КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2015 р. Справа№ 910/11522/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Куксова В.В.

Яковлєва М.Л.

при секретарі

судового засідання: Грабенко В.А.

за участі представників сторін:

позивача не з'явився, про дату, час та місце судового

засідання був повідомлений належним чином;

відповідача Редун М.А. дов. від 18.08.2015 № 119/08-15.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги відповідача ДП "Центр сертифікації та експертизи

насіння і садивного матеріалу"

на рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2015

у справі № 910/11522/15 (судя Демидов В.О.)

за позовом ТОВ "імперія - Агро"

до відповідача ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і

садивного матеріалу"

про стягнення заборгованості у розмірі 102 954,96 грн.

за Договором поставки № МВ - 72/13 від

26.04.2013

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ "Імперія - Агро" 05.05.2015 звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" заборгованість за Договором поставки №МВ-72/13 від 26.04.2013 в сумі 25 629 грн. 90 коп., 47 415 грн. 32 коп. дооцінки вартості неоплаченого товару, 36% річних у розмірі 15 420 грн. 07 коп., 9 363 грн. 69 коп. пені та 5 125 грн. 98 коп. штрафу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.07.2015 № 910/11522/15 позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" на користь ТОВ "Імперія-Агро" заборгованість у сумі 25629 грн. 90 коп., 47 415 грн. 32 коп. дооцінки вартості неоплаченого товару, 36% річних у розмірі 15420 грн. 07 коп., 9363 грн. 69 коп. пені, 5125 грн. 98 коп. штрафу.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, відповідач ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить Рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2015 № 910/11522/15 скасувати в частині стягнення 47 415 грн. 32 коп. дооцінки вартості неоплаченого товару, 36% річних у розмірі 15420 грн. 07 коп., 9363 грн. 69 коп. пені, 5125 грн. 98 коп. штрафу та 2060 грн. судового збору та прийняти нове судове рішення, за яким відмовити в задоволенні позову в цій частині, оскільки ним після прийняття судового рішення сплачено борг у повному обсязі, то застосовані судом до нього штрафні санкції є неправомірними. За ствердженням скаржника, Договір поставки є недійсним, а тому штрафні санкції, застосовані до нього є необгрунтованими.

Ухвалою КАГС від 13.08.2015 № 910/11522/15 порушено апеляційне провадження за скаргою позивача (колегія суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Тарасенко К.В., Яковлєва М.Л.). та призначено судове засідання.

За Розпорядженням секретаря судової палати КАГС від 08.09.2015, у зв'язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у черговій відпустці, склад колегії суддів було змінено, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Авдеєв П.В., Яковлєв М.Л..

За Ухвалою КАГС від 08.09.2015 № 910/11522/15 прийнято апеляційну скаргу відповідача до провадження колегією суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Авдеєва П.В., Яковлєва М.Л..

За Розпорядженням секретаря судової палати КАГС від 19.11.2015, у зв'язку із закінченням строку повноваження судді Авдеєва П.В. щодо здійснення правосуддя, склад колегії суддів було змінено, для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді: Куксов В.В., Яковлєв М.Л..

За Ухвалою КАГС від 19.11.2015 № 910/11522/15 прийнято апеляційну скаргу відповідача до провадження колегією суддів у складі: головуючої судді Ільєнок Т.В., суддів: Куксова В.В., Яковлєва М.Л..

В останнє судове засідання від 17.11.2015 представник позивача не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про його належне повідомлення свідчить залучене до матеріалів справи зворотне поштове повідомлення про вручення позивачу Ухвали КАГС про порушення апеляційного провадження від 13.08.2015 по даній справі № 09-33/32255/15, підпис представника позивача на розписці сторін про відкладення розгляду справи та Телефонограма від 03.11.2015.

Колегія суддів, приймаючи до уваги те, що присутній представник відповідача-скаржника не заперечував проти продовження апеляційного перегляду даної справи без участі представника позивача, продовжила розгляд справи 19.11.2015 за наявними матеріалами.

За пунктом 3.9.2 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1. підпункту 3.9. названої Постанови Пленуму ВГСУ.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника скаржника, дійшла висновку апеляційну скаргу відповідача ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" залишити без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2015 по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 26.04.2013 між ТОВ "Імперія-Агро" (далі за текстом - позивач, постачальник) та Миколаївською філією Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" (покупець) було укладено Договір поставки №МВ-72/13 (далі за текстом - Договір), згідно п.1.1 якого постачальник зобов'язується передати у власність покупця продукцію виробничо-технічного призначення, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (вартість, ціну), визначену договором.

