ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2015 р. Справа № 911/3967/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О. Д.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 81 від 11.09.2015 р.);

від відповідача: не зявились;

розглянувши матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства „Златобанк, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю „БВТ Сервіс, м. Київ

про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нерухоме майно, припинення права власності та користування на нерухоме майно, визнання права власності на нерухоме майно

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ПАТ „Златобанк звернулось в господарський суд Київської області із позовом до ТОВ „БВТ Сервіс про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність предмету іпотеки за договором іпотеки від 25.05.2012 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованим в реєстрі за № 2521, а саме, на нерухоме майно згідно переліку, в рахунок часткового погашення ТОВ „БВТ Сервіс перед ПАТ „Златобанк за кредитним договором №107/12-KL від 16.05.2012 р., що становить 103 713 225, 54 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом) - 57 138 189, 03 грн, заборгованості за процентами - 15 601 609, 85 грн, заборгованості по сплаті пені - 29 066 429, 40 грн, 3 % від простроченої суми/суми заборгованості - 1 901 997, 26 грн, штрафу за неналежне виконання зобовязання - 5 000, 00 грн; припинення права власності та користування ТОВ „БВТ Сервіс на нерухоме майно, передане в іпотеку за договором іпотеки від 25.05.2012 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 В., зареєстрованим в реєстрі за № 2521, а саме, на нерухоме майно згідно переліку; визнання права власності на предмет іпотеки за договором іпотеки від 25.05.2012 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованим в реєстрі за № 2521, а саме, на нерухоме майно згідно переліку.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обовязку щодо своєчасного повернення кредиту та своєчасної сплати відсотків за користування кредитом згідно з кредитним договором № 107/12-KL від 16.05.2012 р., укладеним між ПАТ „Златобанк та ТОВ „БВТ Сервіс, виконання якого забезпечене нерухомим майном, що належить відповідачу, згідно з договором іпотеки від 25.05.2012 р., укладеним між ПАТ „Златобанк та ТОВ „БВТ Сервіс.

Ухвалою господарського суду Київської області від 04.09.2015 р. порушено провадження у справі № 911/3967/15 за позовом ПАТ „Златобанк до ТОВ „БВТ Сервіс про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності на нерухоме майно, припинення права власності та користування на нерухоме майно, визнання права власності на нерухоме майно і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 16.09.2015 р.

16.09.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 30.09.2015 р.

30.09.2015 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача надійшов лист б/н від 30.09.2015 р. із доданими до нього документами на виконання вимог суду, що долучені судом до матеріалів справи.

30.09.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 21.10.2015 р.

12.10.2015 р. до канцелярії суду від позивача надійшло клопотання б/н від 06.10.2015 р. із доданими до нього документами на виконання вимог суду, що долучені судом до матеріалів справи.

21.10.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 04.11.2015 р.

04.11.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 10.11.2015 р.

10.11.2015 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо своїх позовних вимог, позовні вимоги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, відзив на позовну заяву та інші документи, витребувані судом, не надав. Обовязок по повідомленню відповідача про час та місце судового засідання судом виконано, так як усі процесуальні документи по справі направлені відповідачу за його адресою реєстрації місцезнаходження: 01034, вул. Ярославів Вал, 33-Б, м. Київ, та за всіма іншими адресами, що вказані у позовній заяві і містяться у матеріалах справи. Про зміну адреси місцезнаходження відповідач позивача і суд не повідомляв.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за відсутності відзиву на позовну заяву за наявними у ній матеріалами.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

16.05.2012 р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 107/12-KL, згідно з умовами ст. 1. якого в порядку та на умовах, встановлених цим кредитним договором та чинним законодавством України, кредитодавець надає позичальнику кредит, а позичальник зобовязується в повному обсязі повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші умови цього кредитного договору.

Згідно з п. 1.2. кредитного договору кредитодавець надає позичальнику кредит у формі відкриття відкличної кредитної лінії, в межах максимального ліміту заборгованості, визначеного цим кредитним договором. Кредит може надаватися траншами. Позичальник має право в будь-який час без повідомлення банку здійснювати погашення поточної заборгованості по кредиту і за умови дотримання умов надання кредитним коштів, встановлених цим кредитним договором, може отримувати кредит в межах максимального ліміту за кредитною лінією.

Грошові кошти за кредитною лінією (отримання траншів) надаються банком за заявками позичальника (далі „Заявка) після їх акцепту банком. Заявка складається за формою, затвердженою банком, в 2-х примірниках. Зобовязання банка по кредитуванню в рамках даного кредитного договору визначаються сумою акцептованої ним заявки та виникають в момент акцепту заявки. При наданні позичальнику кредитних коштів за акцептованою заявкою в обсязі, зазначеному в заявці така заявка вважається виконаною, а зобовязання банка дотриманими. При досягненні позичальником максимального ліміту заборгованості нові заявки банком не розглядаються до часткового або повного повернення кредитних коштів. Після часткового/повного повернення кредиту позичальник може надавати в банк нові заявки в межах чинного максимального ліміту заборгованості.

Відповідно до п. 1.2.1. кредитного договору кредит надасться для поповнення обігових коштів.

