ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

17.12.15 Справа № 904/10738/15

Суддя Євстигнеєва Н.М., розглянувши матеріали

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Тернопіль

до товариства з обмеженою відповідальністю "Океан", смт. Ювілейне Дніпропетровської області

про стягнення 20 532,59 грн.

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Океан" заборгованість у розмірі 20 532,59 грн.

Розглянувши позовні матеріали господарський суд дійшов до висновку про повернення позовної заяви без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до статті 56 Господарського процесуального кодексу України позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів. До позовної заяви, яка надійшла до господарського суду, не додано доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками (пункт 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України).

Так, до господарського суду надійшла позовна заява від 11 грудня 2015 року. У якості доказу направлення цієї заяви відповідачу позивачем надано копії фіскального чеку від 10 грудня 2015 року та опису вкладення до цінного листа від 10 грудня 2015 року.

Належним доказом направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів є розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція) та опис вкладення, який відповідає спеціалізованій формі бланків №107.

Таким чином, надані позивачем копії фіскального чеку від 10 грудня 2015 року та опису вкладення до цінного листа від 10 грудня 2015 року не можуть бути прийняті судом у якості належного доказу в підтвердження направлення на адресу відповідача позовної заяви з додатками, оскільки не підтверджують направлення на адресу відповідача позовної заяви з додатками, яка виготовлена після дати її відправлення - 11 грудня 2015 року.

Отже, належних доказів направлення позовної заяви з доданими до неї матеріалами на адресу відповідача, позивачем не надано, що є порушенням статті 56 Господарського процесуального кодексу України.

Недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України (п.3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Згідно практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", - право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Стаття 56 Господарського процесуального кодексу України забезпечує право відповідача на інформацію про подану позовну заяву та ознайомлення з її змістом і доданими документами, а також передбачає механізм реалізації такого права шляхом встановлення обовязку позивача надіслати сторонам та третім особам копії позовної заяви та доданих до неї документів до порушення провадження у справі.

Таким чином, право на справедливий суд, передбачене ст. 6 Конвенції, включає в себе обовязок позивача належним чином інформувати відповідача та третіх осіб про подання позову до суду шляхом направлення на їх адресу копії позовної заяви з додатками. При чому, таке інформування повинно бути здійснене позивачем до порушення судом провадження по справі. Отже, порушення провадження у справі до виконання позивачем вказаного обовязку, не відповідає наведеним положенням ст. 6 Конвенції.

Разом з тим, письмовими доказами, відповідно до положень статті 36 Господарського процесуального кодексу України, є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Так, відповідно до п.5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно - розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163 - 2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 7 квітня 2003 року № 55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Позивачем в якості додатків до позовної заяви надані документи, які не засвідчені належним чином як копії, тому вони не можуть бути прийняті господарським судом як належні докази по справі.

Наведені вище обставини перешкоджають суду належним чином підготувати справу до розгляду та вчинити дії, передбачені ст. 65 ГПК України, та, відповідно, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

Керуючись п. 6 ст.63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

У Х В А Л И В :

Додаток:

- позовна заява на 25 аркушах в тому числі оригінал квитанції № 0.0.439348855.1 від 24 вересня 2015 року про сплату судового збору у сумі 1 218,00 грн.;

- конверт.

Суддя ОСОБА_2