Розділом 2 Договору, зокрема, передбачено, що асортимент, кількість, ціна продукції, що поставляється, визначається додатками до договору, та/або накладними, та/або рахунками-фактури. Ціна продукції вказується у додатках до договору в національній валюті та визначається в залежності від виду товару. Для товару (ЗЗР, насіння та мікродобрива) сторони встановлюють ціну та його вартість у гривнях, а також визначають їх еквівалент у доларах США. Видаткова накладна є невід'ємною частиною договору та підписується з боку покупця особою, уповноваженою довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей. У разі зміни курсу гривні до долара США постачальник проводить перерахунок (дооцінку) вартості поставленого, але не оплаченого покупцем товару.

Порядок розрахунків за поставлений товар визначається у додатках до Договору. Сторони погодилися застосовувати при проведенні розрахунків курс долара США до гривні, що встановлений на міжбанківській валютній біржі на день підписання договору ( п.3.1, 3.2 Договору).

У тому випадку, коли курс на міжбанківській валютній біржі щодо продажу долара США до гривні на день проведення розрахунків (перерахування коштів) є вищим за курс відповідної іноземної валюти на день укладення додатку, сторони для визначення суми, належної до оплати, використовують таку формулу: С=А1/А2*В, де С - сума, належна до оплати, В - ціна товару на момент підписання додатку, А1 - (курс на міжбанківській валютній біржі щодо продажу долара США до гривні) на день перерахування коштів, А2 - (курс на міжбанківській валютній біржі щодо продажу долара США до гривні) на день підписання відповідного додатку. При проведенні розрахунків суми в гривнях, яку покупець зобов'язаний сплатити постачальнику як належну оплату повної вартості товару, визначається з врахуванням умов ч. 1 цього пункту шляхом множення грошового еквівалента вартості неоплаченого товару в доларах США на курс на міжбанківській валютній біржі щодо продажу долара США до гривні на день проведення оплати. (п. 3.3 договору).

Згідно п. 3.5 Договору товар, що був переданий покупцю в межах цього договору тільки згідно накладних має бути ним оплачений не пізніше 10 днів з моменту його отримання за відповідною накладною.

Договір набув чинності з дня його підписання представниками обох сторін і діє до повних розрахунків (п. 11.2 Договору).

Крім того, сторонами були укладені Додатки до Договору.

Згідно Додатку №1 до Договору від 26.04.2013, укладеного між ТОВ "Імперія-Агро" та Миколаївською філією Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", загальна сума товару включаючи ПДВ, становить 9790 грн. Покупець оплачує постачальнику в порядку попередньої оплати 5% вартості товару, що складає 489 грн. 50 коп. шляхом перерахування цієї суми постачальнику в строк до 30.04.2013, залишок суми 95% вартості товару, що складає 9300 грн. 50 коп. перераховуються покупцем до 01.08.2013. Оплата вартості товару здійснюється з врахуванням п. 3.3 Договору.

Згідно Додатку №2 до Договору від 30.04.2013, укладеного між ТОВ "Імперія-Агро" та Миколаївською філією Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", загальна сума товару включаючи ПДВ, становить 10 927,00 грн. Покупець оплачує постачальнику в порядку попередньої оплати 5% вартості товару, що складає 546 грн. 35 коп. шляхом перерахування цієї суми постачальнику в строк до 13.05.2013, залишок суми 95% вартості товару, що складає 10380 грн. 85 коп. перераховуються покупцем до 01.08.2013. Оплата вартості товару здійснюється з врахуванням п. 3.3 Договору.

Згідно Додатку №3 до Договору від 30.05.2013, укладеного між ТОВ"Імперія-Агро" та Миколаївською філією Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", загальна сума товару включаючи ПДВ, становить 26120 грн. Покупець оплачує постачальнику в порядку попередньої оплати 5% вартості товару, що складає 1 306 грн. шляхом перерахування цієї суми постачальнику в строк до 04.06.2013, залишок суми 95% вартості товару, що складає 24814 грн. перераховуються покупцем до 01.08.2013. Оплата вартості товару здійснюється з врахуванням п. 3.3 Договору.

