РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015Справа №910/27514/15
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Дарницького району м. Києва

до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна"

про стягнення 11 031,50 грн.

Представники сторін:

від позивача: Чехоєва Н.М. - представник за довіреністю № 792 від 11.09.2015 року;

від відповідача: не з'явився.

вільний слухач: ОСОБА_2 - паспорт серії НОМЕР_6, виданий Скадовським РВ УМВС України в Херсонській області, 14.0.12011 року.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Дарницького району м. Києва до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" про стягнення 11 031,50 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що винна особа ОСОБА_3 27 березня 2015 року о 16.00 хв, керуючи автомобілем Рено д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Харківське шосе, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем ГАЗ д.н.з 53101 КА, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимогу п.13.1 ПДР України.

Цивільну відповідальність винуватця ДТП застраховано у відповідача.

У зв'язку з вищезазначеним, позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 26.10.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 16.11.2015 року.

09.11.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва від МТСБУ надійшла витребувана інформація.

В судове засідання 16.11.2015 року представники сторін не з'явилися, вимоги ухвали від 26.10.2015 року не виконали, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення № 019, 017 відповідно.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 16.11.2015 року розгляд справи відкладено на 01.12.2015 року.

В судове засідання 01.12.2015 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 26.10.2015 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Як вбачається з повернутого конверта №013 з направленням ухвали про порушення провадження у справі від 26.10.2015 року та конверту №01 з направленням ухвали про відкладення розгляду справи від 16.11.2015 року, вони повернулися в суд у зв'язку тим, що організація вибула.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

У відповідності до ст. 87 ГПК України ухвали суду було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві, а саме: 02140, м. Київ, вулиця Ревуцького, будинок 42-Г, яка згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 26.10.2015 у є місцезнаходженням відповідача.

Стаття 64 ГПК України встановлює, що у разі відсутності сторін за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців ухвала про порушення провадження у справі вважається врученою їм належним чином.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Відповідно до довідки №60444140 про дорожньо-транспортну пригоду (вих..№13749 від 01.04.15) та постанови Дарницького районного суду м. Києва від 20.04.2015 року справа №753/6430/15-п, провадження №3/753/1911/15, ОСОБА_4 27 березня 2015 року о 16 год. 00 хв., керуючи автомобілем Рено д.н.з. НОМЕР_1 в м. Києві по вул. Харківське шосе, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем ГАЗ д.н.з НОМЕР_7 під керуванням водія ОСОБА_5, що спричинило пошкодження транспортних засобів, чим порушив вимоги п.13.1 ПДР України.

Вищевказаною постановою, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

На підставі ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Власником автомобіля ГАЗ д.н.з НОМЕР_7 є комунальне підприємство по утриманню зелених насаджень Дарницького району м. Києва.

Цивільна відповідальність власника транспортного засобу автомобілем Renault Kangoo, д.н. НОМЕР_8, застрахована приватним акціонерним товариством «Страхова компанія "Україна" згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3758760 (діючий поліс станом на 27.03.2015 року).

Оскільки, на момент вчинення ДТП цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу автомобілем Renault Kangoo, д.н. НОМЕР_8, була застрахована приватним акціонерним товариством «Страхова компанія "Україна" за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3758760, то відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП вищевказаним водієм власнику автотранспортного засобу покладається на відповідача.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Статтею 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з п. 35.1 статті 35 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

01.04.2015 року позивач звернувся до відповідача з заявою про страхове відшкодування.

Згідно ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку автомобіля ГАЗ 3110, реєстраційний номер НОМЕР_5, внаслідок пошкодження транспортного засобу у ДТП від 01.05.2015 року, вартість відновлювального ремонту автомобіля ГАЗ 3110, реєстраційний номер НОМЕР_5 та вартість матеріального збитку становить 11 031,50 грн.

Абзацом другим пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього пункту.

Пунктом 2 полісу №АІ/3758760 передбачено, що франшиза складає 500,00 грн.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування підлягаю задоволенню частково в розмірі 10 531,50 грн.

В частині стягнення в розмірі 500,00 грн. (франшизи) відмовити.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на обидві сторони пропорційно задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49 ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна" (02140, м. Київ, вул. Ревуцького, будинок 42-Г, ) на користь комунального підприємства по утриманню зелених насаджень Дарницького району м. Києва (01121, м. Київ, вул. Горлівська, будинок 220, ) страхову виплату в розмірі 10 531 (десять тисяч п'ятсот тридцять одна) грн. 50 коп., та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 163 (одна тисяча сто шістдесят три) грн. 19 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 15.12.2015 року.

Суддя С.М.Мудрий