Застереження: Позичальник не може використовувати кредитні кошти на покриття збитків своєї господарської діяльності, формування та/або збільшення статутного капіталу позичальника та інших господарських товариств, на інші цілі, заборонені чинним законодавством України.

Пунктом 1.3. кредитного договору передбачено, що максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 12 000 000, 00 грн.

Пунктом 1.4. кредитного договору передбачено, що кінцева дата повернення кредиту: не пізніше 15 травня 2013 року включно.

Пунктом 1.5. кредитного договору передбачено, що за користування кредитом позичальником сплачуються проценти у вигляді фіксованої процентної ставки, розмір встановлюється у розмірі - 20 процентів річних.

Пунктом 2.4. кредитного договору передбачено, що сплата процентів здійснюється за фактичний строк користування кредитом. При розрахунку процентів приймається місяць, рівний календарній кількості днів, та рік, рівний 360 дням. День повернення кредиту до розрахунку не приймається.

Згідно з п. 3.1.4. кредитного кредитодавець має право відмовитися від подальшого кредитування позичальника за цим кредитним договором частково або в повному обсязі та/або вимагати повернення у повному обсязі наданих кредитних коштів (в тому числі дострокового повернення), сплати процентів за весь строк користування кредитними коштами та неустойки/штрафів (за їх наявності) у разі настання та/або існування хоча б однієї з таких обставин:

- у випадку одноразового порушення позичальником будь-якого з боргових зобовязань, в будь-якій їх частині, наявності/виникнення випадку невиконання умов;

- недійсності та/або недостовірності та/або порушення позичальником/поручителем/заставодавцем заяв та/або гарантій, викладених в кредитному договорі/договорах забезпечення, фінансової звітності позичальника/поручителя/заставодавця та/або будь-якої іншої документації, яка надається до банку для виконання кредитного договору та/або договорів забезпечення;

- настання/існування будь-якої з несприятливих обставин/подій;

- використання кредитних коштів не за цільовим призначення;

- за наявності/можливості виникнення інших обставин, які свідчать/можуть свідчити про те, що надані позичальнику кредитні кошти своєчасно не будуть повернуті;

-в інших випадках, передбачених цим кредитним договором та/або чинним законодавством України.

Пунктом 3.4.3. кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний повернути кредит в повному обсязі в порядку та в строки, передбачені цим кредитним договором, в тому достроково, у разі настання обставин, за яких банк має право вимагати дострокового повернення кредиту, в числі у випадку настання несприятливих обставин/подій.

Пунктом 7.6. договору визначено строк його дії, згідно якого кредитний договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін, скріплення печатками і діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань.

25.05.2012 р. між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 107/12-KL від 16.05.2012 р.

15.05.2013 р. між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 107/12-KL від 16.05.2012 р.

13.10.2013 р. між позивачем та відповідачем було підписано додаткову угоду № 3 до кредитного договору № 107/12-KL від 16.05.2012 р., згідно з умовами п. 1. якого сторони дійшли згоди викласти п. 1.3. договору у наступній редакції: „Максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією становить 60 000 000, 00 грн.

07.02.2014 р. між позивачем та відповідачем було підписано договір про внесення змін № 4 до кредитного договору № 107/12-KL від 16.05.2012 р., згідно з умовами п. 1. якого сторони домовились щодо сплати процентів за користування кредитними коштами за період з 01.01.2014 р. по 31.01.2014 р. включно не пізніше 12.02.2014 р. включно.

14.02.2014 р. між позивачем та відповідачем було підписано договір про внесення змін № 4 до кредитного договору № 107/12-KL від 16.05.2012 р., згідно умов п. 1. якого сторони дійшли згоди викласти п. 1.4. договору у наступній редакції: „Кінцева дата повернення кредиту: не пізніше 16 травня 2014 року включно.

На виконання умов кредитного договору позивачем у період з 16.05.2012 р. по січень 2015 р. було надано відповідачу кредит та перераховано грошові кошти у межах кредитного ліміту у розмірі 114 276 378, 06 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 07.08.2015 р., доданим до позовної заяви, відповідними виписками по особовому рахунку відповідача за період з 16.05.2012 р. по 06.08.2015 р., наявними у матеріалах справи.

За період дії кредитного договору та на його виконання відповідачем було лише частково виконано свій обовязок по поверненню кредиту та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 57 138 189, 03 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 07.08.2015 р., доданим до позовної заяви, відповідними виписками по особовому рахунку відповідача за період з 16.05.2012 р. по 06.08.2015 р., наявними у матеріалах справи.

За період дії кредитного договору та на його виконання відповідачем було лише частково виконано свій обовязок по поверненню нарахованих відсотків за користування кредитом у розмірі 30 244 517, 75 грн та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 14 642 907, 90 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості станом на 07.08.2015 р., доданим до позовної заяви, відповідними виписками по особовому рахунку відповідача за період з 16.05.2012 р. по 06.08.2015 р., наявними у матеріалах справи.

