КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2015 р. Справа№ 5011-19/13959-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Ропій Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Бовсунівської Л.О.,

представників:

від позивача не з'явився,

від відповідача Сергієнко Р.В., дов. від 18.05.2015 №51/1,

від ПАТ «Авант-Банк» Косенко А.П., дов. від 28.08.2015 №140/4/2015,

від ПАТ «Дельта Банк» Русскіна О.В., дов. від 05.10.2015 б/н,

розглянувши апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» та Публічного акціонерного товариства «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу»

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2015 про задоволення заяви ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження

у справі №5011-19/13959-2012 (суддя Полякова К.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Сведбанк» (правонаступник ПАТ «Омега Банк»)

до Публічного акціонерного товариства «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу»

про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2015 заяву Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») про заміну сторони виконавчого провадження задоволено. Замінено сторону виконавчого провадження Публічне акціонерне товариство «Омега Банк» (далі - ПАТ «Омега Банк») на ПАТ «Дельта Банк».

Задовольняючи заяву ПАТ «Дельта Банк», суд першої інстанції суд виходив з того, що ПАТ «Омега Банк» як первісний кредитор відступило (передало) ПАТ «Дельта Банк» новому кредитору на підставі договору купівлі-продажу прав вимоги від 14.08.2013 №5 право вимагати від боржника, Публічного акціонерного товариства «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу» (далі - ПАТ «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу»), виконання зобов'язань за наказом Господарського суду міста Києва від 04.01.2013 №5011-19/13959-2012. Оскільки звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження, за висновками місцевого господарського суду відповідає змісту статей 512, 514 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», суд заяву ПАТ «Дельта Банк» визнав обґрунтованою.

Не погодившись з вказаною ухвалою, Публічне акціонерне товариство «Авант-Банк» (далі - ПАТ «Авант-Банк») звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2015 скасувати, постановити нову, якою в задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарським судом міста Києва неповно з'ясовано обставини, що виникли за договором застави майнових прав від 12.02.2015, оскільки, виходячи з умов договору застави та ст.212, 512 ЦК України, саме до ПАТ «Аванта-Банк» перейшли всі права та обов'язки кредитора до боржників за кредитними договорами/договорами застави/договорами іпотеки, майнові права за якими були передані в заставу за вказаним вище правочином, в тому числі за кредитним договором від 29.11.2005 №420. Крім того, до спірних правовідносин, на думку заявника, слід застосовувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 24.10.2011 у справі №16/041-10.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2015 прийнято апеляційну скаргу до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 23.11.2015. Дану ухвалу надіслано відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28.

Не погодившись з ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2015 про задоволення заяви ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження, ПАТ «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу» також звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2015 скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк». Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не вивчено законність та обґрунтованість заяви ПАТ «Дельта Банк», не перевірено наявність обґрунтованих та належним чином засвідчених повноважень представника заявника, а відтак, прийнято рішення про заміну сторони, стягувача, у справі №5011-19/13959-2012, де стягувачем виступає банк, що знаходиться в стані ліквідації.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2015 прийнято апеляційну скаргу до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 23.11.2015. Дану ухвалу надіслано відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28.

17.11.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського від представника ПАТ «Авант-Банк» надійшли додаткові письмові пояснення.

19.11.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського від представника ПАТ «Омега Банк» надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника.

23.11.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського від представника ПАТ «Дельта Банк» надійшов відзив.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.11.2015 продовжено строк розгляду апеляційних скарг ПАТ «Авант-Банк» та ПАТ «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2015 про задоволення заяви ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження на 15 днів, розгляд апеляційних скарг відкладено на 09.12.2015.

26.11.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського від ПАТ «Омега Банк» надійшло клопотання про розгляд справи №5011-19/13959-2012 за відсутності його представника.

У судовому засіданні 09.12.2015 представник ПАТ «Авант-Банк» підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2015 скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження ВП №10333208.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити, ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2015 скасувати, постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження ВП №10333208.

