КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р. Справа№ 910/9414/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Хрипуна О.О.

Яковлєва М.Л.

при секретарі

судового засідання: Колеснік М.П.

за участі представників сторін:

від прокуратури не з'явився, про день, час та місце судового

засідання був повідомлений належним чином;

позивача не з'явився, про день, час та місце судового

засідання був повідомлений належним чином;

відповідача не з'явився, про день, час та місце судового

засідання був повідомлений належним чином;

третьої особи не з'явився, про день, час та місце судового

засідання був повідомлений належним чином;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги

відповідача Служби автомобільних доріг у Київській області

на Рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.15

у справі № 910/9414/15 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом ПАТ "Київсоюзшляхпроект"

до відповідача Служби автомобільних доріг у Київській області

третя особа Державне агентство автомобільних доріг України

(Укравтодор)

за участю Прокуратури Київської області - за Повідомленням

від 18.05.15 №05/2-737вих15 (вх. №06-6/1451/15

від 18.05.15)

про про стягнення 215 355,56 грн. за Договором на

виконання робіт з розробки проектно-кошторисної

документації № 67-13 від 17.04.2015 з яких:

164 904,00 грн. основного боргу, 47 822,16 грн.

інфляційних втрат, 2 629,40 грн. 3 % річних.

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2015 року позивач ПАТ "Київсоюзшляхпроект" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача Служби автомобільних доріг у Київській області про стягнення 164 904,00 грн. основного боргу, 47 822,16 грн. інфляційних втрат, 2 629,40 грн. 3% річних у зв'язку з неналежним виконанням останнім взятих на себе зобов'язань за Договором на виконання робіт з розроблення проектно-кошторисної документації будівництва транспортної розв'язки в різних рівнях на км 15+390 автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса, Київська область (додаткові роботи) №67-13 від 17.04.2013.

18.05.2015 Прокуратурою Київської області було надано суду Повідомлення №05/2-737вих15 про вступ у справу з метою представництва інтересів держави в особі Служби автомобільних доріг у Київській області та Державного агентства автомобільних доріг України. (а/с 23)

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 № 910/9414/15 позов задоволено, стягнуто з відповідача Служби автомобільних доріг у Київській області на користь позивача ПАТ "Київсоюзшляхпроект" 164 904,00 грн. основного боргу, 47 822,16 грн. інфляційних втрат, 2 629,40 грн. 3 % річних.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, відповідач Служба автомобільних доріг у Київській області звернувся до Київського апеляційного господарського суду із скаргою, в якій просить Рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 № 910/9414/15 скасувати та прийняти нове судове рішення, за яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою КАГС від 13.08.2015 № 910/9414/15 порушено апеляційне провадження за скаргою відповідача (колегія суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Тарасенко К.В., Яковлєва М.Л.). та призначено судове засідання.

За Розпорядженням секретаря судової палати КАГС від 01.09.2015, у зв'язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у черговій відпустці, склад колегії суддів було змінено, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Авдеєв П.В., Яковлєв М.Л..

За Ухвалою КАГС від 01.09.2015 № 910/9414/15 прийнято апеляційну скаргу відповідача до провадження колегією суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Авдеєва П.В., Яковлєва М.Л..

За Розпорядженням секретаря судової палати КАГС від 27.10.2015, у зв'язку з припиненням строку повноважень судді Авдеєва П.В. щодо здійснення правосуддя та перебуванням судді Яковлєва М.Л. на лікарняному, склад колегії суддів було змінено, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Хрипун О.О., Скрипка І.М..

За Ухвалою КАГС від 27.10.2015 № 910/9414/15 прийнято апеляційну скаргу відповідача до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Хрипун О.О., Скрипка І.М..

Позивач ПАТ "Київсоюзшляхпроект" у Відзиві, поданому через канцелярію КАГС 27.10.2015, просить колегію суддів залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 № 910/9414/15 залишити без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

Третя особа Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) у своєму Відзиві, поданому через канцелярію КАГС 30.11.2015, просить колегію суддів Рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 № 910/9414/15 скасувати та прийняти нове судове рішення, за яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Прокурор не скористався своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 96 ГПК України, та не надав колегії суддів письмовий відзив на скаргу відповідача, що згідно ч. 2 ст. 96 ГПК України не перешкоджає апеляційному перегляду рішення суду першої інстанції.

