ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16.12.2015р. Справа № 917/2602/15

Суддя Тимощенко О.М., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Укрбудмаш", вул. Садовського,8, м. Полтава, 36034

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Енерджи систем", вул. Романа Кармена, буд. 21, м. Одеса, 65058

2. Приватного підприємства "СПМК-9" вул. Садовського,8, м. Полтава, 36034

про стягнення 598 696,33 грн. заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Позовна заява не відповідає вимогам Господарського процесуального кодексу України щодо подачі позовів, оскільки позивачем не подано суду належних доказів направлення відповідачам копії позовної заяви з додатками.

Відповідно до частини 1 статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Пункт 2 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України визначає, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до пункту 61 "Правил надання послуг поштового зв'язку" , затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. N 270, передбачено, що у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення.

Таким чином, належними доказами виконання позивачем обов'язку, покладеного на нього ст. 56 ГПК України, є опис вкладення до цінного листа із зазначенням у ньому кількості відправлених документів та їх назви, і поштова квитанція.

Позивачем, в якості доказів направлення відповідачам копії позовної заяви та доданих до неї документів, надано суду в оригіналі дві поштові квитанції від 15.12.2015 року на ім'я відповідача №1 та на ім'я відповідача №2, оригінал опису вкладення до цінного листа від 15.12.2015 року на ім'я відповідача №2 та незавірену копію опису вкладення до цінного листа від 15.12.2015 року на ім'я відповідача №1.

Відповідно до ст.36 ГПК України, усі письмові докази подаються суду в оригіналі або належним чином засвідченій копії. В разі подання копії документу вона повинна бути засвідчена відповідно до вимог чинного законодавства України (Закону України "Про нотаріат", Закону України "Про адвокатуру" або ін. Відповідно до п. 5.27 Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації (ДСТУ 4163-2003) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів „Згідно з оригіналом, назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документу з відтиском печатки підприємства, установи, організації іншої юридичної особи (ФОП - за наявності).

Надана позивачем ксерокопія описку вкладення до цінного листа від 15.12.2015 року на ім'я відповідача №1 є незасвідченою, що суперечить викладеному вище та не може бути прийнята судом як належний доказ у підтвердження направлення відповідачу№1 копії позовної заяви з додатками. Крім того, з даної копії опису вбачається, що до неї від руки внесено виправлення та дописано невідомою особою пункт "14. Позовна заява від 11.12.2015 року", а також виправлено загальний підсумок речей, їх кількість та оголошену цінність, що також не є належним та допустимим доказом направлення позовної заяви.

Опис вкладення у цінний лист від 15.12.2015 року на ім'я відповідача №2 містить докази направлення 13 документів, а саме: копії платіжного доручення про сплату судового збору, копії договору поставки від 13.08.2015 року №52, копії листа від 13.11.2015 року №299/13, копії повідомлення про готовність товару до відвантаження від 26.11.2015 року №342, копії опису вкладень до поштового відправлення від 27.11.2015 року, копії договору поруки від 01.12.2015 року, копії витягу з ЄДРЮО та ФОП ТОВ "Завод Укрбудмаш", копії виписки ТОВ "Завод Укрбудмаш", копії наказу на призначення в.о. генерального директора ТОВ "Завод Укрбудмаш", копії протоколу Загальних зборів №6 від 30.10.2015 року, копії картки суб. контрагента, копії електронного направлення від 13.11.2015 року, копії довіреності на представництво на ОСОБА_1 Натомість згідно зазначеного опису копія позовної заяви відповідачу №2 взагалі не направлялась.

Отже, опис вкладення у цінний лист від 15.12.2015 року на ім'я відповідача №2 не є належним доказом надіслання відповідачу копії позовної заяви, як цього вимагає стаття 56 ГПК України.

Відповідно до приписів п.6 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Керуючись п.6 ст. 63, ст. 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні матеріали повернути позивачу.

Додаток: позовна заява та документи, зазначені в ній, як додатки.

Розяснити позивачеві, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення. За необхідності повернення судового збору до суду подається відповідна заява та оригінал відповідного платіжного доручення.

Суддя Тимощенко О.М.