РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2015Справа №910/26712/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельно-будівельний дім «ОЛДІ»
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «БАСІС»
Простягнення 130 431,92 грн.
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Матківський А.С. - представник за довіреністю;

від відповідача: Мукомел Р.В. - представник за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговельно - будівельний дім "Олді" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "БАСІС" про стягнення 130 431,92 грн.

Ухвалою суду від 15.10.2015 року було порушено провадження у справі № 910/26712/15 та призначено справу до розгляду на 30.10.2015 року.

Представник відповідача в судове засідання 30.10.2015 року не з'явився, проте через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача у судовому засіданні 30.10.2015 року надав усні пояснення щодо клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 30.10.2015 року розгляд справи відкладено на 13.11.2015 року.

Представник відповідача 13.11.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено, а також відзив на позовну заяву, відповідно до якого проти факту поставки позивачем товару за видатковими накладними №ГРМ09879 від 13.05.2014 року, №3769 від 15.05.2014 року, №3912 від 12.06.2014 року, №4286 від 07.08.2014 року, №4353 від 15.08.2014 року на загальну суму 291 133,41 грн. не заперечував, проте зазначав, що станом на 13.11.2015 року заборгованість за поставлений товар, розмір якої становив 2 120,36 грн., відповідачем оплачена.

Крім того, у відзиві на позовну заяву викладене клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, а в судовому засіданні підтримав клопотання про припинення провадження у справі.

Вирішення клопотання про припинення провадження у справі судом відкладено в наступне судове засідання.

В судовому засіданні 13.11.2015 року оголошено перерву до 23.11.2105 року.

17.11.2015 року представник позивача через канцелярію суду подав документи на виконання вимог ухвали суду.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.11.2015 року підтримав, подане через канцелярію суду клопотання про витребування доказів, а саме, просив суд витребувати у позивача оригінали підписаних сторонами: специфікацій, рахунків, транспортних накладних, замовлень, оригінал всіх сторінок договору №65 від 04.04.2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні надав усні пояснення з приводу заявленого клопотання.

Розглянувши клопотання представника відповідача про витребування доказів, господарський суд дійшов висновку про відмову в його задоволенні.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.11.2015 року заявив клопотання про призначення у справі судової бухгалтерської експертизи.

Представник позивача надав усні пояснення з приводу клопотання представника відповідача, відповідно до яких заперечував проти призначення у справі судової бухгалтерської експертизи.

Відповідно до статті 1 Закону «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань.

Відповідно до п. 2 постанови Пленум Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про призначення у справі судової бухгалтерської експертизи, дійшов висновку про відсутність підстав для його задоволення.

Представник відповідача заявив клопотання про припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, посилаючись на відсутність предмету спору.

Представник позивача надав усні пояснення відповідно до яких заперечував проти клопотання представника відповідача про припинення провадження у справі.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про припинення провадження у справі дійшов висновку про відмову в його задоволенні.

Представник відповідача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача надав усні пояснення з приводу заявленого відповідачем клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом частково задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, в судовому засіданні 23.11.2015 року оголошено перерву до 30.11.2015 року.

25.11.2015 року представник позивача через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.11.2015 року подав клопотання про витребування доказів у справі, а саме, просив суд витребувати у позивача оригінали підписаних сторонами: специфікацій, рахунків, транспортних накладних, замовлень, оригінал всіх сторінок договору №65 від 04.04.2015 року.

Представник позивача надав усні пояснення з приводу заявленого клопотання.

Суд, розглянувши клопотання представника відповідача про витребування доказів у справі, дійшов висновку про відмову в його задоволенні.

Представник відповідача подав клопотання про виклик до суду посадових осіб та інших працівників позивача для дачі пояснень.

Представник позивача заперечував проти клопотання представника відповідача про виклик до суду посадових осіб та інших працівників позивача для дачі пояснень.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 ГПК України в судовому процесі можуть брати участь посадові особи та інші працівники підприємств, установ, організацій, державних та інших органів, коли їх викликано для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи.

Розглянувши клопотання представника відповідача про виклик до суду посадових осіб та інших працівників позивача для дачі пояснень, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні зазначеного клопотання.

Представник позивача в судовому засіданні 30.11.2015 року надав усні пояснення відповідно до яких позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.11.2015 року надав усні пояснення відповідно до яких проти задоволення позову заперечував.

В судовому засіданні 30.11.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.04.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговельно-будівельний дім «ОЛДІ» (продавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БАСІС» (покупець, відповідач) був укладений договір купівлі-продажу №65, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов'язується поставити та передати у власність покупця товар в асортименті кількості та за цінами вказаними у специфікації та рахунках, які є невід'ємною частиною цього договору разом із усіма приналежностями та документами,що стосуються товару, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору.

Відповідно до п. 1.2 договору асортимент товарів, що підлягають поставці та їх ціна, попередньо погоджуються сторонами шляхом підписання специфікації, що є невід'ємною частиною цього договору. Партією товару є загальна кількість всіх товарів, які поставлені продавцем до відповідного торговельного центру покупця по одній транспортній накладній.

Пунктом 2.1 договору сторони погодили, що ціни на товар, об'єктом купівлі-продажу за цим договором встановлюються у гривні та зазначаються у видаткових накладних та рахунках, які є невід'ємною частиною цього договору.

Згідно п. 2.3 договору загальна вартість цього договору складається з сум, вказаних у видаткових накладних, які надані продавцем для здійснення оплати на підставі цього договору.

