ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 рокуСправа № 912/4089/15
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватного підприємства "Колос.С", Кіровоградська область, м. Знам'янська

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дор-Строй", Кіровоградська область, м. Новоархангельськ

про стягнення 43 616,50 грн.

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність б/н від 23.10.2015 року;

від відповідача - участі не брали.

Приватне підприємство "Колос.С" (надалі - ПП "Колос.С") звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дор-Строй" (надалі - ТОВ "Дор-Строй"), яка містить вимогу щодо стягнення з останнього заборгованості за договором про надання охоронних послуг № 001 від 01.09.2012 року у розмірі 22 600 грн., а також пені в розмірі 1673,70 грн., 3% річних в сумі 1827,80 грн., інфляційних втрат у розмірі 17 515 грн., з покладенням на відповідачів витрат по сплаті судового збору.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати отриманих за договором охорони № 001 від 01.09.2012 року охоронних послуг.

Ухвалою господарського суду від 28.10.2015 року порушено провадження у справі, справу призначено до розгляду та від сторін витребувано необхідні для вирішення спору документи.

Ухвалою суду від 19.11.2015 року розгляд справи відкладався.

Позивач в судовому засіданні 10.12.2015 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника в судове засідання, відзив на позов не подав, позовних вимог не заперечив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 0224613 6 від 23.11.2015 року.

Станом на час проведення судового засідання будь-яких заяв чи клопотань від ТОВ "Дор-Строй" до господарського суду не надходило.

Правом на змагальність, передбаченим ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, відповідач не скористався з власної ініціативи.

Згідно з ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

01.09.2012 року між ПП "Колос.С" (охоронна фірма) та ТОВ "Дор-Строй" (замовник) укладено договір охорони № 001 (далі - договір) за умовами п. 1.1. якого замовник доручає, а охоронна фірма зобов'язується за плату забезпечити схоронність об'єктів замовника, що знаходяться на будівництві автодороги в обхід м. Знам'янка.

Об'єктами охорони є дорожньо-будівельна техніка перелік якої визначається в додатку № 1 до договору (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 2.1. договору плата за послуги охоронної фірми за цим договором складає 25 грн. без ПДВ за годину з розрахунку на 1 особу.

Оплата за договором, згідно п.2.2. договору, здійснюється замовником щомісяця протягом трьох днів з моменту підписання сторонами актів виконаних робіт наданих охоронною фірмою.

Цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Договір діє до 31.12.2012 року. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього договору (п.п. 7.1. та 7.2. договору).

Договір підписано представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

Позивач, на виконання умов договору протягом вересня - грудня 2012 року надав відповідачу охоронні послуги на загальну суму 82 200 грн., що підтверджується підписаними представниками сторін та скріпленими печатками підприємств актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с.12-15).

Однак, відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань здійснив оплату за надані охоронні послуги частково в сумі 59 600 грн., що підтверджується відповідними виписками з поточного рахунку позивача (а.с.16-19).

З метою досудового врегулювання спору позивач неодноразово звертався до відповідача з претензіями (№ 2012-12-003 від 17.12.2012 року, № 2013-09-001 від 25.09.2013 року, № 2013-12-002 від 09.12.2013 року, № 2014-09-005 від 18.09.2014 року) з вимогою погасити заборгованість перед позивачем за договором про надання охоронних послуг № 001 від 01.09.2012 року (а.с.20-23). Проте, вказана претензія залишена відповідачем без реагування.

Залишок суми заборгованості за договором про надання охоронних послуг № 001 від 01.09.2012 року відповідача перед позивачем станом на 10.12.2015 року становить 22 600 грн. що підтверджується відповідною довідкою ПП "Колос.С" (а.с.49).

Оригінали зазначених документів було надано суду для огляду.

Вирішуючи даний спір господарський суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Положеннями ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України визначено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач, на час розгляду справи, не надав суду доказів сплати заборгованості за надані позивачем охоронні послуги в розмірі 291361,00 грн.

За таких обставин, позовні вимоги ПП "Колос.С" щодо стягнення з ТОВ "Дор-Строй" 22600 грн. суми основного боргу за отримані охоронні послуги відповідно до договору про надання охоронних послуг № 001 від 01.09.2012 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки відповідачем оплата охоронних послуг, що надавались позивачем, відбувалась з порушенням строків визначених договором, останнім заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені в розмірі 1673,70 грн., 3% річних в сумі 1827,80 грн., інфляційних втрат у розмірі 17 515 грн.

Згідно п. 2.3. договору у випадку прострочення здійснення розрахунків замовник сплачує охоронній фірмі пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення та 3 % річних від простроченої суми.

Відповідно до положень ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредитору у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки наданий позивачем розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат не повністю відповідає умовам договору та нормам чинного законодавства, господарський суд здійснив власний розрахунок зазначених вище сум за допомогою програми "Ліга:Закон Еліт 9.1.5.".

Враховуючи положення п. 2.2. договору, ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, ст. 253 Цивільного кодексу України, періодами за які може нараховуватись пеня:

за актом прийому-передачі робіт № 002 є період з 04.10.2012 року по 04.04.2013 року;

за актом прийому-передачі робіт № 003 є період з 05.11.2012 року по 05.05.2013 року;

за актом прийому-передачі робіт № 004 є період з 04.12.2012 року по 04.06.2013 року;

за актом прийому-передачі робіт №005 є період з 04.01.2013 року по 04.07.2013 року.

Отже, з врахуванням викладеного, беручи до уваги заявлений позивачем період нарахування пені та здійснені відповідачем часткові проплати, господарський суд дійшов висновку, що належними до стягнення з відповідача є пеня в розмірі 1619,02 грн., що нарахована на суму 22 600 грн. за період з 05.01.2013 року по 04.06.2013 року та на суму 18600 грн. за період з 05.06.2013 року по 04.07.2013 року.

Крім того, належними до стягнення з відповідача є 3% річних за період з 05.01.2013 року по 15.09.2015 року в сумі 1827,80 грн. та інфляційні втрати в сумі 17491,60 грн. за період з січня 2013 року по вересень 2015 року.

Зважаючи на викладені обставини, господарський суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача 22600 грн. основного боргу, 1619,02 грн. пені, 17 491,60 грн. інфляційних втрат та 1827,80 грн. 3% річних, в іншій частині в задоволені позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В судовому засіданні 10.12.2015 року господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 64, 75, 82, 84, 85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дор-Строй" (26100, Кіровоградська область, смт. Новоархангельськ, вул. Леніна, 111; ідентифікаційний код 33708292) на користь Приватного підприємства "Колос.С" (27400, Кіровоградська область, м. Знам'янка, вул. Урожайна, 15; ідентифікаційний код 38011422) 22 600 грн. основного боргу, 1 619,02 грн. пені, 17 491,60 грн. інфляційних втрат, 1 827,80 грн. 3% річних та 1215,80 грн. судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині в задоволені позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. ст. 84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

Засвідчений належним чином примірник рішення направити відповідачу за адресою: 26100, Кіровоградська область, смт. Новоархангельськ, вул. Леніна, 111.

Повне рішення складено 15.12.2015 року.

Суддя М.С. Глушков