За Розпорядженням секретаря судової палати КАГС від 08.12.2015, у зв'язку з виходом з лікарняного постійного члена колегії Яковлєва М.Л., склад колегії суддів було змінено, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Хрипун О.О., Яковлєв М.Л..

За Ухвалою КАГС від 08.12.2015 № 910/9414/15 прийнято апеляційну скаргу відповідача до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Хрипун О.О., Яковлєв М.Л..

У зв'язку зі зміною складу колегії суддів розгляд даної справи було розпочато заново.

В останнє судове засідання від 08.12.2015 представники сторін повторно не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Про їх належне повідомлення свідчать залучені до матеріалів справи зворотні поштові повідомлення про вручення поштового відправлення № 09-33/43730/15, № 09-33/43732/15, №09-33/44141/15, № 09-33/44115/15. (а/с 100-103)

За пунктом 3.9.2 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1. підпункту 3.9. названої Постанови Пленуму ВГСУ.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу відповідача Служби автомобільних доріг у Київській області залишити без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів спарви, 17 квітня 2013 року між ПАТ "Київсоюзшляхпроект" (підрядник) та Службою автомобільних доріг у Київській області (замовник) було укладено Договір на виконання робіт з розроблення проектно-кошторисної документації будівництва транспортної розв'язки в різних рівнях на км 15+390 автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса, Київська область (додаткові роботи) №67-13, за умовами якого підрядник зобов'язується у 2013 році виконати роботи з розробки проектно-кошторисної документації будівництва транспортної розв'язки в різних рівнях на км 15+390 автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса, Київська область (додаткові роботи), а замовник - прийняти і оплатити такі роботи (п. 1.1. Договору).

Відповідно до п. 1.3. Договору № 67-13 термін здачі робіт визначається календарним планом робіт, який є невід'ємною частиною цього Договору.

Додатковою угодою № 1 від 30.12.2013 року було внесено зміни до терміну виконання робіт (п. 5.1. Договору № 67-13), а саме: закінчення виконання робіт - грудень 2014 року.

Відповідно до п. 2.1. Договору № 67-13 Замовник на протязі 15 днів від дня держання акту здачі-приймання робіт підписує його та перевіряє належність його виконання і повертає Підряднику або надає мотивовану відмову від прийняття робіт з переліком недоліків в письмовому вигляді. Якщо Замовник письмово не висунув мотивованих зауважень до проектно-кошторисної документації - вона вважається такою, зо прийнята Замовником без зауважень і підлягає оплаті. Якщо при здаванні-прийманні робіт будуть виявлені суттєві недоробки, що виникли з вини Підрядника, Замовник не підписує акт і затримує оплату робіт, виконаних з порушенням.

Відповідно до п. 3.1. Договору № 67-13 ціна цього Договору становить 404 525,00 грн. (чотириста чотири тисячі п'ятсот двадцять п'ять гривень), у тому числі ПДВ 67 421,00 грн.

Згідно з п. 4.1. Договору № 67-13 розрахунки за виконані роботи здійснюються в межах договірної ціни та виділених коштів на оплату робіт згідно з планом фінансування (по мірі надходження коштів з держбюджету на рахунок Замовника), але не більше 85% до отримання позитивного висновку експертизи та погодженої технічної документації по землеустрою.

Підставою для здійснення розрахунків є підписані Сторонами Акти прийняття виконаних Підрядником робіт, які складаються Підрядником і подаються для підписання Замовнику до 25 числа поточного місяця. Виконані роботи Субпідрядними організаціями передаються на оплату Замовнику Підрядником за підписами та печатками Підрядника та Субпідрядника з наданням відповідних підтверджуючих документів та розрахунків Субпідрядника. До акту виконаних робіт додаються виконавчі кошториси з усіма підтверджуючими документами та технічний звіт (п. 4.2. Договору № 67-13).

Відповідно до п. 4.3. Договору встановлено, що замовник здійснює платежі (по мірі надходження коштів з держбюджету на рахунок замовника), але після підписання сторонами акту виконаних робіт на протязі 5 робочих днів.