Представник ПАТ «Дельта Банк» заперечив доводи апеляційних скарг, просив залишити їх без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників відповідача, ПАТ «Авант-Банк», ПАТ «Дельта Банк», виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.10.2013 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби Головного управління юстиції в м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 40333008 на виконання наказу Господарського суду міста Києва від 04.01.2013 у справі №5011-19/13959-2012 про звернення стягнення на предмет іпотеки, згідно іпотечного договору від 19.07.2007 №420/ІП-1 - майновий комплекс, загальною площею 7 976,60 кв.м, який розташований у місті Києві по вул. Куренівській, 5/7, до складу майнового комплексу входить: виробничий корпус В-3 (літера В) площею 4591,90 кв.м.; виробничий корпус Г-1 (літера Г) площею 1707,80 кв.м; виробничий корпус Д-1 (літера Д) площею 1379,90 кв.м. та належить на праві власності ПАТ «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу» шляхом надання ПАТ «Сведбанк» (далі - ПАТ «Сведбанк») з метою погашення заборгованості ПАТ «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу» за кредитним договором від 29.11.2005 №420 у загальному розмірі 7 511 081,76 грн, з яких: 5 850 000 грн - заборгованість за кредитом; 1 179 193,84 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом; 481 887,92 грн - пеня за несвоєчасну сплату кредиту та процентів перед ПАТ «Сведбанк». Встановити спосіб реалізації предмета іпотеки майнового комплексу, загальною площею 7 976,60 кв.м., який розташований у місті Києві по вул. Куренівській, 5/7, до складу майнового комплексу входить: виробничий корпус В-3 (літера В) площею 4591,90 кв.м.; виробничий корпус Г-1 (літера Г) площею 1707,80 кв.м; виробничий корпус Д-1 (літера Д) площею 1379,90 кв.м. та належать на праві власності ПАТ «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу» на підставі свідоцтва про право власності на майновий комплекс (серія МК № 010005929) від 18.10.2002, видане Головним управлінням комунальної власності м. Києва на підставі наказу про оформлення права власності на об'єкт нерухомого майна від 18.10.2002 №816В, та зареєстроване на праві власності за ПАТ «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу» Київським міським БТІ 23.10.2002, про що записано у реєстрову книгу № 14з-181 за реєстровим № 849-з, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах процедури виконавчого провадження за початковою ціною, згідно експертного висновку суб'єкта оціночної діяльності.

Відповідно до п.1.1 Статуту ПАТ «Омега Банк», затвердженого річними загальними зборами акціонерів АТ «Сведбанк» (публічне), протокол від 29.04.2013 №54, та погодженого Національним банком України 24.05.2013, ПАТ «Сведбанк» змінило своє найменування на ПАТ «Омега Банк», яке виступає правонаступником по всіх правах та зобов'язаннях ПАТ «Сведбанк».

14.08.2013 між ПАТ «Омега Банк» (продавець) та ПАТ «Дельта Банк» (покупець) укладено договір купівлі-продажу прав вимоги №5 (далі - договір купівлі-продажу).

Права вимоги, за умовами договору купівлі-продажу, означає всі права вимоги (як існуючі, так і майбутні, як наявні, так і умовні) продавця у якості кредитора до позичальників за кредитними договорами, а також всі права вимоги продавця до осіб, які надали забезпечення, за договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні продавцю, щодо виконання позичальниками та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов'язків за кредитними договорами та договорами забезпечення.

Відповідно до п.2.1 договору купівлі-продажу продавець погоджується продати (відступити) права вимоги та передати їх покупцю, а покупець погоджується купити права вимоги, прийняти їх та сплатити загальну купівельну ціну.

Згідно з п. 2.3 договору купівлі-продажу права вимоги переходять від продавця до покупця та обов'язки продавця передати права вимоги вважаються виконаними з моменту підписання продавцем та покупцем акта приймання-передачі прав вимоги.

У відповідності до п. 7.1 цей договір набуває чинності у момент його підписання сторонами та нотаріального посвідчення і залишатиметься чинним до моменту виконання сторонами своїх обов'язків за ним у повному обсязі.

Вказаний вище договір посвідчено 14.08.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. та зареєстровано в реєстрі за №2035.

Враховуючи встановлений ст.204 ЦК України принцип правомірності правочину, суд апеляційної інстанції приймає до уваги договір купівлі-продажу як належну підставу, у розумінні норм ст.11 названого Кодексу України, для виникнення у ПАТ «Омега Банк» та ПАТ «Дельта Банк» взаємних цивільних прав та обов'язків.

За актом приймання-передачі прав вимоги до договору купівлі-продажу, продавець передав, а покупець прийняв права вимоги, зазначені в додатку до цього акта (який є його невід'ємною частиною), що посвідчує факт здійснення відступлення.

Відповідно до додатку №1 до акта приймання-передачі до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги, в тому числі, по кредитному договору від 29.11.2005 №420 та іпотечному договору від 19.07.2007 №420/ІП-1 (том ІІІ, а.с.17).

