ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30.11.2015 р. Справа№ 914/1017/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О., при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши матеріали

скарги ОСОБА_2 акціонерного товариства Галичина, м.Радехів, Львівська область

про визнання незаконними дій Відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції та визнання недійсною постанови від 24.09.52015р. ВП №48672916 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження

у справі № 914/1017/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Марцек-Друкарський Двір, м.Дніпропетровськ

до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства Галичина, м.Радехів, Львівська область

про стягнення 314 009,11 грн.

За участю представників сторін:

від скаржника (боржника) не зявився;

від стягувача не зявився;

від ВДВС ОСОБА_3 головний державний виконавець (доручення №5239 від 06.11.2015р.).

Встановив: На розгляд господарського суду Львівської області надійшла скарга ОСОБА_2 акціонерного товариства Галичина на дії органу державної виконавчої служби Відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції про визнання незаконними дії Відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції, щодо винесення постанови від 24.09.52015р. ВП №48672916 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; визнання недійсною постанови Відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції від 24.09.52015р. ВП №48672916 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у справі №914/1017/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Марцек-Друкарський Двір до відповідача ОСОБА_2 акціонерного товариства Галичина про стягнення 314 009,11 грн.

Ухвалою суду від 23.10.2015р. прийнято скаргу до розгляду та призначено її до судового розгляду на 09.11.2015р.

У судовому засіданні 09.11.2015р. оголошено перерву до 30.11.2015р.

Скаржник явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, причин неявки представника не пояснив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, що підтверджується підписом уповноваженого представника скаржника ОСОБА_4 у розписці на ознайомлення про оголошення перерви до 30.11.2015р. на 10 год. 20хв.

В попередньому судовому засіданні представник скаржника вимоги, викладені у поданій ним скарзі підтримав повністю, просив подану скаргу задоволити повністю, визнати незаконними дії Відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції, щодо винесення постанови від 24.09.52015р. ВП №48672916 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, а також визнати недійсною постанову Відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції від 24.09.52015р. ВП №48672916 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Станом на 30.11.2015р. від скаржника клопотання, заяви, в тому числі про відкладення розгляду скарги, на адресу суду не надходили.

Стягувач явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду скарги, що підтверджується підписом уповноваженого представника стягувача ОСОБА_5 у розписці на ознайомлення про оголошення перерви до 30.11.2015р. на 10 год. 20хв.

В судовому засіданні від 09.11.2015р. представником стягувача було подано заперечення на скаргу (вх.№48124/15 від 09.11.2015р.), в якому він зазначає, що згідно ч.2 ст.57 ЗУ Про виконавче провадження підставою для винесення державним виконавцем постанови після відкриття виконавчого провадження та закінчення строку для самостійного виконання рішення є умова, що така постанова не виносилась під час відкриття виконавчого провадження. Так як в порядку ч.2 ст.25 Закону України Про виконавче провадження заяви стягувача про накладення арешту на майно державний виконавець не отримував, то одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження він не міг накласти арешт на майно і кошти боржника. Тобто, державний виконавець цілком правомірно застосував положення ч.2 ст. 57 Закону України Про виконавче провадження, а тому стягувач просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_6 Галичина.

Станом на 30.11.2015р. від стягувача клопотання, заяви, в тому числі про відкладення розгляду скарги, на адресу суду не надходили.

Представник ДВС супровідним листом за вих.№5439 від 16.11.2015р. (вх.№49777/15 від 17.11.2015р.) долучив до матеріалів справи копію списку згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів поданих в ВПЗ Радехів за 02 жовтня 2015 року.

В судовому засіданні представник ДВС проти викладеного в скарзі на дії державного виконавця заперечив, про що вказав у письмових поясненнях №5238 від 06.11.2015р. поданих через канцелярію суду і зареєстрованих за вх. №48121/15 від 09.11.2015р.

