 грн. та 1898,48 грн. в повернення судових витрат зарозгляд позовної заяви.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (ідн.номер НОМЕР_1, вул. Куйбишева , 30, м. Андрушівка, Андрушівський р-н, Житомирська область, 13400) на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпропетровський агрегатний завод" (ідн.код 14311614, вул. Щепкіна, 53, м. Дніпропетровськ, 49052) 1339,80 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №906/955/15 повернути господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.