РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2015Справа №910/26381/15

За позовом: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ";

до: приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АСКО-МЕДСЕРВІС";

про: стягнення 8.908,46 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Сидорук Н.В. - за довіреністю від 12.03.2015 № 671/18;

відповідача: Пономарьов А.О. - за довіреністю від 16.02.2015 № 670.

С У Т Ь С П О Р У :

Приватне акціонерне товариство "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АСКО-МЕДСЕРВІС" про стягнення з останнього страхового відшкодування в сумі 8.908,46 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було заподіяно пошкодження транспортному засобу, який є предметом договору добровільного страхування, укладеного між позивачем і страхувальником. Позивачем на підставі вказаного договору було виплачено страхувальникові страхове відшкодування.

Позивач на підставі правил, встановлених ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, звернувся до відповідача, як до особи, у якої застраховано цивільно-правову відповідальність винної у скоєнні ДТП особи, із вимогою про виплату страхового відшкодування. Проте, вказана вимога залишена відповідачем без виконання, що й призвело до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 8.908,46 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.10.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/26381/15.

Відповідач, скориставшись своїм правом, наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позовні вимоги відхилив, з огляду на те, що позивачем при розрахунку витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу не враховане значення коефіцієнту фізичного зносу.

До господарського суду надійшло клопотання відповідача про витребування доказів.

Зазначене клопотання відповідача відхилено, оскільки у суду відсутні підстави у витребуванні вказаних у клопотанні документів, оскільки ненадання фотографій пошкодженого транспортного засобу, які мали бути здійснені під час його огляду не є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування.

В судовому засіданні 07.12.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін по суті даного спору та дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд,

В С Т А Н О В И В :

Між приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ", як страховиком, (далі - позивач) та приватним підприємством "ЮКОМ-АГРО" (далі - страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу від 18.02.2014 № 44801Га/14к-03 (далі - Договір добровільного страхування).

Відповідно до предмету Договору добровільного страхування, позивач застрахував майнові інтереси страхувальника, які пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме "RENAULT TRAFIC", із державним знаком НОМЕР_1 (далі - застрахований ТЗ).

14.02.2015 о 10:10 на вул. Повітряна у м. Львові відбулася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю застрахованого ТЗ та транспортного засобу "DAEWOO LANOS", із державним знаком НОМЕР_2, яким керував гр. ОСОБА_3

Оскільки вказані автомобілі були забезпечені чинними полісами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водії дійшли згоди про обставини ДТП, висновку про винність гр. ОСОБА_3 у вчиненні зіткнення, не виявили один в одного ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вирішили не викликати працівників ДАІ та спільно склали повідомлення про ДТП - європротокол.

Пунктом 33.2 статті 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідний підрозділ МВС України про її настання.

Внаслідок зазначеного вище ДТП застрахований ТЗ отримав механічні пошкодження.

Вартість відновлюваного ремонту автомобіля в результаті його пошкодження у вказаній вище ДТП визначено позивачем на підставі рахунку-фактури від 25.02.2015 № ТОВ0000035 та страхового акту від 02.03.2015 № 1.003.15.02125/VESKO5049 та становить 8.908,46 грн.

Виходячи з приписів ст. 20 Закону України "Про страхування" страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст. 979 Цивільного кодексу України).

Позивач на підставі Договору добровільного страхування, з урахуванням рахунку-фактури від 25.02.2015 № ТОВ0000035 та страхового акту від 02.03.2015 № 1.003.15.02125/VESKO5049, здійснив виплату страхового відшкодування в сумі 8.908,46 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 03.03.2015 № 160 839, копія якого наявна в матеріалах справи.

За правилами, встановленими ст. 27 Закону України "Про страхування " та ст. 993 ЦК України, позивач є саме тією особою, до якої перейшло право вимоги від відповідача страхового відшкодування, виплаченого страхувальникові на підставі Договору добровільного страхування.

