ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

10 грудня 2015 року Справа № 910/1904/15-г

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий (доповідач), судді Васищак І.М. і Палій В.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги Антимонопольного комітету України, м. Київ (далі - АМК),

на рішення господарського суду міста Києва від 03.07.2015 та

постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015

зі справи № 910/1904/15-г

за позовом комунальної установи "Центр фінансово-статистичного аналізу та матеріально-технічного забезпечення освітніх закладів" Полтавської обласної ради, м. Полтава,

до АМК

про визнання розпорядження недійсним (скасування) та зобов'язання прийняти рішення,

ВСТАНОВИВ:

АМК звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 20.10.2015 № 300-203/02-10647, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 03.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю. До скарги додано клопотання про відстрочення сплати судового збору від тієї ж дати № 300-29/02-10616.

Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність повернення касаційної скарги з огляду на таке.

Відповідно до частини четвертої статті 111 ГПК України до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

З 01.09.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір" та змінено порядок обчислення ставок судового збору за подання, зокрема, касаційних скарг.

За приписами підпункту 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 120 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

При цьому законом передбачено сплату судового збору з апеляційних чи касаційних скарг на рішення суду виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому, чи його частина.

У підпункті 2.11 пункту 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначено, що якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" у 2015 році з 1 січня встановлено мінімальну заробітну плату у місячному розмірі 1 218 гривень.

У клопотанні про відстрочення сплати судового збору скаржник посилається на відсутність фінансування на вказані цілі, що підтверджується довідкою АМК від 20.10.2015 № 33/95-1, копіями листів Міністерства фінансів України від 10.08.2015 № 31-08010-02-3/25812 та від 22.09.2015 № 31-08010-02-3/29738, листа АМК від 19.08.2015 № 300-29.4/01-8719, доданих до матеріалів касаційної скарги.

Статтею 8 Закону України "Про судовий збір" передбачена можливість, зокрема, відстрочення сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення.

Статтею 1118 ГПК України передбачено, що касаційна скарга у випадках, передбачених пунктом 1 частини першої статті 107 цього Кодексу, розглядається протягом одного місяця.

Таким чином, особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Таку ж правову позицію викладено і в підпункті 3.1 пункту 3 згаданої постанови пленуму Вищого господарського суду України.

АМК у клопотанні про відстрочення сплати судового збору не наведено та не подано доказів на підтвердження того, що матеріальне становище скаржника зміниться протягом визначеного процесуальним законом строку розгляду касаційної скарги та він зможе сплатити судовий збір у встановленому розмірі

За таких обставин згадане клопотання задоволенню не підлягає.

Разом з тим до касаційної скарги АМК додано копію платіжного доручення від 23.10.2015 № 1087.

Як зазначено в пункті 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.09.2012 № 01-06/1260/2012 "Про оформлення платіжних документів на перерахування судового збору" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором.

Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Таким чином, копія платіжного доручення від 23.10.2015 № 1087 не може вважатися належним доказом сплати судового збору у встановленому порядку.

Крім того, у справі заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру; отже у поданні касаційної скарги мав бути сплачений судовий збір у сумі 2 923,20 грн. (1 461,60 + 1 461,60), тоді як у копії платіжного доручення від 23.10.2015 № 1087 зазначено про перерахування лише 1 461,60 грн. судового збору.

Таким чином, до касаційної скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Пунктом 4 частини першої статті 1113 ГПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Керуючись пунктом 4 частини першої і частиною другою статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В:

1. Клопотання Антимонопольного комітету України про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 03.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 зі справи № 910/1904/15-г відхилити.

2. Касаційну скаргу на рішення господарського суду міста Києва від 03.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 зі справи № 910/1904/15-г повернути Антимонопольного комітету України.

Суддя В. Селіваненко

Суддя І. Васищак

Суддя В. Палій