25.06.2008 р. між позивачем та відповідачем було укладено іпотечний договір, згідно з умовами п. 1.1. якого (в редакції договору від 14.02.2014 р. про внесення змін до договору іпотеки від 25.05.2012 р.) цей договір забезпечує виконання іпотекодавцем зобовязань, що випливають з укладеного із іпотекодержателем кредитного договору № 107/12-KL від „16 травня 2012 року, та з додаткових угод до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, в тому числі стосовно будь-яких збільшень основного зобовязання та (або) процентів за основним зобовязанням, за умовами якого іпотекодавець зобовязаний повернути іпотекодержателю кредитні кошти в сумі 60 000 000 гривень 00 копійок, з кінцевим терміном повернення „16 травня 2014 року включно, сплачувати проценти за користування кредитними коштами в валюті кредиту щомісячно, з розрахунку 20 % процентів річних, сплатити можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених кредитним договором і цим договором, а також інші витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги.

Згідно з п. 1.2. договору іпотеки (в редакції договору від 30.10.2013 р. про внесення змін до договору іпотеки від 25.05.2012 р., договору від 14.02.2014 р. про внесення змін до договору іпотеки від 25.05.2012 р.) предметом іпотеки є наступне нерухоме майно, а саме:

1.2.1. житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, смт Козин, вул. Золотоворітська, будинок 140, загальна площа 828, 6 кв.м., житлова площа 87, 9 кв.м. Опис обєкта: 1. А - житловий будинок, цегла; 2. Б - гостьовий будинок, цегла; 3. № 1 - ворота, метал; 4. № 2 - хвіртка, метал; 5. № 3 - огорожа, цегла, який належить іпотекодавця на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого ОСОБА_2, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 25.05.2012 р. за р. № 2503, зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 25.05.2012 р. за № 5021475. Згідно ст. 18 Закону України „Про іпотеку у звязку з тим, що іпотекою забезпечується повернення кредиту для придбання нерухомого майна; яке передається в іпотеку відповідно до умов цього договору, цей договір іпотеки укладається на підставі Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 34170284, виданого 17.05.2012 року КП Київської обласної ради „Обухівське бюро технічної інвентаризації, згідно якого балансова вартість предмета іпотеки 1 становить 5 133 408, 00 грн.

Заставна вартість предмета іпотеки 1 визначається за домовленістю сторін та складає 8 451 434, 00 грн.

1.2.2. земельна ділянка, яка розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, смт Козин, вул. Золотоворітська, 140, площею 0, 1500 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:096:0041. Цільове призначення земельної ділянки - будівництво та обслуговування жилого будинку, госп. будівель і споруд, яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого ОСОБА_2, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 25 травня 2012 року за реєстровим № 2507 зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 25.05.2012 року за № 5021562. (Державний акт на право власності на земельну ділянку, бланк Серія ЯД № 978257, зареєстрований в Поземельній книзі 15.03.2010 року за № 41241 Управлінням держкомзему в Обухівському районі Київської області з відміткою про перехід до ТОВ „БВТ Сервіс права власності на цю земельну ділянку, проставленою ОСОБА_2, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Згідно Довідки про наявні обмеження (обтяження) на використання земельної ділянки від 21.05.2012 р. № 05-08/2814, виданої Управлінням Держкомзему в Обухівському районі Головного управління Держкомзему у Київській області земельна ділянка, що зазначена в цьому договорі повинна використовуватися з дотриманням обовязків землевласників та змісту добросусідства, встановлених у ст. ст. 91, 103 Земельного кодексу України, ст. 35 Закону України „Про охорону земель, законодавства про охорону навколишнього середовища та з дотриманням обмежень згідно Класифікатора обмежень та обтяжень у використанні земельних ділянок;

- 01.05.02 - прибережні захисні смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах.

Ринкова вартість предмета іпотеки 2 становить 780 203, 00 грн відповідно до звіту про експертно грошову оцінку земельної ділянки, що зроблена ПП „Інформаційно-консультаційний центр 25.10.2013 року, ліцензія АВ № 440029 від 28.11.2008 p., кваліфікаційне свідоцтво оцінювача серія АК № 00348 від 11.03.2006.

Заставна вартість предмета іпотеки 2 відповідає ринковій та складає 780 203, 00 грн.

1.2.3. земельна ділянка, яка розташована за адресою: Київська обл., Обухівський р-н, смт Козин, вул. Золотоворітська, 140, площею 0, 0622 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:096:0042. Цільове призначення земельної ділянки ведення особистого селянського господарства, яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого ОСОБА_2, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 25 травня 2012 року за реєстровим № 2511 зареєстрованого в Державному реєстрі правочинів 25.05.2012 року за № 5021592. (Державний акт на право власності на земельну ділянку, бланк Серія ЯД № 978258, зареєстрований в Поземельній книзі 15.03.2010 року за № 42240 Управлінням держкомзему в Обухівському районі Київської області з відміткою про перехід до ТОВ „БВТ Сервіс права власності на цю земельну ділянку, проставленою ОСОБА_2, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу.

