РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.10.2015Справа №910/22602/15

За позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк";

про стягнення 75 151,13 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: не з'явилися;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 49 823,55 грн. заборгованості за неналежне виконання договірних обов'язків, 24 138,28 грн. інфляційної складової боргу, 1 189,30 грн. трьох відсотків річних, а також 1 827,00 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.09.2015 року порушено провадження у справі № 910/22602/15, розгляд справи призначено на 06.10.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2015 року, у зв'язку з нез'явленням у судове засідання представників відповідача, відкладено розгляд справи до 27.10.2015 р.

Позивач та відповідач були належним чином повідомлені про час, день та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення господарського суду, яке міститься в матеріалах справи, однак своїх повноважних представників у судове засідання 27.10.2015 р. сторони не направили.

Відповідач не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті.

З огляду на неявку представників сторін у судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним підприємством "Харківські теплові мережі" (надалі - позивач, енергопостачальна організація) та Харківською філією Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (надалі - відповідач, споживач) 01.03.2003 року було укладено тимчасовий договір про постачання теплової енергії № 22582 (надалі - договір), відповідно до умов якого енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. (п.1.1. договору)

Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт звірки розрахунків. (п.6.2. договору)

Відповідно до п. 6.3. договору споживач за три дні до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації вартість, зазначеної в додатку 1 до договору кількості теплової енергії, що є і заявкою на наступний розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду.

Якщо споживач розраховується за показниками приладів обліку: при перевищенні фактичного використання теплової енергії понад заявлену та сплачену до початку розрахункового періоду, це перевищення окремо оплачується споживачем не пізніше 25 числа поточного місяця, у випадку, коли фактичне використання теплової енергії нижче від заявленого та сплаченого до початку розрахункового періоду, залишок (сальдо) розрахунків визначається за фактичними показниками приладів обліку (п.6.4. договору).

Згідно з п. 6.7. договору погашення боргу та відсотків за товарний кредит повинно бути здійснено протягом 5 днів після одержання рахунку безпосередньо від працівника підприємства або 7 днів після відправлення поштою.

Споживання теплової енергії відповідачем за адресою: м. Харків, вул. Сумська, 41/2, вул. Китаєнка, 4 та вул. Золочівського, 23, в період, за який нарахована заборгованість, підтверджується наявними у матеріалах справи копіями актів на підключення споживача до мережі теплової енергії та актами відключення споживача від мережі теплової енергії.

За спожиту теплову енергію позивачем на адресу відповідача направлялись рахунки за спожиту теплову енергію, однак останні сплачувались відповідачем не в повному обсязі, у зв'язку з чим у останнього за період з жовтня 2013 року по квітень 2015 року утворилась заборгованість в сумі 49 823,55 грн.

16 червня 2015 року позивачем було надіслано на адресу відповідача лист з вимогою про оплату заборгованості у розмірі 49 823,55 грн.

Оскільки відповідач заборгованість не погасив, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення 49 823,55 грн.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України, за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до положень ч. 6. та ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України, розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється, як правило, у формі попередньої оплати. За погодженням сторін можуть застосовуватися планові платежі з наступним перерахунком або оплата, що провадиться за фактично відпущену енергію.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач своїх зобов'язань по оплаті поставленої йому позивачем теплової енергії належним чином не виконав, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 49 823,55 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

Відтак, зважаючи на встановлені факти та вимоги зазначених вище правових норм, а також, враховуючи, що позивачем доведено свої позовні вимоги, а відповідачем в установленому порядку їх не спростовано, належних доказів на заперечення обставин, повідомлених позивачем, не надано, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення суми заборгованості за договором № 2252 про постачання теплової енергії від 01.03.2003 нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню повністю в сумі 49 823,55 грн.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача інфляційних втрат у розмірі 24 138,28 грн. та 3% річних у розмірі 1 189,30 грн. за прострочення виконання грошового зобов'язання за договором.

Відповідач у встановлений строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив наданий позивачем розрахунок та вважає за можливе стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 1 189,30 грн. та інфляційні втрати в розмірі 24 138,28 грн. за прострочення виконання грошового.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" (01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, ) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, м. Харків, вул. Доброхотова, буд. 11, ) 49 823 (сорок дев'ять тисяч вісімсот двадцять три) грн. 55 коп. основного боргу, 24 138 (двадцять чотири тисячі сто тридцять вісім) грн. 28 коп. інфляційних втрат, 1 189 (одну тисячу сто вісімдесят дев'ять) грн. 30 коп. трьох процентів річних та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 02.11.2015 р.