ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.12.15р. Справа № 904/8667/15

За позовом Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА", м. Кривий Ріг

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг

про стягнення заборгованості у розмірі 44 912,39грн.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача - Касьян І.В., дов. № 5 від 30.12.2014;

від відповідача - не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" (далі - Позивач) звернулося з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - Відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 44 912,39 грн., з яких: заборгованість за теплову енергію у розмірі 28 357,78 грн., пеня у розмірі 4 754,97 грн., інфляційні втрати у розмірі 11 053,32 грн., 3% річних у розмірі 746,32 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором №3336 про постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари від 14.11.2011 в частині повної та своєчасної оплати відпущеної теплової енергії.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 25.11.15 продовжено строк розгляду спору.

14.12.2015 представником Відповідача подано заяву про визнання позовних вимог та клопотання про розгляд справи без його участі. Перевіривши повноваження представника Відповідача на вчиненні відповідних процесуальних дії, суд дійшов висновку, що такі дії вчинені представником в межах його повноважень, визначених договором про надання послуг адвоката від 23.11.2015 року, копія якого залучена до матеріалів справи (а.с. 47, 48).

В судовому засіданні 14.12.2015 оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення згідно зі ст. 85 ГПК України.

Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилася.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.11.2011 між Позивачем (Постачальником) та Відповідачем (Споживачем) укладено договір №3336 на відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання і пари (далі-Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Постачальник відпускає Споживачу теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та у вигляді пари на технологічні потреби, а Споживач сплачує отриману теплову енергію за встановленим тарифами (цінами) в строки, передбачені цим Договором.

Договір діє з 11.02.2011 року по 11.02.2012 року та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не надійде заяви однієї з сторін про відмову від Договору або його перегляд (п. 6.1 Договору).

Облік споживання теплової енергії здійснюється на підставі приладів обліку або розрахунковим способом при їх відсутності (п. 2.1 Договору).

Відповідно до пункту 4.1 договору, користування тепловою енергією допускається при наявності Договору між Постачальником та Споживачем. Невід'ємною частиною Договору є додатки (таблиця № 1 та № 2, акти меж розділу).

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що оплата за відпущену теплову енергію здійснюється Споживачем щомісячно, самостійно, в грошовій формі, та іншими формами розрахунку по узгодженню сторін до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим. В іншому випадку Постачальник має право без додаткового попередження припинити повністю або обмежити частково подачу теплової енергії Споживачу.

На виконання умов Договору Позивач поставив Відповідачу теплову енергію в період з лютого 2013 року по квітень 2015 року на суму 33 206,33 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості та рахунками-фактури, які містяться в матеріалах справи. (а.с.13-29).

Відповідач за поставлену теплову енергію розрахувався частково, сплативши суму 4848,55 грн., внаслідок чого, його заборгованість перед Позивачем склала суму 28 357,78 грн.

На час розгляду справи, доказів погашення відповідачем заборгованості в зазначеному розмірі, суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов'язку сплатити неустойку.

Пунктом 3.3 договору сторони визначили, що в разі якщо Споживач являється суб'єктом іншого (ніж державний) сектора економіки, і не здійснив оплату за відпущену теплову енергію в строк, передбачений п. 3.1 Договору, він несе відповідальність встановлену п.п. 4-7 ст. 231 ГК України, та Законом України "Про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати.

Позивачем нарахована Відповідачеві до сплати пеня у розмірі 4 754,97 грн. за період прострочення виконання зобов'язання з 20.11.2014 по 25.08.2015 (а.с. 8-9).

У відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Позивач вимагає стягнення 3% річних (по кожному рахунку окремо) за загальний період з 20.04.2013 року по 25.08.2015 року в розмірі 746,32 грн. та інфляційних втрат (по кожному рахунку окремо) за загальний період з травня 2013 року по липень 2015 року в розмірі 11 053,32 грн.

Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 44 912,39 грн., з яких: заборгованість за теплову енергію у розмірі 28 357,78 грн., пеня у розмірі 4 754,97 грн., інфляційні втрати у розмірі 11 053,32 грн., три проценти річних у розмірі 746,32 грн.

14.12.2015 повноваженим представником Відповідача подано до суду заяву про визнання позовних вимоги в повному обсязі.

Право відповідача визнати позов повністю або частково передбачено статтею 22 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України визнання позову відповідачем викладається в адресованій господарському суду письмовій заяві, що долучається до справи.

Відповідно до частини 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

З огляду на встановлений судом факт існування заборгованості в заявленому до стягнення розмірі, дії відповідача щодо визнання ним позову не суперечать законодавству, не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, в зв'язку з чим, господарський суд приймає визнання позову відповідачем.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно ст. 49 ГПК України, витрати по сплата судового збору покладається на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 4, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1 ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства теплових мереж "КРИВОРІЖТЕПЛОМЕРЕЖА" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, ) заборгованість за теплову енергію у розмірі 28 357,78 грн., пеню у розмірі 4 754,97 грн., інфляційні втрати у розмірі 11 053,32 грн., три відсотки річних у розмірі 746,32 грн., видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 21.12.2015 року.

Суддя О.В. Ліпинський