Згідно Довідки про наявні обмеження (обтяження) на використання земельної ділянки від 21.05.2012 р. № 05-08/2816, виданої Управлінням Держкомзему в Обухівському районі Головного управління Держкомзему у Київській області земельна ділянка, що зазначена в цьому договорі повинна використовуватися з дотриманням обовязків землевласників та змісту добросусідства, встановлених у ст. ст. 91, 103 Земельного кодексу України, ст. 35 Закону України „Про охорону земель, законодавства про охорону навколишнього середовища та з дотриманням обмежень згідно Класифікатора обмежень та обтяжень у використанні земельних ділянок;

- 01.05.02 - прибережні захисні смуги вздовж річок, навколо водойм та на островах.

Згідно Висновку оцінювача про вартість земельної ділянки, виконаним ПП „Інформаційно-консультаційний центр 23.05.2012 року вартість предмета іпотеки 3 становить 249 658, 00 грн.

Заставна вартість предмета іпотеки 3 відповідає ринковій та складає 249 658, 00 грн.

Відповідно до п. 5.1. договору іпотеки іпотекодержатель набуває права задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки (в цілому чи будь-яку його частину) у випадках невиконання основного зобовязання, або порушення порядку його виконання, та інших випадках, передбачених основним зобовязанням, цим договором законодавством України.

Пунктом 5.2. договору іпотеки передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених цим договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового погашення заборгованості за основним зобовязанням, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки (в цілому чи на будь-яку його частину).

Пунктом 5.4. договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки (в цілому чи на будь-яку його частину) здійснюється підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або відповідно до застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.

Пунктом 5.5. договору іпотеки передбачено, що у разі порушення умов основного зобовязання та/або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про усунення порушення не пізніше тридцятиденного строку та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки (в цілому чи на будь-яку його частину) у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом установленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки (в цілому чи на будь-яку його частину) відповідно до цього договору та Закону України „Про іпотеку.

Положення частини першої цього пункту не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Пунктом 5.6. договору іпотеки передбачено, що порядок реалізації предмета іпотеки (в цілому чи на будь-яку його частину) для погашення заборгованості за основним зобовязанням визначається іпотекодержателем та може здійснюватися як із залученням іпотекодавця, так і без нього, всіма можливими способами, зокрема, через аукціони, біржі тощо.

Пунктом 5.7. договору іпотеки передбачено, що іпотекодавець надає згоду іпотекодержателю на залишення ним предмета іпотеки (в цілому чи будь-якої його частини) за собою за ціною, зазначеною в п. 1.4 цього договору, або початкового оцінкою, у випадку, якщо аукціон (прилюдні торги) оголошено таким, що не відбувся.

Згідно з п. 6.1. договору іпотеки сторони цього договору дійшли згоди вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки (в цілому чи на будь-яку його частину) шляхом позасудового врегулювання на підставі застереження, що міститься у цьому договорі.

Відповідно до п. 6.3. договору іпотеки сторони дійшли згоди, що задоволення вимог іпотекодержателя може здійснюватися шляхом:

- передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки (в цілому чи на будь-яку його частину) в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України „Про іпотеку;

- продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки (в цілому чи будь-якої його частини) будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України „Про іпотеку та направлення вирученої суми на погашення заборгованості за основним зобовязанням.

Пунктом 6.4. договору іпотеки передбачено, що у випадку прийняття рішення іпотекодержателем про задоволення своїх вимог шляхом набуття права власності на предмет іпотеки (в цілому чи на будь-яку його частину), застереження в цьому договорі є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки (в цілому чи будь-яку його частину).

Пунктом 7.3. договору іпотеки визначено строк його дії, згідно якого цей договір набуває чинності з моменту його нотаріального посвідчення і діє до повного виконання основного зобовязання, враховуючи можливу наявність додаткових угод, у тому числі про його пролонгацію, збільшення та ін.

Вказаний договір іпотеки було нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2 та зареєстровано в реєстрі за № 2521.

16.05.2013 р. між позивачем та відповідачем було підписано договір про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого 25.05.2012 року ОСОБА_2, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за р. № 2521.

30.10.2013 р. між позивачем та відповідачем було підписано договір про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого 25.05.2012 року ОСОБА_2, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за р. № 2521.

14.02.2014 р. між позивачем та відповідачем було підписано договір про внесення змін до договору іпотеки, посвідченого 25.05.2012 року ОСОБА_2, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, за р. № 2521.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із наданням грошових коштів в кредит здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення договору про позику, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 цього ж кодексу розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Статтею 1046 цього ж кодексу передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Статтею 1048 цього ж кодексу передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Статтею 1049 цього ж кодексу передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений кредитним договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обовязок щодо повернення кредиту та оплати відсотків за користування кредитом у повному обсязі не виконав і його заборгованість перед позивачем складає 72 739 798, 88 грн, з якої 57 138 189, 03 грн - основна заборгованість по кредиту, 15 601 609, 85 грн основна заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитом, що підтверджується кредитним договором № 107/12-KL від 16.05.2012 р. та договорами про внесення змін до нього, розрахунком заборгованості станом на 07.08.2015 р., доданим до позовної заяви, відповідними виписками по особовому рахунку відповідача за період з 16.05.2012 р. по 06.08.2015 р., наявними у матеріалах справи.

