ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2015 року Справа №904/7919/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів:Верхогляд Т.А., Парусніков Ю.Б.,

при секретарі судового засідання: Фьокліній Д.І.

За участю представників сторін:

від ПП "Натал": Антонюк А.П., паспорт серія НОМЕР_1 від 22.07.1997 р., керівник;

інші учасники апеляційного провадження в судове засідання не з'явились.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного підприємства "Натал" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2015 року у справі №904/7919/14

за заявою Приватного підприємства "Натал", м. Дніпропетровськ

до Приватного підприємства "Натал", м. Дніпропетровськ

про визнання банкрутом,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2015 року задоволено заяву Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (надалі - Товариство) про перегляд за ново виявленими обставинами ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2015 року. В частині відхилення грошових вимог 5 113 615 грн. 83 коп. вищеозначеного товариства вона скасована і прийнято нове рішення. Визнано грошові вимоги товариства до ПП «Натал» на суму 4 601 117 грн. 14 коп. 4 черга задоволення, грошові вимоги на суму 512 498 грн. 69 коп. відхилено.

Ухвала мотивована тим, що заперечуючи проти грошових вимог банку, боржник посилався на пропуск строка позовної давності по стягненню основного боргу і як наслідок, по стягненню процентів, комісії та пені, при цьому боржник стверджував, що строк позовної давності закінчився 05.09.2012 року, з урахуванням вимоги по сплаті кредиту, яка направлена представником банку 05.08.2009 року. У ході розгляду справи про перегляд заяви за ново виявленими обставинами боржник змінив свою правову позицію і стверджував, що строк позовної давності по процентам слід відліковувати з 16.04.2009 року, а по основному боргу з 29.12.2009 року.

При розгляду грошових вимог 19.02.2015 року та 14.04.2015 року господарський суд Дніпропетровської області та Дніпропетровський апеляційний господарський суд застосовували строки позовної давності з урахуванням того, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 16.05.2014року, яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.10.2014 року у справі № 22-4/774/6145/14, встановлено факт пропуску строку позовної давності по вимогах про стягнення заборгованості за кредитним договором № 0 в сумі 3 526 771,09 грн. у тому числі 970 000 грн. заборгованості по сплаті кредиту.

06.06.2015 року Вищим спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних справ рішення від 16.05.2014 року та ухвала від 07.10.2014 року були скасовані і Товариство звернулося з заявою до господарського суду Дніпропетровської області про перегляд справи за ново виявленими обставинами.

Суд зазначив, що у справі є заява керівника боржника про застосування строку позовної давності при вирішенні спору. Суд встановив, що 28.12.2007 року між АКБ «УкрСиббанк» та ПП «Натал» укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №0. 28.12.2007 року між банком та позичальником укладено додаткову угоду №1 0) до Генерального договору про надання кредитних послуг (індивідуальна угода) № 0 від 28.12.2007 року, відповідно до умов якої позичальнику надано кредитні кошти в сумі 970 415 грн.

Додатком до додаткової угоди затверджено графік погашення кредиту від 28.12.07 р., яким підтверджується, що черговий транш кредиту в сумі 970 000 грн., отриманий боржником 30.01.2209 року мав бути сплачений повністю 28.12.2009 року і з цієї дати заборгованість рахується як прострочена.

З цієї дати і обліковується строк позовної давності, який сплинув 29.12.2012 року.

Строк позовної давності по процентах відлічується з 16.04.2009 року по 16.04.2012 року.

Суд зазначив, що пропуск позовної давності є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, але він має право поновити пропущений строк і тоді порушене право підлягає захисту.

27.10.2015 року до господарського суду надійшла заява Товариства про поновлення пропущеного терміну позовної давності з посиланням на поважність причини його пропуску і про відповідно визнання грошових вимог товариства на суму 5 113 615 грн. 83 коп.

Суд прийняв до уваги, що, починаючи з серпня 2009 року вжив заходів щодо стягнення заборгованості за кредитним договором.

Так. 05.09.2009 року було відкрито провадження у цивільній справі №2/2206/-9, однак у цій же справі прийнята ухвала про відмову у відкритті провадження від 03.12.2010 року з посиланням на те, що цей спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. 04.10.2011 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська залишено без розгляду заяву банку про стягнення заборгованості з поручителів-фізичних осіб.

23.04.2013 Товариство звернулося з позовом до боржника до Кіровського районного суду, його рішенням від 16.05.2014 року відмовлено у задоволенні позову, ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.10.2014 року це рішення залишено без змін, і тільки ухвалою Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ ці рішення скасовані і справу повернуто на новий розгляд. На даний час у провадженні місцевих загальних судів перебувають цивільні справи про стягнення з боржника та поручителів заборгованості за кредитною угодою, про звернення стягнення на заставлене майно. Розглядаються також зустрічні позови поручителів про визнання зобов'язання припиненими, про визнання договору поруки недійсним, про визнання недійсним договору іпотеки та додаткового договору до нього, скасування заборони.

Між тим, сума боргу є значною. Суд першої інстанції послався також на ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в силу якої не можна позбавити Товариство на доступ до правосуддя. А тому суд поновив Товариству строк позовної давності і визнав грошові вимоги Товариства.