Згідно інформації, наданої Моторним (транспортним) страховим бюро України, станом на момент виникнення ДТП, цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована приватним акціонерним товариством "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АСКО-МЕДСЕРВІС" (далі - відповідач), що підтверджується Полісом серії АІ № 3624063 (далі - Договір обов'язкового страхування). Виходячи з Договору обов'язкового страхування, забезпеченим транспортним засобом є - "DAEWOO LANOS", із державним знаком НОМЕР_2, тобто той самий автомобіль, яким керувала винна у настанні ДТП особа, ліміт за шкоду заподіяну майну становить 50.000,00 грн, а франшиза - 0 грн.

Так, позивач, з метою реалізації свого права, забезпеченого ст. 27 ЗУ "Про страхування" та ст. 993 ЦК України, звернувся до відповідача із претензією від 10.07.2015 № ЛВ9024 про відшкодування страхової виплати.

У відповідності до п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

За змістом ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" строк виконання грошового зобов'язання страховика за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів по виплаті особі страхового відшкодування, яка має право на отримання такого відшкодування, становить 90 днів з моменту отримання відповідної заяви.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем його грошового зобов'язання за Договором обов'язкового страхування, відповідач на претензію позивача від 10.07.2015 № ЛВ9024 відповіді не надав, вимоги викладені в ній не задовольнив. Наведена обставина призвела до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права та охоронюваного законом інтересу шляхом стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 8.908,46 грн.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Заперечення відповідача на позов судом відхиляються, з урахуванням такого.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Згідно з пунктом 3.9 методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (далі - Методика) фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану КТЗ унаслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості КТЗ, що виникає в процесі його експлуатації. Фізичний знос може розраховуватись у вигляді коефіцієнта фізичного зносу складників залежно від технічного стану КТЗ, який відображає взаємозв'язок умов експлуатації і технічного стану КТЗ з вартістю його складників. Фізичний знос може також визначатись шляхом урахування погіршення технічного стану КТЗ унаслідок отриманих і усунених пошкоджень залежно від вартості їх усунення.

Згідно з пунктом 7.38 Методики значення ЕЗ (де ЕЗ - коефіцієнт фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; 3 роки - для вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, причепів, напівпричепів та автобусів; 5 років - для мототехніки. Винятком стосовно використання зазначених вимог є: а) якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 4 (п. 7.39 Методики).

Виходячи з наведених норм права та матеріалів справи, судом встановлено, що роком випуску застрахованого транспортного засобу є 2013, а ДТП мало місце 14.02.2015, тому строк експлуатації даного транспортного засобу не перевищує семи років. Крім того, матеріали даної справи не містять доказів, які б вказували на винятки, передбачені п. 7.39 Методики.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

З урахуванням всіх фактичних обставин справи та в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов про стягнення з відповідача страхового відшкодування в сумі 8.908,46 грн. підлягає задоволенню повністю, з огляду на таке: по-перше, наявність вини гр. ОСОБА_3 у вчиненні ДТП встановлена сторонами спору у європротоколі; по-друге, факт того, що цивільно-правова відповідальність винної особи застрахована, станом на момент настання ДТП, відповідачем, що підтверджується полісом серії АІ № 3624063; по-третє: розмір відновлювального ремонту підтверджується рахунком-фактурою від 25.02.2015 № ТОВ0000035 та страховим актом від 02.03.2015 № 1.003.15.02125/VESKO5049; по-четверте, факт виплати позивачем страхувальникові страхового відшкодування підтверджується розрахунковим документом; і по-п'яте, відповідачем не надано суду жодного доказу, підтверджуючого факт відшкодування позивачеві здійсненої останнім виплати страхового відшкодування.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АСКО-МЕДСЕРВІС" (03150, м. Київ, вул. Горького, будинок 122; ідентифікаційний код 13550765) на користь приватного акціонерного товариства "СТРАХОВА КОМПАНІЯ "АХА СТРАХУВАННЯ" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування в сумі 8.908 (вісім тисяч дев'ятсот вісім) грн 46 коп; витрати по сплаті судового збору в сумі 1.218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14 грудня 2015 року

Cуддя С.В. Балац