ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015 р. Справа №917/2295/15

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, вул. Зигіна, 1, м. Полтава, 36000

до Колективного підприємства "Полтавська бавовнопрядильна фабрика", вул. Маршала Бірюзова, 26/1, м. Полтава, 36007

про стягнення 123 080,00 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Полтавське обласне територіальне відділення Антимонопольного комітету України звернулось до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до Колективного підприємства "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" про стягнення штрафу у розмірі 68 000,00 грн., накладеного рішенням адміністративної колегії Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України від 07.07.2015 року №01/91-рш за порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 2 статті 50 та ч.1 ст.13 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та стягнення пені в сумі 55 080,00 грн. за прострочення сплати штрафу.

До початку розгляду судом справи по суті позивачем подано клопотання від 17.11.2015р. №01/5384 про збільшення розміру позовних вимог в частині стягнення пені, в якому позивач просить стягнути з відповідача 136 000,00 грн., з них: штраф в розмірі 68 000,00 грн. та пеня в розмірі 68000,00 грн., посилаючись на несплату штрафу відповідачем в установлені строки.

В порядку статті 22 ГПК України судом прийнято вказану заяву до розгляду про зазначено в ухвалі суду від 24.11.2015 р.

24.11.2015 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 02-02/393 від 23.11.2015 р., в якому останній позов визнає частково в частині нарахованого штрафу, стосовно вимог щодо стягнення пені відповідач зазначив, що постановою господарського суду Полтавської області від 12.08.2003 р. по справі №10/45 відповідача було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру, а отже нарахування відповідачу, що перебуває в процедурі ліквідації з 2003 року, економічної санкції (пені) за прострочення сплати боргу є порушенням п. 1 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом" (в редакції закону до 19.01.2013р.) та абзацу 4 ч. 1 статті 38 Закону в новій редакції.

08.12.2015 р. від відповідача надійшов відзив на заяву позивача про збільшення розміру пені, в якому заперечував проти її стягнення з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву поданому 24.11.2015 р.

В судовому засіданні 08.12.2015 р. представник позивача виклав зміст позовних вимог (з урахуванням заяви про збільшення) та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача вимоги позивача визнав частково в частині стягнення штрафу, стосовно вимог щодо стягнення пені відповідач зазначив, що нарахування відповідачу пені є порушенням п. 1 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом" (в редакції закону до 19.01.2013р.) та абзацу 4 ч. 1 статті 38 Закону в новій редакції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що адміністративною колегією Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного Комітету України (надалі позивач, Територіальне відділення) прийнято рішення від 07.07.2015 р. №01/91-рш (надалі Рішення) про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладено штраф на Колективне підприємство "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" (надалі відповідач) у розмірі 68 000,00 грн..

Пунктом першим резолютивної частини Рішення визнано, що за результатами діяльності у 2013-2014 роках та поточному періоді 2015р. Колективне підприємство "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" діє та займає монопольне (домінуюче) становище на ринку утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в територіальних (географічних) межах м. Полтава (в межах обслуговуючих територій гуртожитків по вул. Харчовиків, 29/1 та 31) з часткою 100,0%.

Пунктом другим резолютивної частини Рішення визнано дії Колективного підприємства "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" щодо непрозорого механізму надання послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій відповідно до затвердженого в тарифі переліку послуг, а саме: відсутності затвердженої структури та періодичності проведення робіт з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; планів виконання робіт по кожному будинку окремо, та належним чином документального підтвердження їх фактичного виконання, встановленого Правилами утримання жилих будинків та прибудинових територій та витрати на виконання яких передбачено у тарифі на послуги з утримання гуртожитків та прибудинкових територій є порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченим пунктом 2 статті 50, частиною першою статті 13 Закону України "Про захист економічної конкуренції", у вигляді зловживання монопольним (домінуючим) становищем на ринку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, що можуть призвести до ущемлення інтересів споживачів, які були б неможливими за умов існування значної конкуренції на ринку.

Пунктом третім резолютивної частини Рішення постановлено за порушення вказане у пункті 2 цього Рішення, накласти на КП "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" штраф у розмірі 68000,00 (шістдесят вісім тисяч) гривень.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" рішення Антимонопольного комітету України, надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб.

Як вбачається з матеріалів справи, Територіальним відділенням Комітету рекомендованим листом від 07.07.2015р. №01/3001 на адресу відповідача: вул. Пушкіна, 110, м. Полтава, 36014 було направлено Рішення від 07.07.2015 №01/91-рш по справі №01-02-50/36-2015.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення №36 5 вказане Рішення отримано КП "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" - 09.07.2015 року.

У листі відповідач попереджувався, що у разі несплати штрафу у двомісячний строк з дня отримання рішення, буде нараховуватися пеня у розмірі півтора відсотки від суми штрафу за кожен день прострочення відповідно до частини п'ятої статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції".

