КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2015 р. Справа№ 910/17167/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Рябухи В.І.

суддів: Калатай Н.Ф.

Ропій Л.М.

за участю секретаря судового засідання: Бовсунівської Л.О.,

представників:

від позивача Медолиз Т.М., дов. від 30.07.2015 №18-01025/53634,

від відповідача не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Національного банку України

на рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2015 (підписане 28.09.2015)

у справі №910/17167/15 (суддя Цюкало Ю.В.)

за позовом Національного банку України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Медіа»

про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

Національний банк України (позивач) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Медіа» (відповідач) про стягнення 8 480 650 грн попередньої оплати.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 21.09.2015 у справі №910/17167/15 у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що позивач визнав надання відповідачем фотозвітів за період червень -липень 2012 року, пропонував відповідачу оформити акт на фактично наданий обсяг послуг (в розмірі не більше 50% вартості послуг за договором), що також свідчить про визнання надання послуг, а тому за висновками суду послуги за вказаний період прийняті позивачем і підстави для стягнення 8 480 650 грн попередньої оплати відсутні.

Не погодившись з вказаним рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2015 скасувати, постановити нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було враховано доводи позивача та надано неналежну оцінку листу Національного банку України від 14.12.2012 №27-009/487, внаслідок чого, за твердженнями апелянта, судом було зроблено висновки, які не відповідають дійсним обставинам справи, що призвело до ухвалення неправильного по суті рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 прийнято апеляційну скаргу до розгляду та порушено апеляційне провадження, розгляд справи призначено на 18.11.2015. Дану ухвалу надіслано відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 №28.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2015 відкладено розгляд апеляційної скарги на 09.12.2015.

У судовому засіданні 09.12.2015 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення по суті спору.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Про день та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Згідно зі ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача, виходячи з вимог чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.06.2012 між Національним банком України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Стиль Медіа» (виконавець) укладено договір № К-4810 (далі - договір), за умовами якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання розмістити інформацію надану замовником на умовах визначених в цьому договорі (послуги).

Пунктом 1.4 договору визначено, що строк розміщення інформації складає три місяці з 05.06.2012 по 05.09.2012.

Згідно з п. 2.1 договору загальна вартість послуг включає в себе вартість розміщення інформації, друк, переклеювання матеріалів, розрахована та наведена в додатку №1 до цього договору - розрахунок вартості послуг, і становить 16 961 300,00 грн, у тому числі ПДВ 20% 2 826 883,33 грн.

Пунктом 2.2 договору передбачено що замовник здійснює розрахунки з виконавцем послуг в два етапи:

- замовник перераховує на рахунок виконавця 50% загальної вартості послуг, зазначеної в п. 2.1 цього договору, протягом 5 банківських днів з моменту отримання замовником підписаного уповноваженими особами сторін цього договору (п. 2.2.1);

- замовник здійснює остаточні розрахунки з виконавцем - перераховує на його рахунок 50% від загальної вартості послуг протягом 5 банківських днів з моменту отримання підписаного уповноваженими особами сторін акта про приймання-передавання наданих послуг (п. 2.2.2).

Відповідно до п. 4.5 договору приймання-передавання наданих виконавцем послуг за весь строк їх надання оформляється актом про приймання-передавання наданих послуг, який підписується уповноваженими особами сторін протягом 10 днів з дня закінчення їх надання виконавцем згідно умов цього договору.

За своєю правовою природою укладений між сторонами правочин є договором про надання послуг, який регулюється ст.ст.901-907 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) Глави №63 «Послуги. Загальні положення».

Відповідно до частини 1 статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина 1 статті 252 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору.

Стаття 905 ЦК України визначає, що строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

У п.12.1 договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими особами сторін і діє до 05.09.2012 (п.12.1 договору).

У разі невиконання сторонами умов цього договору в установлений термін він діє до повного виконання ними своїх зобов'язань, що не звільняє сторони від відповідальності за невиконання взятих на себе зобов'язань за цим договором (п.12.2 договору).

Колегія суддів зазначає, що п.12.2 договору не суперечить ст. ст. 251, 252, 631 ЦК України, а свідчить про визначення сторонами договору закінчення строку його дії вказівкою на певну подію.

Доказів повного виконання сторонами зобов'язань за правочином матеріали справи не містять, що в свою чергу свідчить про те, що строк дії договору в частині виконання взятих на себе зобов'язань не закінчився.

Стаття 907 ЦК України визначає, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін.

Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Відповідно до п.10.3 договору виконавець у разі розірвання цього договору за згодою сторін або за рішенням суду зобов'язаний протягом п'яти банківських днів з дати досягнення згоди про припинення дії договору або з дати набрання рішення суду законної сили повернути замовнику кошти в сумі отриманого авансу з вирахуванням сум витрат, які підтверджені актом, підписаним уповноваженими особами сторін, та здійснити оплату за користування цими коштами замовника в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період користування грошовими коштами, від суми авансу за кожний день користування цими коштами з дня їх отримання на свій поточний рахунок до дня їх повернення на рахунок замовника.

Проте, доказів розірвання договору матеріали справи також не містять.

Частина 1 ст.901 ЦК України визначає, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Як зазначалось вище, замовник перераховує на рахунок виконавця 50% загальної вартості послуг, зазначеної в п. 2.1 цього договору, протягом 5 банківських днів з моменту отримання замовником підписаного уповноваженими особами сторін цього договору.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання умов договору позивач перерахував на рахунок відповідача попередню оплату у сумі 8 480 650,00 грн, що підтверджується меморіальним ордером від 14.06.2012 №1601739 (#160173936).

Звертаючись до суду, позивач вказує на неналежне, на його думку, виконання відповідачем зобов'язань за договором в частині наданих послуг.