Суд вважає за доцільне розглянути скаргу на дії ДВС за відсутності представників скаржника та стягувача, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду скарги, однак не скористались своїм правом на участь у судовому засіданні. Наявних матеріалів справи достатньо для розгляду скарги по суті.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши заперечення представника відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції, дослідивши матеріали справи, судом встановлено:

Рішенням господарського суду Львівської області від 18.05.2015р. у справі №914/1017/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Марцек-Друкарський Двір до ОСОБА_2 акціонерного товариства Галичина задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 акціонерного товариства Галичина на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Марцек-Друкарський Двір 222 009,45 грн. основний борг, 45 917,31 грн. інфляційних втрат, 3 681,12 грн. три проценти річних, 32 213,43 грн. пені, 15 673,50 грн. витрат на послуги адвоката та 6076,44 грн. судового збору.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.07.2015р. рішення господарського суду Львівської області від 18.05.2015р. залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_2 акціонерного товариства Галичина залишено без задоволення.

28.07.2015р. на виконання рішення господарського суду Львівської області від 18.05.2015р. залишеного без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 08.07.2015р. видано наказ бланк №040800.

25.08.2015р. ТзОВ Марцек-Друкарський Двір (стягувач) звернулось до відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції із заявою про прийняття до виконання наказ від 25.08.2015р. про примусове виконання рішення господарського суду Львівської області від 18.05.2015р. у справі №914/1017/15. Крім того, у вищенаведеній заяві стягувач керуючись ч.3 ст.19, ч.2 ст.25 Закону України «Про виконавче провадження, з метою забезпечення виконання рішення про майнове стягнення одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження просив накласти арешт на майно та кошти боржника у межах суми стягнення і оголосити заборону на відчуження майна.

Відділом державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції на виконання судового наказу № 914/1017/15 було відкрито виконавче провадження №48672916, про що головним державним виконавцем Павліхою Володимиром Сергійовичем 08.09.2015р. на підставі ст.17, 19, 20, 25 Закону України Про виконавче провадження, прийнято відповідну постанову, якою боржнику надано можливість у строк до 15.09.2015р. добровільно виконати своє зобовязання.

У п.4. вищенаведеної постанови вказано накласти арешт на все майно, що належить ОСОБА_6 «Галичина» (боржнику) у межах суми звернення стягнення 325 271,25 грн.

14.09.2015р. головним державним виконавцем Павліхою Володимиром Сергійовичем відповідно до положень ст.33 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про приєднання виконавчого провадження №48672916 з примусового виконання наказу №914/1017/15 від 28.07.2015р. до зведеного виконавчого провадження №48303643.

24.09.2015р. головним державним виконавцем Павліхою Володимиром Сергійовичем на підставі ст.57 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Згідно п.1. вищенаведеної постанови накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_6 «Галичина» (боржнику) у межах суми звернення стягнення 325 271,25 грн.

Згідно п.2. вищенаведеної постанови заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_6 «Галичина» лише в межах суми боргу. Арешт накласти з моменту надходження постанови.

Вищенаведена постанова від 24.09.2015р. була надіслана боржнику ОСОБА_6 «Галичина» супровідним листом від 24.09.2015р. Вказана постанова разом із супровідним листом від 24.09.2015р. вих.№4447 була надіслана на адресу боржника (скаржника) 02.10.2015р. та отримана останнім 06.10.2015р.

Приватне акціонерне товариство Галичина звернулось до господарського суду Львівської області із скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції у справі №914/1017/15, у якій просить визнати дії головного державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції ОСОБА_3 незаконними та визнати постанову державного виконавця від 24.09.2015р. ВП №48672916 недійсною.

Скарга мотивована тим, що оскільки арешт на все майно ОСОБА_6 «Галичина» у межах суми звернення стягнення 325 271,25 грн. вже було накладено під час відкриття виконавчого провадження постановою Радехівського районного управління юстиції від 08.09.2015р., то повторне, після закінчення строку для самостійного виконання рішення, накладення арешту на все майно ОСОБА_6 «Галичина» у межах суми звернення стягнення 325 271,25 грн. постановою Радехівського районного управління юстиції від 24.09.2015р. суперечить ч.2 ст.57 Закону України Про виконавче провадження та є незаконним, у звязку з чим постанова Радехівського районного управління юстиції від 24.09.2015р. підлягає скасуванню.