Відповідач - КП "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" суму штрафу не сплатив, у зв'язку з чим позивачем нараховано 68 000,00 грн. пені (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог) за період з 10.09.2015р. по 17.11.2015р. прострочення встановленого строку сплати накладеного штрафу.

Відповідно до ч. 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", рішення та розпорядження органів Антимонопольного комітету України, голів його територіальних відділень є обов'язковими до виконання.

Згідно ч. 3 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Матеріалами справи підтверджено, що рішення було направлене відповідачу - КП "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" рекомендованим листом та вручене 09.07.2015р. КП "Полтавська бавовнопрядильна фабрика", тож кінцевий термін сплати відповідачем штрафу є 09.09.2015.

Згідно ч. 8 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", протягом п'яти днів з дня сплати штрафу суб'єкт господарювання зобов'язаний надіслати відповідно до Антимонопольного комітету України або його територіального відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Станом на день розгляду спору штраф відповідачем не сплачений, доказів зворотного суду не надано. Отже, відповідач, всупереч вимогам ч. 2 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції", ухилився від виплати у встановлений Законом термін накладеного на нього позивачем штрафу.

Враховуюче викладене, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача штрафу у розмірі 68 000,00 грн. обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем нараховано та заявлено до стягнення пеню у розмірі 68 000,00 грн. за період з 10.09.2015 р. по 17.11.2015р. прострочення встановленого строку сплати накладеного штрафу, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, поданої до суду 18.11.2015р.

Відповідно до частини 5 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу. Розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України.

Заперечення відповідача не приймаються судом, оскільки ґрунтуються на невірному розумінні норм матеріального права, у т.ч. застосування статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до спірних правовідносин.

Судом встановлено, що постановою господарського суду Полтавської області від 12.08.2003р. по справі №10/45 відповідача визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

За змістом статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство.

При цьому, відповідно до статті 19 зазначеного Закону мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Мораторій на задоволення вимог кредиторів - зупинення виконання боржником грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), термін виконання яких настав до дня введення мораторію, і припинення заходів, спрямованих на забезпечення виконання цих зобов'язань та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), застосованих до дня введення мораторію.

Водночас, в розумінні чинного законодавства України, накладений відділенням АМК штраф на підставі Закону України "Про захист економічної конкуренції" є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу, а тому зазначені нарахування (штраф та пеня) не пов'язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов'язання або зобов'язання щодо сплати податків і зборів та не є заходами, спрямованими на забезпечення виконання цих зобов'язань, відповідно до положень статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 24 грудня 2013 року № 3-36гс13.

Таким чином, на сплату сум штрафних санкцій, застосованих органом Антимонопольного комітету України на підставі Закону України "Про захист економічної конкуренції", не поширюється мораторій, передбачений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Така ж позиція викладена у оглядовому листі Вищого господарського суду від 24.12.2014 року №01-06/2304/14 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із застосуванням конкурентного законодавства".

Відповідно до частини 7 статті 56 Закону України "Про захист економічної конкуренції" у разі несплати штрафу у строки, передбачені рішенням, та пені органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку.

Доказів оплати відповідачем сум 68 000,00 грн. штрафу та 68 000,00 грн. пені, суду не надано.

Відповідачем не спростовані обставини зазначені у позові, а отже суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 ГПК України, підлягають стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

На підставі матеріалів справи та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Колективного підприємства "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" (юр. адреса: вул. Маршала Бірюзова, 26/1, м. Полтава, 36007, факт. адреса: вул. Пушкіна,110, м. Полтава, 36014, ідент. код 22537516) на користь Полтавського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України (вул. Зигіна, 1, м. Полтава, 36000, ) штраф у розмірі 68 000,00 грн., пеню у розмірі 68 000,00 грн. із зарахуванням зазначених сум до загального фонду Державного бюджету України на рахунки, відкриті в управліннях Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків за кодом бюджетної класифікації доходів 21081100, символ звітності 106 "Адміністративні штрафи та інші санкції" та за реквізитами: банк одержувача - ГУДКСУ у Полтавській області; місцезнаходження - м. Полтава, МФО 831019; найменування управління Державної казначейської служби України (УДКСУ) - УДКСУ у м. Полтава Полтавської області; Код за ЄДРПОУ - 38019510; номер рахунку - 0002.

3. Стягнути з Колективного підприємства "Полтавська бавовнопрядильна фабрика" (юр. адреса: вул. Маршала Бірюзова, 26/1, м. Полтава, 36007, факт. адреса: вул. Пушкіна,110, м. Полтава, 36014, ідент. код 22537516) в доход Державного бюджету України, отримувач УДКСУ у м. Полтаві, 22030001, код отримувача за ЄДРПОУ - 38019510, р/р 3002, банк отримувача ГУДКСУ у Полтавській області, код банку отримувача 831019, коду класифікації доходів бюджету 22030001 - 2 040,00 грн. судового збору.

Видати накази з набранням рішенням законної сили.

4. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області на протязі 10 днів.

Повний текст рішення складено 10.12.2015р.

Суддя Кульбако М.М.