Крім того, позивачем при зверненні із даним позовом до відповідача в суд заявлено до погашення пеню від суми основної заборгованості, передбачену кредитним договором № 107/12-KL від 16.05.2012 р., за періоди прострочення відповідачем виконання зобовязання по поверненню кредиту з 19.05.2014 р. по 07.08.2015 р. всього на загальну суму 24 674 305, 08 грн та за періоди прострочення відповідачем виконання зобовязання по сплаті відсотків за користування кредитом з 02.12.2014 р. по 02.06.2015 р. всього на загальну суму 4 416 074, 41 грн відповідно у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 4.1. кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та/або за несвоєчасну повну чи часткову сплату/несплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє у період прострочення за кожен день прострочення та обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів. Сплата пені не звільняє позичальника від сплати кредиту та/або процентів до моменту фактичного погашення заборгованості.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що при укладенні кредитного договору № 107/12-KL від 16.05.2012 р. позивач та відповідач не досягли згоди щодо встановлення у договорі положень щодо нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання за період більш тривалий, ніж як встановлений ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості по поверненню кредиту, виконаний позивачем, є невірним та не відповідає вимогам ч. 2 ст. 232 Господарського кодексу України.

Правильний розрахунок пені від суми основної заборгованості по поверненню кредиту за договором наступний (з урахуванням заявленого позивачем періоду):

- період заборгованості з 19.05.2014 р. по 18.11.2014 р., сума основної заборгованості 57 138 189, 03 грн, кількість днів заборгованості 184 днів, розмір облікової ставки НБУ 9.50 %, 12.50 %, 14.00 %.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
57137189.0319.05.2014 - 16.07.2014599.5000 %0.052 %*1754816.13
57137189.0317.07.2014 - 12.11.201411912.5000 %0.068 %*4657072.26
57137189.0313.11.2014 - 18.11.2014614.0000 %0.077 %*262987.61
57 138 189, 03 грн х 9.50 % х 2 х 59/365 = 1 754 816, 13 грн.

57 138 189, 03 грн х 12.50 % х 2 х 119/365 = 4 657 072, 26 грн.

57 138 189, 03 грн х 14.00 % х 2 х 6/365 = 262 987, 61 грн.

- період заборгованості з 09.01.2015 р. по 08.07.2015 р., сума основної заборгованості 57 138 189, 03 грн, кількість днів заборгованості 181 день, розмір облікової ставки НБУ 14.00 %, 19.50 %, 30.00 %.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
57137189.0309.01.2015 - 05.02.20152814.0000 %0.077 %*1227275.51
57137189.0306.02.2015 - 03.03.20152619.5000 %0.107 %*1587318.07
57137189.0304.03.2015 - 08.07.201512730.0000 %0.164 %*11928366.59
57 138 189, 03 грн х 14.00 % х 2 х 28/365 = 1 227 275, 51 грн.

57 138 189, 03 грн х 19.50 % х 2 х 26/365 = 1 587 318, 07 грн.

57 138 189, 03 грн х 30.00 % х 2 х 127/365 = 11 928 366, 59 грн.

Отже, загальний розмір пені від суми основної заборгованості по поверненню кредиту за кредитним договором № 107/12-KL від 16.05.2012 р. у вищевказані періоди становить 21 417 836, 17 грн.

Отже, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості по поверненню кредиту у вищевказані періоди за кредитним договором № 107/12-KL від 16.05.2012 р. є частково законними і обґрунтованими, а саме на загальну суму у розмірі 21 417 836, 17 грн.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому вимоги позивача про стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом у вищевказані періоди у розмірі 4 416 074, 41 грн за кредитним договором № 107/12-KL від 16.05.2012 р. є законними і обґрунтованими.

Крім того, позивачем при зверненні із даним позовом до відповідача в суд заявлено до погашення 3 % річних від суми основної заборгованості за періоди прострочення відповідачем виконання зобовязання по поверненню кредиту з 19.05.2014 р. по 07.08.2015 р. всього на загальну суму 1 901 997, 26 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 625 цього ж кодексу передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Розрахунок 3 % річних від суми основної заборгованості по поверненню кредиту, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому вимоги позивача про стягнення із відповідача 3 % річних від суми основної заборгованості по поверненню кредиту у вищевказані періоди у розмірі 1 901 997, 26 грн за кредитним договором № 107/12-KL від 16.05.2012 р. є законними і обґрунтованими.

Крім того, позивачем при зверненні із даним позовом до відповідача в суд заявлено до погашення штраф, передбачений кредитним договором № 107/12-KL від 16.05.2012 р., за невиконання відповідачем обовязків, встановлених п. 3.4. договору, всього на загальну суму 5 000, 0 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 2 цієї ж статті встановлено, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Згідно ч. 2 ст. 551 цього ж кодексу передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 4.3. договору передбачено, що за кожен випадок невиконання/неналежного виконання зобовязань за цим кредитним договором, передбачених п. 3.4. (зокрема, але не виключно, ненадання/несвоєчасне надання документів, передбачених цим кредитним договором (баланс, звіт про фінансові результати тощо), позичальник сплачує кредитодавцю штраф у розмірі 5 000, 00 (пять тисяч) гривень 00 коп.