На думку скаржника, при сумі заборгованості перед стягувачем 325 571,25 грн. ВДВС Радехівського РУЮ фактично двома постановами сумарно арештовано майно ОСОБА_6 "Галичина" на 651 142,50 грн., що порушує баланс інтересів стягувача та боржника не на користь ОСОБА_6 "Галичина" та необгрунтовано обмежує право власності товариства на майно.

Розглянувши скаргу на дії Відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції, надавши оцінку наявним у справі матеріалам, заслухавши представника ДВС, суд дійшов висновку відсутності підстав для задоволення скарги.

При прийнятті ухвали суд виходить з наступного:

Згідно ч.3 ст.6 Закону України Про виконавче провадження, рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Зокрема, ч.4 ст.82 Закону України Про виконавче провадження передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ.

Відповідно до ч.1 ст.1212 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначаються Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно зі ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

На виконанні у відділі державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції перебуває виконавче провадження №48672916 з примусового виконання наказу № 914/1017/15, виданого господарським судом Львівської області 28.07.2015р., про стягнення з ОСОБА_2 акціонерного товариства Галичина на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Марцек-Друкарський Двір 222 009,45 грн. основний борг, 45 917,31 грн. інфляційних втрат, 3 681,12 грн. три проценти річних, 32 213,43 грн. пені, 15 673,50 грн. витрат на послуги адвоката та 6076,44 грн. судового збору.

У постанові від 08.09.2015 про відкриття виконавчого провадження №48672916, боржнику було надано строк для самостійного виконання до 15.09.2015р.

Згідно ч.2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Як випливає із змісту ч.2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження", постанова про накладення арешту на май но та кошти боржника виноситься одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, але окремою постановою, яка надсилається у відповідні органи для її виконання.

Згідно ч.2 ст. 57 Закону України Про виконавче провадження арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Отже, у випадку винесення такої постанови на підставі ч.2 ст.25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець позбавлений прав виносити постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, в порядку ч.2 ст.57 вказаного Закону.

У строк наданий боржнику для самостійного виконання (до 15.09.2015р.) рішення суду не виконано, відтак, керуючись положеннями ст.57 Закону України Про виконавче провадження постановою головного державного виконавця від 24.09.2015р. накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_6 «Галичина» (боржнику) у межах суми звернення стягнення 325 271,25 грн. Згідно п.2. вищенаведеної постанови заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику ОСОБА_6 «Галичина» лише в межах суми боргу. Арешт накласти з моменту надходження постанови.

Вищенаведена постанова від 24.09.2015р. була скерована у Департамент моніторингу фондового ринку, відділу Держземагенства у Радехівському районі, у Центр надання послуг, повязаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Червоноград, Сокальського та Радехівського районів ГУМВС України у Львівській області, Державну інспекцію сільського господарства в Львівській області для виконання, а стягувачу та боржнику для відома.

Враховуючи, що при прийнятті постанови про відкриття виконавчого провадження від 08.09.2015р. державний виконавець не виносив окремо постанову про арешт коштів на майно боржника та оголошення заборони на його відчуження, відтак, прийнята ним 24.09.2015р. на підставі ст.57 Закону України Про виконавче провадження, постанова є правомірної та не підлягає визнанню недійсною.

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що дії державного виконавця по прийняттю оспорюваної постанови та сама постанова є законними, відтак подана боржником скарга до задоволення не підлягає.

У п.п.9.13 п.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України, вказано, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Керуючись ст.ст. 86-87,1212 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні скарги ОСОБА_2 акціонерного товариства Галичина про визнання незаконними дії Відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції, щодо винесення постанови від 24.09.52015р. ВП №48672916 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; про визнання недійсною постанови Відділу державної виконавчої служби Радехівського районного управління юстиції від 24.09.52015р. ВП №48672916 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження відмовити повністю.

2. Ухвала набирає законної сили у день її прийняття та може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки вказані у ст.91-93 ГПК України.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Суддя Сухович Ю.О.