Згідно Додатку №4 до Договору від 01.07.2013, укладеного між ТОВ"Імперія-Агро" та Миколаївською філією Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", загальна сума товару включаючи ПДВ, становить 815 грн. 90 коп. Покупець оплачує постачальнику в порядку попередньої оплати 5% вартості товару, що складає 40 грн. 80 коп. шляхом перерахування цієї суми постачальнику в строк до 04.07.2013, залишок суми 95% вартості товару, що складає 775 грн. 10 коп. перераховуються покупцем до 01.08.2013. Оплата вартості товару здійснюється з врахуванням п. 3.3 Договору.

Вказаний Договір та Додатки до договору зі сторони покупця скріплені печаткою Миколаївської філії Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" та засвідчені підписом завідуючого станції - ОСОБА_7

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання умов Договору позивачем було поставлено покупцю товар, що підтверджується відповідними Видатковими накладними: №1308 від 30.04.2013 на суму 9790 грн. з ПДВ, №1310 від 30.04.2013 на суму 10927 грн. з ПДВ, №2555 від 31.05.2013 на суму 24120 грн. з ПДВ, №3446 від 02.07.2013 на суму 815 грн. 90 коп. з ПДВ. Відповідачем отримано товар на суму 47652 грн. 90 коп. Вказані Накладні скріплені печаткою Миколаївської філії Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" та засвідчені підписом особи, що отримала товар, без зазначення її прізвища. Накладна №2592 від 03.06.2013 на суму 2000 грн. з ПДВ скріплена печаткою Миколаївської філії Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" та засвідчена підписом ОСОБА_8

Згідно Платіжних доручень, сформованих на виконання умов Договору:

- №467 від 16.05.2013 платником суми 489 грн. 50 коп. згідно Додатку №1 до договору є Миколаївська філія Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу";

- №656 від 14.06.2013 платником суми 1306 грн. згідно Видаткової накладної №2555 від 31.05.2013 є Миколаївська філія Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу";

- №669 від 21.06.2013 платником суми 546 грн. 35 коп. згідно Додатку №2 до Договору є Миколаївська філія Державного підприємства"Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу";

- №482 від 09.04.2013 платником суми 19681 грн. 15 коп. за Рахунком №1274 від 26.04.2013, №1396 від 30.04.2013 є ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу".

У Листі від 10.06.2015 №469/1 ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" з огляду на кризову ситуацію в економіці країни, розглянувши клопотання Миколаївської філії №44 від 10.06.2015 "Щодо розгляду претензії від ТОВ "Імперія-Агро", ознайомившись з претензією про стягнення боргу від ТОВ "Імперія-Агро" стосовно сплати вартості поставленого товару на загальну суму 27689 грн. 90 коп., в т.ч. ПДВ, а також враховуючи початок проведення весняно-посівної компанії, звернулося до позивача з пропозицією щодо погашення заборгованості згідно наведеної у листі схеми.

Згідно Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Державне підприємство "Центр сертифікації та експертизи насіння і садівного матеріалу" ідентифікаційним кодом юридичної особи є 37884028, у своїй діяльності керується статутом, у графі "Дані про відокремлені підрозділи юридичної особи" зазначено, зокрема Миколаївську філію Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", код 38104270.

Статутом Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садівного матеріалу" визначено, що відповідач є юридичною особою, може створювати філії, які діють відповідно до положення про них.

Згідно Положення про Миколаївську філію Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", затвердженого Наказом ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садівного матеріалу" 03.01.2012 №7 (далі за текстом - положення), філія є відокремленим підрозділом відповідача, що є закладом сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу та входить до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства України. Філія створена відповідно до наказу ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" № 7 від 03.01.2012, в своїй діяльності філія підпорядковується Підприємству п.1.1, 1.2 Положення).

Положенням визначено, що філія є відокремленим структурним підрозділом відповідача без права юридичної особи і діє від імені Підприємства в межах, визначених положенням. Відповідальність за діяльність філії несе підприємство. Права та обов'язки, що визначаються положенням про філію, затвердженим підприємством, філія набуває з дня внесення відомостей про філію до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Філія має рахунки в банківських установах України, печатку із своїм найменуванням, інші печатки, штампи, бланки зі своєю емблемою та інші необхідні реквізити (п. 2.1 положення).

Згідно положення філія має право, зокрема, самостійно від імені відповідача укладати з юридичними та фізичними особами України угоди з урахуванням обмежень, викладених у положенні, представляти інтереси відповідача у взаємовідносинах з органами державної влади, органами місцевого самоврядування, правоохоронними органами, підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами (п. 4.1.1, 4.1.4 Положення).