Відповідно до п. 3.1 договору оплата за цим договором здійснюється покупцем в гривнях за ціною визначеною в п. 2.1 цього договору протягом 45 банківських днів з моменту доставки товару покупцю шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок продавця, визначений у договорі.

Згідно п. 5.4 договору право власності на товар і ризик випадкової його загибелі або пошкодження переходить до покупця з моменту прийому товару у продавця та коли покупцем зроблено відмітку про прийом товару на транспортній накладній. Датою здійснення доставки вважається дата, яку зазначив покупець у видатковій накладній, що була складена на відповідну партію товару.

Пунктом 7.3 договору сторони погодили, що товар вважається прийнятим покупцем з моменту проставлення підпису уповноваженої особи покупця про прийом товару на відповідній видатковій накладній.

Договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2014 року, а в частині виконання грошових зобов'язань та виконання гарантійних зобов'язань - до повного їх виконання.

Як зазначав позивач, він на виконання умов договору купівлі-продажу №65 від 04.04.2014 року, в асортименті кількості та за цінами вказаними у специфікації, поставив відповідачу товар загалом на суму 419 444,97 грн., на підтвердження чого надав суду:

- видаткові накладні: № 3635 від 14.04.2014 року на суму 128 311,56 грн., №3769 від 15.05.2014 року на суму 255 620,88 грн., №4286 від 07.08.2014 року на суму 2 556,20 грн., №4353 від 15.08.2014 на суму 4 260,35 грн., №3912 від 12.06.2014 року на суму 23 431,92 грн., №ГРМ09879 від 13.05.2014 року на суму 5 264,06 грн.;

- довіреності типової форми №М-2, видані Товариством з обмеженою відповідальністю «БАСІС» на отримання цінностей від Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельно-будівельний дім «ОЛДІ»: №25 від 14.04.2014 року, дійсна до 23.04.2014 року; №47 від 13.05.2014 року, дійсна до 22.05.2014 року; №48 від 15.05.2014 року, дійсна до 24.05.2014 року; №79 від 12.06.2014 року, дійсна до 21.06.2014 року.

Проте, відповідач в порушення зобов'язань за договором, вартість поставленого позивачем товару оплатив частково, в зв'язку з чим його заборгованість станом на день звернення до суду становила 130 431,92 грн.

Відповідно до акту звіряння взаємних розрахунків за період з січня 2014 року по серпень 2015 року, складеного між позивачем та відповідачем, заборгованість останнього саном на 31.08.2015 року становила 140 431,92 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав про те, що проти факту поставки позивачем товару за видатковими накладними: №ГРМ09879 від 13.05.2014 року, №3769 від 15.05.2014 року, №3912 від 12.06.2014 року, №4286 від 07.08.2014 року, №4353 від 15.08.2014 року на загальну суму 291 133,41 грн. він не заперечує, проте зазначав, що 10.11.2015 року заборгованість за поставлений товар, розмір якої становив 2 120,36 грн., ним оплачена. Крім того, відповідач заперечував проти факту поставки товару за видатковою накладною №3635 від 14.04.2014 року на суму 128 311,56 грн.

В свою чергу, суд зазначає, що підписання відповідачем накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" фіксує факт здійснення господарської операції та є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Як вбачається в видаткової накладної №3635 від 14.04.2014 року на суму 128 311,56 грн., вона підписана з боку відповідача та скріплена печаткою останнього.

З огляду на викладене та враховуючи пункт 7.3 договору товар на суму 128 311,56 грн. за видатковою накладною №3635 від 14.04.2014 року є прийнятим відповідачем 14.04.2014 року.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до п. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Судом встановлено, що позивач на виконання умов договору купівлі-продажу №65 від 04.04.2014 року поставив відповідачу товар на суму 419 444,97 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних: № 3635 від 14.04.2014 року на суму 128 311,56 грн., №3769 від 15.05.2014 року на суму 255 620,88 грн., №4286 від 07.08.2014 року на суму 2 556,20 грн., №4353 від 15.08.2014 на суму 4 260,35 грн., №3912 від 12.06.2014 року на суму 23 431,92 грн., №ГРМ09879 від 13.05.2014 року на суму 5 264,06 грн.

Проте, відповідач, в порушення грошових зобов'язань за договором купівлі-продажу №65 від 04.04.2014 року, здійснив оплату поставленого відповідачем товару частково, в зв'язку з чим його заборгованість станом на день звернення позивача до суду з позовом (12.10.2015 року) становила 130 431,92 грн.

Також судом встановлено, що після порушення провадженні у справі, а саме, 10.11.2015 року відповідачем сплачено частину заборгованості за договором купівлі-продажу №65 від 04.04.2014 року в розмірі 2 120,36 грн., що підтверджується випискою банку про надходження коштів на рахунок позивача за період з 01.04.2014 року по 16.11.2015 року від відповідача.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відповідно до п. 4.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про припинення провадження у справі в частині стягнення 2 120,36 грн. на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, враховуючи те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню 128 311,56 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись, ст. ст. 32, 33, 49, 80, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Припинити провадження у справі в частині стягнення 2 120,36 грн. на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БАСІС» (місцезнаходження: 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговельно-будівельний дім «ОЛДІ» (місцезнаходження: 03113, м. Київ, вул. Івана Шевцова, буд. 1, ) 128 311 (сто двадцять вісім тисяч триста одинадцять) грн. - заборгованості та 1 956 (одну тисячу дев'ятсот п'ятдесят шість) грн. 47 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

07.12.2015 року.

Суддя Спичак О.М.