Відповідно до п. 4.3 договору факт надання послуг виконавець підтверджує шляхом надання замовнику фотозвітів про розміщення інформації та матеріалів (кур'єром або електронною поштою) протягом 10 календарних днів після закінчення місяця, в якому надавалися послуги.

Згідно з п. 4.4 договору на підставі наданих виконавцем фотозвітів сторони щомісяця підписують акт про приймання-передавання наданих послуг, у строк, вказаний у п. 4.3 договору.

Пунктом 4.5 договору сторони погодили, що приймання-передавання наданих виконавцем послуг за весь строк їх надання оформляється актом про приймання-передавання наданих послуг, який підписується уповноваженими особами сторін протягом 10 днів з дня закінчення їх надання виконавцем згідно умов цього договору.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач звертався до позивача із листами від 09.08.2012 №114 та 01.10.2014 № 114, у яких просив останнього, у зв'язку із наданням послуг за договором вжити заходи щодо вчасного підписання та передачі актів приймання-передавання наданих послуг:

- від 30.06.2012 № 340 за червень 2012 на суму 4 915 972,80 грн,

- від 31.07.2012 № 187 за липень 2012 на суму 5 653 766,40 грн,

- від 31.08.2012 № 106 за серпень 2012 на суму 5 653 766,40 грн,

- від 05.09.2012 № 2 за вересень 2012 на суму 737 794,40 грн,

- від 05.09.2012 №340 за період з 05.06.2012 по 05.09.2012 на загальну суму 16 961 300,00 грн.

У відповідь Національним банком України направлено на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Медіа» лист від 16.08.2012 №23-010/3046, в якому банк просив надати відповідача підтверджуючу інформацію (фотофіксацію) по кожному із передбачених до розміщення рекламних площ.

Листом від 10.10.2012 №205 відповідачем повідомлено позивачу, що на зауваження замовника щодо звіту за серпень 2012 року ним надається відповідь на CD-диску.

Позивач звернувся до відповідача із листом від 14.12.2012 №27-008/487, в якому просив надати належним чином оформлені фотозвіти за червень-вересень 2012 року.

04.01.2013 Товариство з обмеженою відповідальністю «Стиль Медіа» звернулось до Національного банку України з листом №2, в якому повідомляло, що у разі подальшого затягування процесу підписання актів приймання-передачі наданих послуг буде змушене звернутись до суду з позовом про стягнення заборгованості.

У листі від 19.02.2013 №18-213/984/2066 Національний банк України зазначив наступне: «…Ураховуючи викладене, Національний банк України не має підстав для підписання наданих актів про приймання-передавання послуг в обсязі, зазначеному в актах. Унаслідок цього повертаємо акти про приймання-передавання непідписаними та пропонуємо з метою закриття договору оформити остаточний акт на фактично наданий обсяг послуг, що становить не більше 50% загальної вартості послуг за договором».

Тобто, виходячи з наявних у справі доказів Національний банк України фактично визнав надання послуг виконавцем (відповідачем) за договором в обсязі 50% загальної вартості та з метою закриття договору просив виконавця, на якого згідно п.4.6 договору покладено обов'язок готувати акти та надавати на підпис замовнику, оформити остаточний акт.

Проте, доказів підписання щомісячно сторонами актів про приймання-передавання наданих послуг, а також загального акта приймання-передавання наданих послуг матеріали справи не містять.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 14.10.2013 у справі №910/16810/13 в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Медіа» до Національного банку України про стягнення 9 187 938,39 грн (в т.ч. 8 480 650,00 грн основного боргу) за неналежне виконання умов договору відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позову, місцевий господарський суд виходив з того, що позивачем не доведено факт надання послуг на заявлену до стягнення суму 8 480 650 грн. В той же час, вказаним судовим актом встановлено факт надання актів приймання-передавання наданих послуг від 30.06.2012 №340 за червень 2012 року та від 31.07.2012 №187 за липень 2012 року у жовтні 2012 року.

Доказів оскарження рішення у справі №910/16810/13 від 14.10.2013 матеріали справи не містять.

Частиною 3 ст.35 ГПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Обставини, визнані учасниками судового процесу і відображені в судових рішеннях, є преюдиціальними в розумінні ч.3 ст.35 ГПК України (п.2.6 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 №18).

Таким чином, обставини, встановлені в рішенні Господарського суду міста Києва від 14.10. 2013 у справі №910/16810/13, яке набрало законної сили, мають преюдиційне значення і не потребують повторного доказування.

Відтак, враховуючи, що строк дії договору в частині виконання взятих на себе зобов'язань не закінчився, доказів його розірвання за згодою сторін, або в судовому порядку матеріали справи не містять, а також приймаючи до уваги той факт, що відповідач фактично визнав надання послуг виконавцем (відповідачем) за договором в обсязі 50% загальної вартості, за висновками колегії суддів, підстави для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Медіа» попередньої оплати в сумі 8 480 650 грн відсутні.

Не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи (п.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України» від 17.05.2011 № 7).

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України встановлено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, оскільки висновки суду першої інстанції при розгляді спору про стягнення попередньої оплати в сумі 8 480 650 грн не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині оскаржуваного рішення, проте за наслідками розгляду позовних вимог Національного банку України, місцевий господарський суд прийняв рішення, резолютивна частина якого є правильною, суд апеляційної інстанції не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2015 у даній справі.

Керуючись ст.ст. 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Національного банку України залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 21.09.2015 у справі №910/17167/15 - без змін.

2. Матеріали справи №910/17167/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Дану постанову може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий суддя В.І. Рябуха

Судді Н.Ф. Калатай

Л.М. Ропій