Суд першої інстанції, дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов правомірного висновку про необхідність задоволення позовних вимог , при цьому взяв до уваги наступне.

Спір між сторонами виник у зв'язку з простроченням виконання відповідачем зобов'язань щодо оплати товару, одержаного за Договором поставки від 26.04.2013 № МВ-72/13.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем зобов'язань за Договором поставки №МВ-72/13 від 26.04.2013, що полягає у частковій оплаті поставленого позивачем товару.

Відповідач, заперечуючи проти позову, стверджував, що у зв'язку із недодержанням сторонами правочину вимог, встановлених ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України та на підставі ст. 215 Цивільного кодексу України, Договір поставки №МВ-72/13 від 26.04.2013 слід визнати недійсним. Відповідач посилався на те, що Миколаївська філія є одним із відокремлених структурних підрозділів ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" без права юридичної особи, у зв'язку із чим повноваження керівникам структурних підрозділів на підписання договорів надає керівник Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" на підставі довіреності. Стороною Договору поставки №МВ-72/13 від 26.04.2013 є Миколаївська філія ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу". Зазначений Договір зі сторони Миколаївської філії ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" підписано завідуючим станції ОСОБА_7, який не мав повноважень на його підписання. В обґрунтування заперечень відповідач посилався на зміст Довідки начальника відділу по роботі з персоналом Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", згідно якої ОСОБА_7 у період з 01.10.2012 по 20.03.2014 працював за сумісництвом на посаді завідувача Новоодеської сортодослідної станції Миколаївської філії ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", у зв'язку із чим не міг діяти на підставі Статуту і не мав повноважень на підписання Договору поставки. Крім того, за твердженням відповідача, є недоведеним факт схвалення зазначеного правочину саме юридичною особою ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу".

В свою чергу, позивач, заперечуючи вищенаведені зауваження відповідача, послався на ті обставини, що Договір поставки №МВ-72/13 від 26.04.2013 скріплено печаткою Миколаївської філії ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", яка правомірно використовувалась відповідними працівниками структурного підрозділу відповідача; до оспорюваного Договору підписано чотири Додатки у період з 26.04.2013 по 01.07.2013 року, які також скріплено печатками філії, що свідчить про його виконання; на підставі Договору відпущено товар згідно видаткових накладних та Довіреностей на отримання товару; товар частково оплачено відповідно до платіжних доручень, які наявні в матеріалах справи. Відповідно до Платіжного доручення від 09.04.2014 товар оплачений саме відповідачем. Позивач вважав, що надісланий 10.06.2015 відповідачем позивачу Лист про розстрочення сплати боргу свідчить про фактичне схвалення відповідачем зазначеного Договору.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Частина 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначає перелік основних реквізитів первинних бухгалтерських документів, які є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Такими реквізитами є: назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Місцевим господарським судом встановлено, що наявні в матеріалах справи Видаткові накладні містять підпис особи, яка передавала товар та приймала його.

За висновком суду першої інстанції, заперечення відповідача проти позову є безпідставними та необґрунтованими, спрямованими на ухилення від виконання зобов'язання, взятого на себе згідно з умовами Договору, з огляду на таке.

Відповідно до п. 3.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 29.05.2013 № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" (далі за текстом - Постанова) наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 Цивільного кодексу України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину. Якщо керівник відособленого підрозділу юридичної особи мав відповідні повноваження, але у правочині помилково відсутні вказівки на те, що її укладено від імені юридичної особи, то ця обставина також не може бути підставою для визнання правочину недійсним. У таких випадках правочин слід вважати вчиненим від імені юридичної особи.

Згідно зі ст. 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

При цьому, за наукою цивільного права схвалення дій представника можливе в різних формах: 1) схвалення шляхом заяви про це; 2) схвалення мовчазною згодою; 3) схвалення шляхом здійснення так званих конклюдентних дій, що свідчать про прийняття правочину. За своєю юридичною природою схвалення є одностороннім правочином, що потребує сприйняття його третьою особою і представником. У схваленні виражається воля особи, яку представляють, наділити юридичною силою конкретну угоду, укладену для неї з перевищенням повноважень. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Судом першої інстанції встановлено, що із Платіжного доручення №482 від 09.04.2013, Банківської виписки (а/с 88) вбачається, що платником суми 19681 грн. 15 коп. за Рахунком №1274 від 26.04.2013, №1396 від 30.04.2013 є ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", отримувачем коштів є позивач. У зазначеному Платіжному дорученні у графі "код" вказаний код юридичної особи 3788028.