Розрахунок штрафу за договором, виконаний позивачем, є обґрунтованим та вірним, а тому вимога позивача про стягнення із відповідача штрафу за кредитним договором № 107/12-KL від 16.05.2012 р. у розмірі 5 000, 00 грн є законною і обґрунтованою.

Як було зазначено вище, позивач у своїй позовній заяві, крім інших вимог, просить в рахунок погашення заборгованості ТОВ „БВТ Сервіс перед ПАТ „Златобанк за кредитним договором № 107/12-KL від 16.05.2012 р. у загальному розмірі 103 713 225, 54 грн, що складається з: заборгованості за основним боргом (кредитом) - 57 138 189, 03 грн, заборгованості за процентами - 15 601 609, 85 грн, заборгованості по сплаті пені - 29 066 429, 40 грн, 3 % від простроченої суми/суми заборгованості - 1 901 997, 26 грн, штрафу за неналежне виконання зобовязання - 5 000, 00 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність предмету іпотеки за договором іпотеки від 25.05.2012 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованим в реєстрі за № 2521, а саме, на нерухоме майно згідно переліку, та визнати право власності на предмет іпотеки за договором іпотеки від 25.05.2012 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованим в реєстрі за № 2521, а саме, на нерухоме майно згідно переліку.

З приводу вказаних позовних вимог позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із забезпеченням виконання зобовязання іпотекою здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, Законом України „Про заставу, Законом України „Про іпотеку, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Згідно з ч. 1 ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Статтею 582 цього ж кодексу визначено, що оцінка предмета застави здійснюється у випадках, встановлених договором або законом.

Оцінка предмета застави здійснюється заставодавцем разом із заставодержателем відповідно до звичайних цін, що склалися на момент виникнення права застави, якщо інший порядок оцінки предмета застави не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 589 цього ж кодексу у разі невиконання зобовязання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.

За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобовязання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у звязку із предявленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 2 ст. 590 цього ж кодексу передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобовязання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 1 Закону України „Про заставу застава - це спосіб забезпечення зобовязань, якщо інше не встановлено законом.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобовязання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Відповідно до ст. 19 цього ж закону за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Частинами 1, 5 ст. 20 цього ж закону передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства (підприємства, не менше пятдесяти відсотків акцій (часток, паїв) якого є у державній власності) здійснюється за рішенням суду.

Згідно з ч. 6 ст. 3 Закону України „Про іпотеку у разі порушення боржником основного зобовязання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Частинами 1, 2 ст. 7 цього ж закону передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобовязанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобовязання.

Якщо вимога за основним зобовязанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобовязання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобовязання.

Частиною 1 ст. 12 цього ж закону передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обовязків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобовязання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Частинами 1, 3 ст. 33 цього ж закону передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно з ст. 35 цього ж закону у разі порушення основного зобовязання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобовязань, вимога про виконання порушеного зобовязання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку.

Вимога, встановлена частиною першою цієї статті, не перешкоджає іпотекодержателю здійснювати свої права, визначені статтею 12 цього Закону, без попереднього повідомлення іпотекодавця, якщо викликана таким повідомленням затримка може спричинити знищення, пошкодження чи втрату предмета іпотеки.

Частинами 2, 3 ст. 36 цього ж закону передбачено, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 37 цього ж закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобовязання.

Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки субєктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобовязаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя.

Відповідно до п. 5.1. договору іпотеки іпотекодержатель набуває права задоволення своїх вимог за рахунок предмету іпотеки (в цілому чи будь-яку його частину) у випадках невиконання основного зобовязання, або порушення порядку його виконання, та інших випадках, передбачених основним зобовязанням, цим договором законодавством України.

Згідно з п. 6.1. договору іпотеки сторони цього договору дійшли згоди вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки (в цілому чи на будь-яку його частину) шляхом позасудового врегулювання на підставі застереження, що міститься у цьому договорі.

Відповідно до п. 6.3. договору іпотеки сторони дійшли згоди, що задоволення вимог іпотекодержателя може здійснюватися шляхом:

- передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки (в цілому чи на будь-яку його частину) в рахунок виконання основного зобовязання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України „Про іпотеку;

- продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки (в цілому чи будь-якої його частини) будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України „Про іпотеку та направлення вирученої суми на погашення заборгованості за основним зобовязанням.

Отже, сторонами при укладенні договору іпотеки досягнуто домовленості щодо надання можливості іпотекодержателю звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку за вибором іпотекодержателя шляхом передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателя в рахунок виконання зобовязань позичальника за кредитним договором.

