ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 року Справа № 910/6906/15-г
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Гончарука П.А.
суддів Кондратової І.Д. Стратієнко Л.В. (доповідач)
за участі представників: позивача: відповідача: не з'явився не з'явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"
на рішення та постановуГосподарського суду міста Києва від 02 червня 2015 року Київського апеляційного господарського суду від 05 жовтня 2015 року
у справі№ 910/6906/15-г
за позовомприватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"
до товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта"
про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 19 361,00 грн

ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 р. позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 19 361,00 грн страхового відшкодування в порядку регресу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2015 (суддя - Полякова К.В.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 (головуючий - Шевченко Е.О., судді - Синиця О.Ф., Зеленін В.О.), у задоволенні позову відмовлено.

В касаційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постановлені у справі судові рішення, а справу передати на новий розгляд.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено господарськими судами, 29.10.2013 між приватним акціонерним товариством "Українська страхова група" (страховик) та підприємством з іноземними інвестиціями "Віп-Рент" (страхувальник) було укладено генеральний договір № 28-0199-2700/14-AVIS добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу, за яким предметом страхування є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортних засобів, перелічених у додатку № 1 до договору, зокрема ТЗ марки "Skoda", державний номер НОМЕР_1.

03.03.2014 по вул. Міцькевича-М.Вороного у м. Львові відбулась дорожньо-транспортна пригода (зіткнення) між транспортним засобом марки "Skoda", державний номер НОМЕР_1, який зареєстрований за ПІІ "Віп-Рент", під керуванням ОСОБА_3 (подорожній лист № 334184 від 01.03.2014-31.03.2014, технічний паспорт) та транспортним засобом марки "ВАЗ21093", державний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4

Дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4, якого постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 31.03.2014 у справі № 466/1555/14-п визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

06.03.2014 ПІІ "Віп-Рент" звернулось до ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Як на підставу для виплати страхового відшкодування ПІІ "Віп-Рен" в заяві посилався на договір страхування № 28-0199-2700/13-AVIS від 27.12.2011 та ним був доданий вказаний договір.

24.03.2014 між ПІІ "Віп-Рент" та ФОП ОСОБА_5 складений акт № 03-4 здачі-прийняття робіт (надання послуг), за яким вартість ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля "Skoda", державний номер НОМЕР_1, складає 20 961,00 грн.

03.04.2014 ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" складений страховий акт № ДККА-35037, за яким було вирішено здійснити виплату страхового відшкодування ПІІ "Віп-Рент" в сумі 19 361,00 грн на підставі договору страхування № 28-0199-2700/13-284 від 02.12.2013.

Позивач за платіжним дорученням № 9001 від 04.04.2014 сплатив ПІІ "Віп-Рент" страхове відшкодування в сумі 19 361,00 грн.

Як встановлено судами, виплата страхового відшкодування позивачем застрахованій особі була сплачена згідно з договором страхування № 28-0199-2700/13-284 від 02.12.2013.

Предметом спору є стягнення з відповідача 19 361,00 грн страхового відшкодування в порядку регресу.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта, який складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що визначається страховиком.

Згідно з ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інші особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні приписи містить і ст. 27 Закону України "Про страхування".

Тобто, в цьому випадку має місце перехід права вимоги до страховика у зв'язку з погашенням ним шкоди коштами страхового відшкодування, а не право зворотної вимоги, передбачене ч.1 ст. 1191 ЦК України.

Оскільки, позивач обґрунтовував свої вимоги щодо стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу на підставі договору № 28-0199-2700/14-AVIS, яким застраховано ТЗ марки "Skoda", державний номер НОМЕР_3, а виплата страхового відшкодування у розмірі 19 361, 00 грн була здійснена за договором № 28-0199-2700/13-284 від 02.12.2013, який позивачем згідно з вимогами ст. 34 ГПК України не був наданий суду, то господарські суди прийшли до правильного висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 19 361, 00 грн, адже позивачем не було доведено факту виплати страхового відшкодування за договором, яким забезпечено пошкоджений ТЗ.

Доводи позивача в касаційній скарзі про те, що ним при подані позовної заяви було допущено помилку при зазначені договору, є безпідставними, адже позивач обґрунтовував свої доводи саме договором № 28-0199-2700/14-AVIS. При цьому, страховим актом, розрахунком суми страхового відшкодування, платіжним дорученням (а.с. 46-48) підтверджується, що виплати здійснювалися саме на підставі договору № 28-0199-2700/13-284 від 02.12.2013.

Інші посилання позивача в обґрунтування касаційної скарги також не підтверджуються матеріалами справи, спростовуються висновками судів та не доведені відповідно до вимог ст. 33 ГПК України.

Таким чином, підстав для скасування постановлених у справі рішення не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 02 червня 2015 року та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05 жовтня 2015 року у справі за № 910/6906/15-г - без змін.

Головуючий, суддя П. Гончарук
Суддя І. Кондратова
Суддя Л. Стратієнко