Згідно з п. 5.6.2. Договору № 67-13 завершена проектно-кошторисна документація передається Замовнику по накладній в 4-х екземплярах (в тому числі кошториси на магнітоносіях (програмний файл) по акту здачі-приймання виконаних робіт.

Згідно з п. 6.1.1. Договору № 67-13 Замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи (по актам здачі-приймання проектно-кошторисної документації, відповідно договірних цін (по мірі надходження коштів з держбюджету на рахунок Замовника).

В обґрунтування позову, ПАТ "Київсоюзшляхпроект" стверджував про те, що 29.08.2014 року між позивачем та відповідачем були підписані Акти здачі-приймання проектної документації № 46 по Договору № 67-13 у 4 примірниках, відповідно до яких виконана підрядником проектна продукція відповідає умовам Договору і належним чином оформлена та за якими належить до сплати 164 904,00 грн. (а/с 17) Проте, за ствердженням позивача, в порушення умов Договору № 67-13 відповідач не оплатив виконаних робіт. При цьому, позивач посилається на ст.ст. 853, 854, 882 ЦК України. З огляду на зазначене, відповідач вважається таким, що прийняв роботи позивача, визначені в Акті здачі-приймання проектної продукції № 46 від 29.08.2014 по Договору № 67-13 в обсягах та за цінами, які в них вказані без зауважень та заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зважаючи на те, що п.п. 4.1., 4.2., 4.3. Договору № 67-13 замовник гарантує оплату виконаних робіт протягом 5 робочих днів після виконання робіт, то обов'язок щодо оплати виконаних робіт за Актом здачі-приймання робіт № 46 відповідач повинен був здійснити до - 04.09.2014.

При цьому, позивач стверджував, що умова Договору № 67-13, викладена в п.п. 4.1., 4.3, що розрахунки за виконані роботи здійснюються в межах договірної ціни та виділених коштів на оплату робіт згідно з планом фінансування (по мірі надходження коштів з держбюджету на рахунок замовника), по суті, не містить конкретно визначеного строку здійснення оплати.

Відповідно до ст. 251 ЦК України, строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк та термін можуть бути визначені актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно зі ст. 252 ЦК України, строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, та має неминуче настати.

Таким чином, за поясненнями позивача, умова укладеного між сторонами Договору № 67-13 щодо обов'язку відповідача здійснити оплату за виконані позивачем роботи після отримання коштів з державного бюджету не є вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Окрім цього, вказівка у Договорі щодо виникнення обов'язку з оплати після отримання коштів з державного бюджету не може бути відкладальною обставиною в розумінні ст. 212 ЦК України, оскільки відкладальною є та обставина, щодо якої невідомо, настане вона чи ні, та, яка обумовлює настання чи зміну і прав і обов'язків, при чому для обох сторін правочину, тобто сторони на стадії укладення договору можуть визначити обставину, у випадку настання якої виникне зобов'язання між сторонами, тобто права і обов'язки у обох сторін, а не за фактом виконання однією із сторін вже укладеного Договору.

Відтак, за ствердженнями позивача, всупереч наведених приписів закону, положень укладеного між сторонами Договору № 67-13, відповідач не виконав своїх зобов'язань щодо проведення розрахунку за виконані роботи, в зв'язку з чим за останнім існує заборгованість у розмірі 164 904,00 грн., що і слугувало підставою для звернення з даним позовом до місцевого господарського суду.

Судом першої інстанції встановлено, що факт виконання позивачем робіт на суму 164 904,00 грн., передбачених Договором, підтверджується Актом здачі-приймання №46 від 29.08.2014, який міститься в матеріалах справи та підписаний уповноваженими представниками кожної із сторін. (а/с 17)

Таким чином, за висновком місцевого господарського суду, позивач виконав взяті на себе зобов'язання з виконання робіт, а відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання з їх оплати, а тому має перед позивачем заборгованість у розмірі - 164 904,00 грн. Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Окрім того, відсутність надходження коштів з держбюджету на рахунок відповідача не звільняє його від обов'язку оплати за виконанні роботи, оскільки така обставина не визначена законодавчо як така, що звільняє від виконання зобов'язання.