Згідно ч.ч.1,2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 ст.517 ЦК України визначає, що первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Зі змісту наведеної вище статті слідує, що при укладенні договору про заміну кредитора в зобов'язанні сторони в будь-якому разі повинні погодити умову про перелік документів, які засвідчують права, що передаються. Такі документи є доказами переходу прав нового кредитора в зобов'язанні та підтверджують правове становище останнього перед третіми особами.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 27.01.2015 у справі № 5/192/06.

Як вже зазначалось, за актом приймання-передачі права вимоги до ПАТ «Дельта Банк» перейшло право вимоги, зокрема, по кредитному договору від 29.11.2005 №420 і право вимоги за договором забезпечення, а саме іпотечним договором від 19.07.2007 №420/ІП-1.

Відповідно ст. 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником). У зв'язку з чим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов'язків до іншої особи - правонаступника.

Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст. 25 ГПК України, являє собою перехід процесуальних прав та обов'язків сторони у справі до іншої особи у зв'язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 13.01.2015 у справі №Б29/186-09.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов'язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно ч. 5 ст. 8 цього Закону у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

За змістом статті 512 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов'язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, п.п.1, 2 ч.1 ст.512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв'язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, на підставі чого припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої сторони зобов'язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов'язки в зобов'язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 20.11.2013 у справі №6-122цс13.

Таким чином, враховуючи, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 8 Закону України «Про виконавче провадження», суд першої інстанції вірно встановив, що відбувся перехід прав та обов'язків від ПАТ «Омега Банк» до ПАТ «Дельта Банк» за вимогами по кредитному договору від 29.11.2005 №420.

З приводу доводів ПАТ «Авант-Банк», що до спірних правовідносин за договором застави від 12.02.2015 №236 слід застосовувати правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 24.10.2011 у справі №16/041-10, колегія суддів зазначає наступне.

12.02.2015 між ПАТ «Авант-Банк» (заставодержатель) та ПАТ «Дельта Банк» (заставодавець) укладено договір застави майнових прав (далі - договір застави), предметом якого є майнові права за кредитними договорами, що укладені між заставодавцем і юридичними особами, що є його невід'ємною частиною. Заборгованість за кредитними договорами становить 96 380 916,83 грн, в тому числі за кредитним договором від 29.11.2005 №420, укладеним між ЗАТ «Тас-Інвестбанк», правонаступником всіх прав та обов'язків якого за кредитним договором є заставодавець за цим договором, та ВАТ «ТОДАК» («Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу») - 9 745 372,66 грн.

Згідно з п.4.7 договору застави у випадку, якщо в термін, визначений в п.1.5 даного договору заставодавець не виконає умови основного зобов'язання перед заставодержателем, або у разі прийняття рішення про запровадження тимчасової адміністрації/призначення ліквідатора/реорганізація (злиття, приєднання, виділення) заставодавця, заставодержатель в момент настання таких подій набуває всіх прав та обов'язків кредитора до боржників за кредитними договорами/договорами застави/договорами іпотеки, майнові права за яким передані в заставу за цим договором.

Враховуючи, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється, зокрема, у формі правочину шляхом укладення договору відступлення права вимоги, а договір застави за своєю правовою природою не є договором про відступлення права вимоги, заперечення ПАТ «Авант-Банк», викладені в апеляцій1ній скарзі на оскаржувану ухвалу, колегією суддів визнаються безпідставними.

Посилання ПАТ «Авант-Банк» на практику Верховного Суду України, як усталені правові висновки, зокрема, на постанову від 24.10.2011 у справі №16/041-10 судом апеляційної інстанції не приймається до уваги, оскільки в даних справах різні предмети спору, а відтак, різний характер правовідносин.

Решта доводів ПАТ «Авант-Банк» та ПАТ «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу» колегією суддів відхиляються, оскільки не спростовують висновків суду наведених вище.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Отже, з огляду на викладене вище, колегія Київського апеляційного господарського суду не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 07.10.2015 про задоволення заяви ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у даній справі, оскільки вона відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Публічного акціонерного товариства «Авант-Банк» та Публічного акціонерного товариства «Київський завод по виготовленню технологічного обладнання для агропромислового комплексу» залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2015 про задоволення заяви ПАТ «Дельта Банк» про заміну сторони виконавчого провадження у справі №5011-19/13959-2012 - без змін.

2. Матеріали справи №5011-19/13959-2012 повернути до Господарського суду міста Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Н.Ф. Калатай

Л.М. Ропій