Крім того, відповідач у Листі від 10.06.2015 №469/1 звертався до позивача із пропозицією щодо виплати заборгованості частинами: 9229 грн. 97 коп. - до 30.06.2015, 9229 грн. 97 коп. - до 30.07.2015, 9229 грн. 97 коп. - до 30.08.2015.

Враховуючи наведене, наявні всі підстави вважати схваленим відповідачем договір поставки шляхом вчинення ним конклюдентних дій, пов'язаних зі здійсненням ним часткової оплати поставок продукції за договором на користь відповідача шляхом перерахування коштів у безготівковому порядку на рахунок позивача, а також звернення до позивача із пропозицією про погашення заборгованості частинами згідно наведеного у зазначеному листі графіку.

Таким чином, суд першої інстанції, враховуючи те, що за Видатковими накладними було зафіксовано факт здійснення господарської операції та факт встановлення договірних правовідносин, які є документальним підтвердженням передачі товару, та з огляду на те, що відповідачем було вчинено конклюдентні дії, які свідчать про подальше схвалення ним Договору поставки, дійшов висновку про наявність достатньої кількості доказів для здійснення позивачем права вимоги до відповідача щодо оплати грошових коштів, а тому вимога щодо стягнення з відповідача заборгованості за Договором поставки №МВ-72/13 від 26.04.2013 по оплаті за поставлений товар в сумі 25629 грн. 90 коп. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Щодо вимог позивача в частині стягнення 47 415 грн. 32 коп. дооцінки вартості неоплаченого товару, 36% річних у розмірі 15 420 грн. 07 коп., 9 363 грн. 69 коп. пені та 5 125 грн. 98 коп. штрафу, судом першої інстанції відзначено наступне.

Договором передбачено, що за несвоєчасну оплату продукції відповідач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення, а також додатково штраф 20% від суми несплаченого боргу (п.7.1.1 Договору).

Сторони у Договорі домовились, що стягнення штрафних санкцій (пені, штрафу, процентів) за даним Договором. Відповідно до ст. 232 Господарського кодексу України не обмежується строком нарахування та припиняється в день виконання сторонами зобов'язання, а строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій у відповідності до ст. 259 Цивільного кодексу України продовжується до трьох років.

Позивачем заявлено до стягнення з відповідача суму пені в розмірі 9363 грн. 69 коп. за період з 02.08.2013 по 03.04.2015 та штрафу у розмірі 20%, що становить 5125 грн. 98 коп.. Суд першої інстанції, перевіривши вказані розрахунки позивача, визнав їх арифметично вірними, а тому дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача 36% річних у розмірі 15420 грн. 07 коп., місцевий господарський суд зазначив про таке.

Частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 7.7 Договору визначено, що в разі невиконання покупцем зобов'язань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобов'язань, передбачених розділом 3 договору покупець відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України сплачує на користь постачальника крім суми заборгованості 36% річних, якщо інший відсоток річних не встановлено відповідним додатком до договору. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати.

Враховуючи наведене, за висновком суду першої інстанції, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 36% річних у сумі 15420 грн. 07 коп. є такими, що підлягають задоволенню.

Також позивачем заявлено до стягнення 47415 грн. 32 коп. дооцінки вартості неоплаченого товару згідно п. 2.4 умов Договору, якими передбачено, що у разі зміни курсу гривні до долара США постачальник проводить перерахунок (дооцінку) вартості поставленого, але не оплаченого покупцем товару.

З огляду на положення розділу 3 Договору суд першої інстанції відзначив, що дооцінка вартості неоплаченого товару є фактично курсовою різницею, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача з таких підстав.

У розумінні ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

За правовою позицією, викладеною у Постановах Верховного Суду України від 04.07.2011 у справі N 3-62гс11 та від 26.12.2011 у справі N 3-141гс11, положення чинного законодавства хоч і визначають національну валюту України як єдиний законний платіжний засіб на території України, однак не містять заборони на вираження у договорі грошових зобов'язань в іноземній валюті, визначення грошового еквівалента зобов'язання в іноземній валюті, а також на здійснення перерахунку грошового зобов'язання у випадку зміни курсу національної валюти України по відношенню до іноземної валюти.