Частина 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Аналогічна правова позиція стосовно того, що відсутність фінансування не виправдовує бездіяльність і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання викладена в Постанові Верховного Суду України № 11/446 від 15.05.2012.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 164 904,00 грн. основного боргу за Договором №67-13 від 17.04.2013 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також було заявлено до стягнення 3 % річних у сумі 2 629,40 грн. за період з 05.09.2015 по 17.03.2015 та інфляційні втрати у розмірі 47 822,16 грн. за період з жовтня по квітень 2015 року.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом першої інстанції було перевірено розрахунок похідних вимог та визнано його арифметично вірним та обґрунтованим, а тому позов в частині стягнення 3 % річних та інфляційних втрат задоволено у заявленому розмірі 2 629,40 грн. 3% річних та інфляційних втрат у сумі 47 822,16 грн. за вищевказаний період.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач Служба автомобільних доріг у Київській області у доводах апеляційного оскарження стверджує, що судом не було надано належну правову оцінку умовам Договору №67-13 від 17.04.2013. Зазначений Договір був укладений після проведення процедури конкурсних торгів відповідно до Закону України «Про здійснення державних закупівель». До тендерної документації додавався проект договору із зазначеними умовами, на які в подальшому позивач погодився та підписав вказаний Договір. Тобто, наголошує скаржник, про всі умови Договору, в тому числі і про порядок, і підстави розрахунку за виконанні роботи, позивач знав заздалегідь. Таким чином, позивач погодив та не заперечував п. 4.3 Договору, за яким визначено, що відповідач здійснює платежі по мірі надходження коштів з держбюджету на рахунок замовника.

З огляду на викладене, відповідач стверджує, що у відповідності до умов Договору термін виконання відповідачем зобов'язання з оплати робіт, виконаних позивачем, безпосередньо пов'язаний з настанням певної події - отримання коштів з державного бюджету. Таким чином, оскільки сторони у Договорі погодили, що термін виконання зобов'язання пов'язується з настанням певної події, то дане зобов'язання має бути виконане лише після того, як вказана подія настане.

При цьому, скаржник звертає увагу колегії суддів на те, що відповідно до чинного законодавства Головним розпорядником бюджетних коштів у сфері дорожнього господарства України є Державне агентство автомобільних доріг України. Згідно Положення про Службу автомобільних доріг у Київській області відповідач є державною організацією, що належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України, і є отримувачем бюджетних коштів, що спрямовуються на розвиток мережі автомобільних доріг загального користування.

Згідно п. 6 ст. 22 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів може уповноважити одержувача бюджетних коштів на виконання заходів, передбачених бюджетною програмою, та надати йому кошти бюджету (на безповоротній чи поворотній основі) в межах відповідних бюджетних асигнувань. Одержувач бюджетних коштів використовує такі кошти на підставі плану використання бюджетних коштів, що містить розподіл бюджетних асигнувань, затверджених у кошторисі цього розпорядника бюджетних коштів.

Крім вищенаведеного, скаржник наголошує, що відповідно до Листа Державного агентства автомобільних доріг України від 02.06.2015 № 2298/1/6.2-4-1375/09 кошти на рахунок відповідача за роботи по вищеназваному Договору, відповідно до Акту № 46 здачі-приймання проектної продукції у 2014 році не надходили, а на 2015 рік ще не визначено їх фінансування. На думку відповідача, оскільки кошти на оплату боргу позивачу за виконані роботи не надходили на рахунки відповідача від головного розпорядника бюджетних коштів Укравтодору, то, фактично, кошти не перебували у розпорядженні Служби автомобільних доріг у Київській області і, відповідно, відповідач ними не користувався.

Третя особа Державне агентство автомобільних доріг України (Укравтодор) у своєму Відзиві від 30.11.2015 просить колегію суддів Рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 № 910/9414/15 скасувати та прийняти нове судове рішення, за яким відмовити в задоволенні позовних вимог, з аналогічних підстав наведених відповідачем.

Прокурор не скористався своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 96 ГПК України, та не надав колегії суддів письмовий відзив на скаргу відповідача, що згідно ч. 2 ст. 96 ГПК України не перешкоджає апеляційному перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивач ПАТ "Київсоюзшляхпроект", заперечуючи наведені доводи апеляційного оскарження, стверджує про їх безпідставність та необґрунтованість, з огляду на наступне.