Згідно з ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У звязку із невиконанням відповідачем своїх обовязків щодо повернення кредиту у розмірі 57 138 189, 03 грн, щодо сплати відсотків за користування кредитом у розмірі 15 601 609, 85 грн, щодо сплати пені від суми основної заборгованості по поверненню кредиту та пені від суми основної заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом у загальному розмірі 25 833 910, 58 грн, щодо сплати 3 % річних від суми основної заборгованості по поверненню кредиту у розмірі 1 901 997, 26 грн, щодо сплати штрафу за договором у розмірі 5 000, 00 грн за кредитним договором № 107/12-KL від 16.05.2012 р. та договорами про внесення змін до нього, укладеними між позивачем та відповідачем, вимоги позивача про стягнення з відповідача 57 138 189, 03 грн основної заборгованості по кредиту, 15 601 609, 85 грн основної заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 25 833 910, 58 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 1 901 997, 26 грн 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту, 5 000, 00 грн штрафу підлягають задоволенню за рахунок заставного (іпотечного) майна, а саме житлового будинку, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Золотоворітська, будинок 140, загальна площа 828, 6 кв.м., житлова площа 87, 9. кв.м. Опис обєкта: 1. А - житловий будинок, цегла; 2. Б - гостьовий будинок, цегла; 3. № 1 - ворота, метал; 4. № 2 - хвіртка, метал; № 3 - огорожа, цегла; земельної ділянки, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Золотоворітська, 140, площею 0, 1500 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:096:0041; земельної ділянки, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Золотоворітська, 140, площею 0, 0622 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:096:0042, що належать відповідачеві відповідно на підставі Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 34170284, виданого 17.05.2012 р. КП Київської обласної ради „Обухівське бюро технічної інвентаризації, Державного акту на право власності на земельну ділянку, бланк Серія ЯД №978257 від 15.03.2010 року; Державного акту на право власності на земельну ділянку, бланк Серія ЯД №978258 від 15.03.2010 року, та є предметом договору іпотеки від 25.05.2012 р. шляхом передачі у власність позивачу предмету іпотеки і визнання за ним права власності на вказане майно.

Згідно з Звітом про оцінку майна за результатами проведення незалежної оцінки житлового будинку з надвірними побудовами за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Золотоворітська, 140, проведеною і складеним 24.09.2015 р. ТОВ „Оціночна фірма „Де Візу, ринкова вартість житлового будинку з надвірними побудовами за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Золотоворітська, 140, на дату оцінки становить 7 918 072, 00 грн.

Згідно з Звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею площею 0, 0622 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:096:0042, за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Золотоворітська, 140, проведеною і складеним 24.09.2015 р. ТОВ „Оціночна фірма „Де Візу, вартість земельної ділянки площею площею 0, 0622 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:096:0042, за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Золотоворітська, 140, на дату оцінки становить 176 916, 00 грн.

Згідно з Звітом про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею площею 0, 1500 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:096:0041, за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Золотоворітська, 140, проведеною і складеним 24.09.2015 р. ТОВ „Оціночна фірма „Де Візу, вартість земельної ділянки площею площею 0, 1500 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:096:0041, за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Золотоворітська, 140, на дату оцінки становить 1 011 874, 00 грн.

Отже, вимоги позивача до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки нерухоме майно за договором іпотеки від 25.05.2012 р. шляхом передачі у власність позивачу предмету іпотеки і визнання за позивачем права власності на таке майно в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 107/12-KL від 16.05.2012 р. є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Також, позивач у позовній заяві просить суд припинити права власності та користування ТОВ „БВТ Сервіс на нерухоме майно, передане в іпотеку за договором іпотеки від 25.05.2012 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованим в реєстрі за № 2521, а саме, на нерухоме майно згідно переліку.

Що стосується вказаної позовної вимоги позивача суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно з ст. 20 Господарського кодексу України держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів.

Кожний субєкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених субєктів захищаються шляхом:

визнання наявності або відсутності прав;

визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших субєктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси субєкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом;

відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів субєктів господарювання;

припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення;

присудження до виконання обовязку в натурі;

відшкодування збитків;

застосування штрафних санкцій;

застосування оперативно-господарських санкцій;

застосування адміністративно-господарських санкцій;

установлення, зміни і припинення господарських правовідносин;

іншими способами, передбаченими законом.

Порядок захисту прав субєктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обовязку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої пятої статті 13 цього Кодексу.

Отже, із аналізу вищевказаних норм вбачається, що припинення у судовому порядку права власності та користування ТОВ „БВТ Сервіс на нерухоме майно, передане в іпотеку за договором іпотеки від 25.05.2012 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованим в реєстрі за № 2521, а саме, на нерухоме майно згідно переліку, не відповідає встановленим законодавством України способам захисту прав і інтересів, у тому числі у спорах про звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок забезпечення виконання основного зобовязання за кредитним договором.