Відповідно до положень ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених п. 1 і п. 2 частини першої статті 111-16 Господарського процесуального кодексу України, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у Постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Поряд з цим, слід зазначити, що статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З огляду на вищевикладене, вбачається, що сторонами у належній формі досягнуто згоди щодо можливості коригування розміру платежів залежно від курсу гривні до долара США, без будь-якого додаткового погодження сторонами, та визначено спосіб перегляду ціни.

При цьому, чинне законодавство України не містить прямого застереження про недійсність відповідної домовленості.

Судом першої інстанції здійснено перевірку курсової різниці згідно формули наведеної у Договорі, з огляду на що, сума заборгованості відповідача підлягає коригуванню на коефіцієнт зростання курсу долара США відносно курсу гривні, що за розрахунком позивача становить 47415 грн. 32 коп., а тому позовні вимоги в частині стягнення зазначеної суми з відповідача підлягають задоволенню.

За оцінкою колегії суддів, враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 25629 грн. 90 коп., 47415 грн. 32 коп. дооцінки вартості неоплаченого товару, 36% річних у розмірі 15420 грн. 07 коп., 9363 грн. 69 коп. пені, 5125 грн. 98 коп. штрафу є такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідач ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" у доводах апеляційного оскарження наголосив на тому, що оскаржує Рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2015 № 910/11522/15 частково, та просить колегію суддів прийняте судове рішення скасувати, за яким в частині стягнення 47 415 грн. 32 коп. дооцінки вартості неоплаченого товару, 36% річних у розмірі 15420 грн. 07 коп., 9363 грн. 69 коп. пені, 5125 грн. 98 коп. штрафу та 2060 грн. судового збору та прийняти нове судове рішення, за яким відмовити в задоволенні позову в цій частині, при цьому стверджує про недійсність укладеного Договору поставки.

В обґрунтування своїх заперечень скаржник посилається на те, що Миколаївська філія є одним із відокремлених структурних підрозділів ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" без права юридичної особи, у зв'язку із чим повноваження керівникам структурних підрозділів на підписання договорів надає керівник Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" на підставі довіреності. Відповідач наголошує, що стороною Договору поставки №МВ-72/13 від 26.04.2013 є Миколаївська філія ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу". В свою чергу, зазначений Договір зі сторони Миколаївської філії ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу" підписано ОСОБА_7, який не мав повноважень на його підписання. Серед іншого, відповідач посилався на зміст Довідки начальника відділу по роботі з персоналом Державного підприємства "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", згідно якої ОСОБА_7 у період з 01.10.2012 по 20.03.2014 працював за сумісництвом на посаді завідувача Новоодеської сортодослідної станції Миколаївської філії ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу", у зв'язку із чим не міг діяти на підставі Статуту і не мав повноважень на підписання Договору поставки. Крім того, за твердженням відповідача, є недоведеним факт схвалення зазначеного правочину саме юридичною особою ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу".

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів, вважає за необхідне зазначити, що наведені доводи апеляційного оскарження відповідача базуються на тих же доказах та поясненнях, що надавалися у суді першої інстанції, яким вже надана належна правова оцінка за оскарженим Рішенням.

Під час судового засідання від 19.11.2015 відповідач наголошував на тому, що судом першої інстанції не звернуто увагу на Листи від 10.06.2015 та 19.05.2015, за якими відповідач пропонував позивачеві схему погашення заборгованості за Договором. Скаржник стверджував про те, що станом на час апеляційного перегляду даної справи, ним сплачено основну суму боргу в повному обсязі, а тому судове рішення оскаржується лише в частині похідних вимог, при цьому відповідач звертав увагу колегії суддів на те, що суд першої інстанції при розгляді справи не запропонував сторонам укласти мирову угоду, чим порушив, на його думку, норми чинного законодавства. Представником відповідача було надано колегії суддів для огляду Лист від 11.11.2015, за яким він вкотре пропонував позивачеві вирішити даний спір мирним шляхом.

Колегія суддів, оглянувши наданий відповідачем Лист встановила, що він датований від 11.11.2015, тобто вже після прийняття 02.07.2015 оскарженого судового рішення по даній справі, а тому, не може слугувати доказом по даній справі, оскільки його надано суду на стадії апеляційного перегляду даної справи.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги відповідача ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу"є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого Рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ДП "Центр сертифікації та експертизи насіння і садивного матеріалу"залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 02.07.2015 № 910/11522/15 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2015 № 910/11522/15 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 19.11.2015 № 910/11522/15 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 910/11522/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді В.В. Куксов

М.Л. Яковлєв