У апеляційній скарзі боржник посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права і невідповідність його висновків фактичним обставинам справи.

А саме його висновки про необхідність поновлення терміну позовної давності є помилковими, оскільки їх не можна вважати поважними - залишення заяв без розгляду щодо фізичних осіб - поручителів і відмова у відкритті провадження.

Звернення до Кіровського районного суду відбулося поза межами позовної давності, а тому цю обставину також не можна вважати поважною. Просить скасувати оскаржувану ухвалу суду і відхилити грошові вимоги за пропуском строку позовної давності.

23.11.2015 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду від директора ПП «Натал» надійшло клопотання №23/11-1 від 23.11.2015 року про відкладення розгляду справи на іншу дату.

24.11.2015 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду від розпорядника ПП «Натал» надійшло клопотання б/н від 23.11.2015 року, в якому він просить розглянути справу без його участі.

09.12.2015 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду від директора ПП «Натал» надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги, в яких він просить вважати поважними обставинами, що кредитор з серпня 2009 року поданням позову намагався стягнути заборгованість, не відповідають дійсності так, як саме бездіяльність кредитора привела до того, що перебіг строку позовної давності не перервався (т.3 а.с 238-241).

17.12.2015 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду від представника ПАТ «УкрСиббанк» надійшло клопотання №26-52-456 від 17.12.2015 року, в якому він просить розглянути справу без участі уповноваженого представника, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

В судовому засіданні керівник ПП «Натал» надав пояснення по справі та навів обґрунтування своїх вимог з посиланням на норми законодавства. Інші учасники провадження у справі в судове засідання не з'явились, в матеріалах справи відсутні обґрунтування поважності підстав їх неявки в засідання апеляційного господарського суду. Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для їх повідомлення належним чином (п.3.9.2 постанови пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним ухвали, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала господарського суду Дніпропетровської області не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Статтею 112 ГПК України передбачено, що господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Статтею 114 ГПК України встановлено, що рішення і ухвали, що набрали законної сили і прийняті судом першої інстанції, переглядаються господарським судом, який прийняв ці судові рішення.

Перегляд за нововиявленими обставинами постанов і ухвал апеляційної і касаційної інстанції, якими змінено або скасовано судове рішення суду першої інстанції, здійснюється судом тієї інстанції, яким змінено або прийнято нове судове рішення.

Заява про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими обставинами розглядаються господарським судом у судовому засіданні у місячний строк з дня їх надходження.

Неявка заявника та інших осіб, які беруть участь у справі, не є перешкодою для розгляду заяви.

За результатами перегляду судового рішення приймаються:

1) рішення - у разі зміни або скасування рішення;

2) постанова - у разі зміни або скасування постанови;

3) ухвала - у разі зміни чи скасування ухвали або залишення рішення, ухвали, постанови без змін.

Рішення, ухвала, постанова, прийняті за результатами перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, надсилаються сторонам, прокурору у п'ятиденний строк з дня їх прийняття.

Рішення, ухвала, постанова, прийняті за результатами перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, можуть бути переглянуті на загальних підставах.

У разі скасування судового рішення за результатами його перегляду за нововиявленими обставинами справа розглядається господарським судом за правилами, встановленими цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 6 червня 2015 року Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних справ скасовано рішення Кіровського районного суду та ухвала апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.10.2014 року, якими було встановлено факт пропуску строку позовної давності, було скасовано, і цей факт було покладено в основу ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 19 лютого 2015 року, яка і переглянута за нововиявленими обставинами.

Скасування судового рішення і є безумовною підставою для перегляду судового акта і цим спростовуються доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Також необґрунтованим видається наведений довід у апеляційній скарзі про те, що безпідставно судом першої інстанції поновлено строк позовної давності. Так, з матеріалів справи видно, що у жовтні 2015 року після скасування судових рішень, якими було встановлено факт пропуску позовної давності, Товариством було подано клопотання про його поновлення.

Частинами 4, 5 ст. 267 ЦК України передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд вважає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Отже, коли судом на підставі досліджених у судовому засіданні доказів буде встановлено, що право особи, про захист якого вона просить, порушене, а стороною у спорі до винесення рішення буде заявлено про застосування позовної давності, і буде встановлено, що строк позовної давності пропущено без поважних причин, суд на підставі ст. 267 ЦК України ухвалює рішення про відмову у задоволенні позову за спливом терміну позовної давності. У разі визнання судом причин пропущення позовної давності поважними, порушене право підлягає захисту.

Судом першої інстанції правомірно прийняті до уваги обставини поважності причин пропуску строку позовної давності - а саме неодноразове звернення Товариства з позовами в межах терміну позовної давності до суду загальної юрисдикції, наявність і тривалість судових процедур.

Таким чином, доводами апеляційної скарги не спростовані висновки суду першої інстанції. Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2015 року у справі №904/7919/14 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Рішення є законним тоді, коли воно прийняте у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі (п.1 абз.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду №6 від 23.03.2012 року).

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106, 112, 114 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства "Натал" на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2015 року у справі №904/7919/14 - залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 29.10.2015 року у справі №904/7919/14 - залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Повний текст складений 21.12.2015 року.

Головуючий суддя Л.М. Білецька

Суддя Т.А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков