ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 грудня 2015 року Справа № 910/4337/14

Вищий господарський суд України у складі: головуючий суддя Селіваненко В.П., судді Львов Б.Ю. і Палій В.В. (доповідач),

розглянувши матеріали касаційної скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Адсаунд", м. Київ,

на рішення господарського суду міста Києва від 01.07.2015

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015

зі справи № 910/4337/14

за позовом приватного підприємства "СВІТОВА МУЗИКА" (далі - ПП "СВІТОВА МУЗИКА"), м. Київ,

до 1. приватного акціонерного товариства "МТС Україна" (далі - ПрАТ "МТС Україна"), м. Київ,

2. товариства з обмеженою відповідальністю "ІНТЕГРОВАНІ КОМУНІКАЦІЇ" (далі - ТОВ "ІНТЕГРОВАНІ КОМУНІКАЦІЇ"), м. Київ,

3. товариства з обмеженою відповідальністю "Адсаунд" (далі - ТОВ "Адсаунд"), м. Київ,

про стягнення компенсації в розмірі 121 800,00 грн. та заборону використання музичного твору,

ВСТАНОВИВ:

ПП "СВІТОВА МУЗИКА" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ "МТС Україна" про стягнення з відповідача компенсації в розмірі 121 800,00 грн. та заборону відповідачеві використовувати музичний твір у складі аудіовізуального твору.

Рішенням господарського суду міста Києва від 01.07.2015 зі справи № 910/4337/14, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015, позовні вимоги про стягнення з ПрАТ "МТС Україна" компенсації в розмірі 121 800,00 грн. задоволено, у відношенні інших відповідачів - в позові відмовлено.

06.11.2015 (згідно з вхідним штампом Київського апеляційного господарського суду на касаційній скарзі) ТОВ "Адсаунд" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 06.11.2015 б/н, у якій просить скасувати судові акти попередніх інстанцій зі справи № 910/4337/14, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову повністю.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на те, що до скарги на порушення вимог частини четвертої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не додано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі та доказів надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Так, у зв'язку з прийняттям Верховною Радою України Закону України від 22.05.2015 N 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.2015, внесено суттєві зміни до Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674), які полягають, зокрема у такому:

- у частині другій статті 4 Закону:

пункт 2, що регулює ставки судового збору за подання до господарського суду позовних заяв, інших заяв, скарг, видачу документів, викладено у новій редакції, якою визначено найменування документа та дії, за яку справляється судовий збір, і платника судового збору;

у підпунктах 4, 5, 6 пункту 2 змінено порядок обчислення ставок судового збору за подання апеляційних, касаційних скарг на рішення господарського суду та у справах про банкрутство, заяв про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами та заяв про перегляд судових рішень Верховним Судом України. Такі ставки визначаються на підставі ставок, що підлягали сплаті при поданні позовних заяв, інших заяв і скарг.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону № 3674 у редакції, що діє з 01.09.2015, ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

До касаційної скарги ТОВ "Адсаунд" від 06.11.2015 б/н додано квитанцію від 06.11.2015 № 6993487 про сплату судового збору за подання касаційної скарги в розмірі 2 924,00 грн.

Проте, з позовом до суду ПП "СВІТОВА МУЗИКА" звернулося у березні 2014 року.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону № 3674 в редакції, що діяла станом на березень 2014 року, ставкою судового збору за подання позовної заяви майнового характеру було 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону № 3674 ставку судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру встановлено: 1 розмір мінімальної заробітної плати (станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Оскаржуючи в касаційному порядку рішення попередніх інстанцій у справі за позовом, що містить вимоги як майнового так і немайнового характеру, ТОВ "Адсаунд" мало сплатити судовий збір з касаційної скарги у розмірі 120 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, а саме 4 384,80 грн. ((121 800,00грн. х 2%) + 1 218,00 грн.) х 120% = 4 384,80 грн.), чого ним зроблено не було.

Крім того, відповідно до підпунктів 2.20, 2.21, 2.22 пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК України, зокрема, Вищим господарським судом України на підставі пункту 4 частини першої статті 1113 ГПК України. За відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) так само повертається господарським судом без розгляду.

У доданій до касаційної скарги квитанції від 06.11.2015 № 6993487 зазначено наступні реквізити у призначенні платежу: "Суд. збір за кас. скаргу ТОВ "Адсаунд" до Вищого господарського суду України". Таким чином, із зазначеної квитанції про сплату судового збору неможливо зрозуміти, касаційна скарга у якій саме справі оплачується судовим збором.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 4 частини першої статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 01.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 у справі № 910/4337/14 повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Адсаунд".

Суддя В. Селіваненко

Суддя Б. Львов

Суддя В. Палій