Отже, враховуючи те, що, як було встановлено судом у процесі розгляду справи, позивачем при зверненні до відповідача із даним позовом в суд в частині позовної вимоги про припинення у судовому порядку права власності та користування ТОВ „БВТ Сервіс на нерухоме майно, передане в іпотеку за договором іпотеки від 25.05.2012 р., посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованим в реєстрі за № 2521, а саме, на нерухоме майно згідно переліку, не вірно обрано спосіб захисту свого права, а тому позовна вимога позивача до відповідача про припинення права власності та користування на нерухоме майно, є такою, що не ґрунтується на нормах законодавства України, а тому суд не вбачає підстав для задоволення позову в цій частині.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. В рахунок часткового погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю „БВТ Сервіс (ідентифікаційний код 35530483) перед Публічним акціонерним товариством „Златобанк (ідентифікаційний код 35894495) за кредитним договором № 107/12-KL від 16.05.2012 р., укладеним між Публічним акціонерним товариством „Златобанк (ідентифікаційний код 35894495) та Товариством з обмеженою відповідальністю „БВТ Сервіс (ідентифікаційний код 35530483), у загальному розмірі 100 480 706 (сто мільйонів чотириста вісімдесят тисяч сімсот шість) грн 72 (сімдесят дві) коп., що складається з 57 138 189 (пятдесят сім мільйонів сто тридцять вісім тисяч сто вісімдесят девять) грн 03 (три) коп. основної заборгованості по кредиту, 15 601 609 (пятнадцять мільйонів шістсот одна тисяча шістсот девять) грн 85 (вісімдесят пять) коп. основної заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом, 25 833 910 (двадцять пять мільйонів вісімсот тридцять три тисячі девятсот десять) грн 58 (пятдесят вісім) коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту та за несвоєчасну сплату відсотків за користування кредитом, 1 901 997 (один мільйон девятсот одна тисяча девятсот девяносто сім) грн 26 (двадцять шість) коп. 3 % річних за несвоєчасне повернення кредиту, 5 000 (пять тисяч) грн 00 (нуль) коп. штрафу, звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність Публічному акціонерному товариству „Златобанк (ідентифікаційний код 35894495) предмету іпотеки за договором іпотеки від 25.05.2012 р., укладеним між Публічним акціонерним товариством „Златобанк (ідентифікаційний код 35894495) та Товариством з обмеженою відповідальністю „БВТ Сервіс (ідентифікаційний код 35530483), нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованим в реєстрі за № 2521, а саме, на нерухоме майно:

- житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Золотоворітська, будинок 140 (сто сорок), загальна площа 828, 6 кв.м., житлова площа 87, 9 кв.м. Опис обєкта: 1. А - житловий будинок, цегла; 2. Б - гостьовий будинок, цегла; 3. № 1 - ворота, метал; 4. № 2 - хвіртка, метал; № 3 - огорожа, цегла. Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 34170284 від 17.05.2012 р. Вартість обєкта станом на момент набуття права власності складає 7 918 072 (сім мільйонів девятсот вісімнадцять тисяч сімдесят дві) грн 00 (нуль) коп.;

- земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Золотоворітська, 140 (сто сорок), площею 0, 1500 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:096:0041. Державний акт на право власності на земельну ділянку, бланк Серія ЯД № 978257 від 15.03.2010 р. Вартість обєкта станом на момент набуття права власності складає 1 011 874 (один мільйон одинадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн 00 (нуль) коп.;

- земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Золотоворітська, 140 (сто сорок), площею 0, 0622 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:096:0042. Державний акт на право власності на земельну ділянку, бланк Серія ЯД № 978258 від 15.03.2010 р. Вартість обєкта станом на момент набуття права власності складає 176 916 (сто сімдесят шість тисяч девятсот шістнадцять) грн 00 (нуль) коп.

3. Визнати за Публічним акціонерним товариством „Златобанк (ідентифікаційний код 35894495) право власності на предмет іпотеки за договором іпотеки від 25.05.2012 р., укладеним між Публічним акціонерним товариством „Златобанк (ідентифікаційний код 35894495) та Товариством з обмеженою відповідальністю „БВТ Сервіс (ідентифікаційний код 35530483), нотаріально посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_2, зареєстрованим в реєстрі за № 2521, а саме, на нерухоме майно:

- житловий будинок, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Золотоворітська, будинок 140 (сто сорок), загальна площа 828, 6 кв.м., житлова площа 87, 9 кв.м. Опис обєкта: 1. А - житловий будинок, цегла; 2. Б - гостьовий будинок, цегла; 3. № 1 - ворота, метал; 4. № 2 - хвіртка, метал; № 3 - огорожа, цегла. Витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно № 34170284 від 17.05.2012 р. Вартість обєкта станом на момент набуття права власності складає 7 918 072 (сім мільйонів девятсот вісімнадцять тисяч сімдесят дві) грн 00 (нуль) коп.;

- земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Золотоворітська, 140 (сто сорок), площею 0, 1500 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:096:0041. Державний акт на право власності на земельну ділянку, бланк Серія ЯД № 978257 від 15.03.2010 р. Вартість обєкта станом на момент набуття права власності складає 1 011 874 (один мільйон одинадцять тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн 00 (нуль) коп.;

- земельну ділянку, що розташована за адресою: Київська область, Обухівський район, смт Козин, вул. Золотоворітська, 140 (сто сорок), площею 0, 0622 га, кадастровий номер земельної ділянки :05:096:0042. Державний акт на право власності на земельну ділянку, бланк Серія ЯД № 978258 від 15.03.2010 р. Вартість обєкта станом на момент набуття права власності складає 176 916 (сто сімдесят шість тисяч девятсот шістнадцять) грн 00 (нуль) коп.

4. Відмовити в задоволенні інших позовних вимог.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „БВТ Сервіс (ідентифікаційний код 35530483) в доход Державного бюджету України судові витрати 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

16 листопада 2015 р.