РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.10.2015Справа №910/23496/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк"в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ"Європейський газовий банк" Оберемко Романа Анатолійовича;

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФСК";

про стягнення 288,50 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Білоконь М. В., представник, довіреність № 7-юр від 13.01.2015 р.;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 268,22 грн. заборгованості, 20,28 грн.заборгованості по пені.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2015 року порушено провадження у справі № 910/23496/15, розгляд справи призначено на 06.10.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.10.2015 року слухання справи № 910/23496/15, у зв'язку з нез'явленням у судове засідання представників відповідача, відкладено на 29.10.2015 року.

У судовому засіданні 29.10.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду і підтверджує факт направлення ухвали господарського суду на адресу відповідача, зазначену у витязі з ЄДРПОУ.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. Згідно статті 64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Відповідач не направив в судове засідання своїх повноважних представників, не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, керуючись принципами розумності строків судового провадження, за висновками суду, у матеріалах справи достатньо документів, які мають значення для правильного вирішення спору, внаслідок чого справа може бути розглянута за наявними у ній документами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального кодексу України, а неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню справи по суті.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Європейський газовий банк" та Товариство з обмеженою відповідальністю "ФСК" 27.04.2010 р. уклали договір банківського рахунку № 956, за умовами якого позивач зобов'язався приймати і зараховувати на рахунок, відкритий відповідачу грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком, для чого банком відкривається поточний рахунок в національній валюті України та іноземних валютах відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах та здійснюється його розрахунково-касове обслуговування.

У п.п. 2.1.5 договору сторони погодили, що банк має право отримувати від клієнта комісійну винагород за надані послуги в розмірах та строки, що визначені тарифами банку.

До основних обов'язків клієнта за договором віднесено обов'язок своєчасно і в повного обсязі здійснювати оплату за надані банком послуги відповідно до тарифів, а також компенсувати витрати банку у разі, якщо дії при виконанні доручення клієнта пов'язані з витратами, які не передбачені тарифами банку.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що відповідно до ст. 26 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" клієнт доручає банку списувати з рахунку плату за надані банком послуги в розмірі, визначеному в тарифах, а також неустойку та збитки, передбачені договором або чинним законодавством.

Згідно з п. 3.3 договору в разі неможливості здійснення розрахунків в порядку, встановленому п. 3.2. цього договору, клієнт розраховується з банком за надані послуги готівкою або через здійснення переказу на користь банку в строки, визначені у тарифах.

Відповідно до п. 6.1. договору банківського рахунку, даний договір укладений на невизначений строк і набуває чинності з дня його підписання сторонами.

27 квітня 2010 року сторонами також було підписано додаткову угоду № 1 до договору банківського рахунку на банківське обслуговування по каналах зв'язку "клієнт - банк" (iFOBS) pа відкритим Товариству з обмеженою відповідальністю "Всесвіт - тур" поточним рахунком на підставі договору банківського рахунку.

У розділі 5 додаткової угоди "Вартість послуг та порядок розрахунків" сторони погодили, що за послуги розрахункового обслуговування по каналах зв'язку клієнт сплачує банку плату не пізніше останнього робочого дня поточного місяця у розмірах, встановлених тарифами банку, на момент оплати. Тарифи банку є невід'ємною частиною договору банківського рахунку.

Таким чином, за умовами договору банківського рахунку і додаткової угоди до нього банком взяті на себе зобов'язання було виконано в повному обсязі та відкрито відповідачу рахунок № 56, а також здійснювалося його розрахунково-касове обслуговування за допомогою програмно-технічного комплексу електронних платежів "клієнт-банк" (iFOBS) за відкритим клієнту поточним рахунком.

За твердженнями позивача, відповідач допустив належне виконання умови договору зі сплати комісійної винагороди за користування рахунком та за послуги з розрахунково-касового обслуговування, у зв'язку з чим станом на 20.08.2015 у нього утворилася заборгованість в розмірі 268,22 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач не надав суду доказів відсутності заявленої до стягнення суми заборгованості або ж доказів її перерахування на користь позивача, так само як і доказів належного виконання грошових зобов'язань за договором від 27.04.2010 № 956 в сумі 268,22 грн.

У ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України закріплено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Виходячи з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У ст. 1066 Цивільного кодексу України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором банківського рахунку.

Частина 4 ст. 1068 Цивільного кодексу України встановлює обов'язок клієнта сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Зважаючи на встановлені судом обставини справи, наведені норми чинного законодавства та умови угоди сторін, позовні вимоги про стягнення основного боргу видаються обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Крім вимог про стягнення суми основного боргу, позивач просить стягнути з відповідача 20,28 грн. пені.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Господарськими санкціями ст. 217 Господарського кодексу України визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки, як-то відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Штрафні санкції визначаються ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України як господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У п. 5.9 договору банківського рахунку сторони погодили, що за прострочення клієнтом розрахунків за послуги, що надаються банком, останній має право стягнути з клієнта пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період такого прострочення.

Зважаючи на доведеність факту прострочення відповідача у правовідносинах з позивачем за договором від 27.10.2010 № 956, з огляду на умови даного договору та враховуючи дію наведених приписів законодавства, заявлені вимоги видаються правомірними і обґрунтованими, а також такими, що підлягають задоволенню відповідно до розрахунку позивача, що перевірений судом та приймається як належний.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняється, в тому числі, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Оскільки у даному випадку саме уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулась до господарського суду з зустрічним позовом від імені Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк", то вона звільнена від сплати судового збору, а тому, судовий збір за подання даного позову до суду підлягає стягненню з відповідача в доход Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФСК" (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, 15, оф. 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" (04655, м. Київ, просп. Московський, 16, ідентифікаційний код 34963790) 268 (двісті шістдесят вісім) грн. 22 коп. заборгованості та 20 (двадцять) грн. 28 коп. пені. Видати наказ.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ФСК" (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, 15, оф. 1, ) в доход Державного бюджету України 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору. Видати наказ.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О. В. Мандриченко
Дата складання рішення 04.11.2015 р