За ст. 887 ЦК України визначено, що за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

За змістом даної норми закону, договір підряду на проведення проектних та пошукових робіт це консесуальний, двохсторонній та оплатний договір.

Відповідно до ст.854 ЦК України до обов'язків замовника, зокрема відносять оплату виконаної підрядником роботи після здачі всієї роботи, якщо інше не встановлено законом або договором.

Згідно з п. 6.1.1 Договору замовник зобов'язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати за виконані роботи (по актам здачі-приймання проектно-кошторисної документації, відповідно договірних цін).

Позивач, посилання відповідача на Лист Державного агентства автомобільних доріг України № 2298/1/6.2-4-1375/09 від 02.06.2015, за яким зазначено, що кошти не надходили на рахунки відповідача від головного розпорядника бюджетних коштів - Укравтодору, а тому наявність боргу виникла не з вини відповідача, спростовує наступним.

Відповідно до практики судових рішень, а також згідно до ст.ст. 617 ЦК України, ст. 218 ГК України, та рішення Європейського суду з прав людини, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. При цьому, позивач посилається на Постанову Верховного суду України від 15.05.2012 по справі № 11/446, Постанову Вищого господарського суду України від 14.05.2014 № 910/11573/13.

Колегія суддів, взявши до уваги доводи та зауваження обох сторін, вважає за необхідне зазначити про наступне.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами (ч. 1 ст. 882 ЦК України).

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін (ч. 4 ст. 879 ЦК України).

Виходячи з аналізу наведених норм, договір підряду є відплатним договором, при цьому право підрядника вимагати оплати виконаних робіт, якому кореспондується відповідний обов'язок замовника, обумовлене виконанням робіт належним чином та у погоджений строк і виникає після їх остаточної здачі, якщо інший порядок оплати не погоджений сторонами у договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), зобов'язання строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

В силу ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Подія є явищем об'єктивної реальності, яке відбувається незалежно від волі людини та її суб'єктивної поведінки, на відміну від дій, під якими розуміють обставини, що виникають за волею людини, тобто вольові акти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Поряд з цим ч. 1 ст. 212 ЦК України закріплене право осіб, які вчиняють правочин, обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

З аналізу наведеної норми слідує, що відкладальна обставина може полягати у діях як однієї із сторін договору, так і третьої особи, яка нею не є, але у будь-якому разі повинна обумовлювати настання (зміну) відповідних прав і відповідних обов'язків обох сторін договору, а не лише однієї з них, та у момент укладання договору стосовно такої обставини має бути невідомо, настане вона чи ні.

Отже, на відміну від строку, яким є визначений проміжок часу до відомого моменту або події, яка неминуче має настати, відкладальна обставина має характер такої обставини, що може і не настати.

Таким чином, виходячи з вищенаведеного, колегія суддів погоджується з ствердженням позивача, що положення договору щодо оплати підрядних робіт «по мірі надходження коштів з держбюджету на рахунок замовника» не є відкладальною обставиною, враховуючи, що така умова, по-перше, стосується лише обов'язку відповідача, при цьому ніяким чином не обумовлюючи відповідного обов'язку позивача з виконання робіт, а по-друге, не відповідає критерію невідомості щодо можливості її настання, оскільки має характер вірогідної, тобто, укладаючи договір з такою умовою, сторони припускали і розраховували саме на належне виконання свого обов'язку замовником будівництва та здійснення ним оплати підрядних робіт на об'єкті реконструкції.

Водночас колегія суддів зазначає, що умова про надходження коштів від замовника не може вважатися строком виконання відповідачем взятого на себе обов'язку з оплати прийнятих підрядних робіт, оскільки її настання залежить від суб'єктивної поведінки особи та її вольових дій, а відтак не носить неминучого характеру, який притаманний поняттю строку.

Аналогічна правова позиція щодо кваліфікації ст. 212 ЦК України викладена у Постанові Вищого господарського суду України від 05.11.2013 № 910/9276/13.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги відповідача Служби автомобільних доріг у Київській області є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого Рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Служби автомобільних доріг у Київській області залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 06.07.2015 № 910/9414/15 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 № 910/9414/15 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 № 910/9414/15 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 910/9414/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді О.О. Хрипун

М.Л. Яковлєв