ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 грудня 2015 року Справа № 910/9033/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Козир Т.П. - головуючого, Євсікова О.О., Кролевець О.А., перевіривши касаційну скаргу Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі виконавчої дирекції на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23 вересня 2015 року у справі Господарського суду міста Києва за позовом Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі виконавчої дирекції до ПАТ "КБ "Надра" про зобов'язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

30 вересня 2015 року Тернопільське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності вперше звернулось з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23 вересня 2015 року. Касаційну скаргу повернуто ухвалою Вищого господарського суду України від 10 листопада 2015 року на підставі п. п. 1, 4 ст. 111-3 Господарського процесуального кодексу України.

17 листопада 2015 року заявником вдруге подано касаційну скаргу на вказану постанову апеляційного господарського суду.

Відповідно до ст. 110 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Оскаржувану постанову Київського апеляційного господарського суду прийнято 23 вересня 2015 року, отже, строк касаційного оскарження збіг 13 жовтня 2015 року.

Відтак, касаційну скаргу Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності подано до Вищого господарського суду України з пропуском процесуального строку, встановленого для її подання.

У касаційній скарзі заявник просить відновити пропущений строк.

Втім, вбачається, що Вищий господарський суд України повернув подану 30 вересня 2015 року касаційну скаргу на підставі п. п. 1, 4 ст. 111-3 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю у касаційній скарзі та матеріалах справи доказів на підтвердження повноважень Найчук Н.А., яким (якою) підписано скаргу як заступником директора заявника, а також у зв'язку з несплатою судового збору та відсутністю підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Позовні заяви про зобов'язання перерахувати грошові кошти згідно з договором банківського рахунку належать до заяв майнового характеру, і за їх подання справляється судовий збір відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, що діяла на час подання позовної заяви, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру становила 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Водночас, згідно пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" у редакції, яка набрала чинності з 1 вересня 2015 року, ставка судового збору за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

При цьому якщо платник судового збору був звільнений від обов'язку сплачувати судовий збір (до 1 вересня 2015 року), то у випадку подання, зокрема, касаційних скарг після зазначеної дати розмір судового збору визначається залежно від ставки судового збору, яку мав би сплатити платник до 1 вересня 2015 року за відсутності у нього пільги щодо сплати судового збору.

Згідно доданого до касаційної скарги Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності платіжного доручення № 945 від 16 листопада 2015 року судовий збір сплачено заявником у сумі 267 гривень 96 коп., у той час як, у відповідності до вимог наведених норм, судовий збір підлягав сплаті у розмірі 2192 гривні 40 коп.

За таких обставин подане платіжне доручення не може вважатись належним доказом сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 5 ст. 111-3 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

З огляду на наведене, враховуючи, що заявником не усунуто недоліки, що стали підставою повернення поданої 30 вересня 2015 року касаційної скарги, відсутні підстави для поновлення строку касаційного оскарження, тому касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. 86, п. 5 ст. 111-3Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Тернопільському обласному відділенню Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності у відновленні строку касаційного оскарження постанови Київського апеляційного господарського суду від 23 вересня 2015 року.

Касаційну скаргу Тернопільського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на постанову Київського апеляційного господарського суду від 23 вересня 2015 року повернути заявнику, а справу - Господарському суду міста Києва.

Головуючий Т. Козир

Судді О. Євсіков

О. Кролевець