ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
"02" грудня 2015 р. Справа № 921/742/15-г/14
УХВАЛА

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Руденка О.В., розглянув заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт" № 103 від 16.10.2015р. про поновлення строку подання скарги на дії Шевченківського ВДВС Запорізького МУЮ та бездіяльність начальника державного органу стосовно примусового виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 19.08.2015р., виданого на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 30.06.2015 року у справі №75/2014:

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Бізон-Імпорт", вул. Зарічна, 55-А, м. Пологи, Запорізька область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт", вул. Вокзальна,14, смт. Розівка, Розівський р-н, Запорізька обл., 70300

про стягнення 908 331,60 грн.

за участю представника позивача: ОСОБА_1, довіреність від 02.01.15 р.

Учаснику судового процесу роз'яснено її процесуальні права та обов'язки згідно ст.ст. 20,22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Фіксація судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до ст. 81-1 ГПК України, не здійснювалась за відсутності передбачених чинним процесуальним законодавством підстав.

Суть справи: Рішенням постійно діючого третейського суду при Асоціації "Правова Ліга" від 30.06.2015 року у справі № 75/2014 позов ТОВ "Бізон-Імпорт" задоволено частково та присуджено до стягнення із відповідача грошові кошти на загальну суму 713 268,00 грн.

За результатами розгляду заяви стягувача від 14.07.2015р., на примусове виконання зазначеного вище судового акту, господарським судом Тернопільської області, в порядку статей 122-7, 122-9, 122-11 Господарського процесуального кодексу України, видано відповідний наказ.

26.10.2015р. боржник звернувся до господарського суду із скаргою № 102 від 16.102015р., якою просить визнати бездіяльність начальника та дії відділу Шевченківського ДВС Запорізького міського управління юстиції неправомірними, скасувавши постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, арешт коштів боржника та про стягнення з останнього виконавчого збору, винесені в ході здійснення ВП № 48673598.

Одночасно із вказаною скаргою, ТОВ "Розагропродукт" подано заяву № 103 від 16.10.2015р. про відновлення пропущеного строку на оскарження дій та бездіяльності державної виконавчої служби.

Заявлена вимога, підтримана повноважним представником в судовому засіданні, обґрунтована неотриманням постанов про арешт майна боржника та заборони на його відчуження, а також про стягнення з останнього виконавчого збору. Водночас, боржник вказує на оскарження дій державного виконавця до його керівника, та звертає увагу суду на бездіяльність начальника відділу Шевченківського ДВС Запорізького МУЮ при розгляді даної скарги. Посилається господарське товариство і на відсутність фахівця в області права, у звязку із чим оформлення відповідної скарги потребувало більшого, ніж встановлений законом, терміну.

По розгляду вказаного звернення було призначене судове засідання, яке з мотивів, викладених в ухвалі суду від 11.11.2015р., відкладалось до 02.12.2015р.

Боржник та орган ДВС свою участь в розгляді заяви не забезпечили. Втім, звернулись із заявами № 91 від 01.12.2015р. та № 16387 від 25.11.2015р. про розгляд заявлених вимог за відсутності їх повноважних представників та за викладеними у відповідних документах доводах.

Розглянувши подану скаргу, заслухавши думку учасників судового процесу та дослідивши норми чинного законодавства, судом встановлено наступне.

За змістом 1212 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

У порядку згаданої статті до господарських судів оскаржуються й дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби під час виконання рішень третейських судів, якщо виконавчі документи на примусове виконання таких рішень видано господарськими судами (розділ XIV1 ГПК) - п.9.1 Пленуму Вищого Господарського Суду України у постанові від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України".

Частиною 1 вищезазначеної норми права передбачено, що такі скарги можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно до поданої скарги боржник просить:

- визнати бездіяльність начальника Шевченківського ВДВС Запорізького міського управління юстиції, щодо розгляду скарги ТОВ "Розагропродукт" від 21.09.2015р. неправомірною;

- визнати дії Відділу ДВС Шевченківського РУЮ у місті Запоріжжя, щодо виконання наказу господарського суду Тернопільської області по справі № 921/742/15-г/14 від 19.08.2015р. неправомірними;

- скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 48673598 від 08.09.2015р.;

- скасувати постанову про арешт коштів боржника за виконавчим провадженням № 48673598 від 08.09.2015р.;

- скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору за виконавчим провадженням № 48673598 від 15.09.2015р.

Як вказує товариство у своїй скарзі та наданих в судовому засіданні усних поясненнях, про відкриття виконавчого провадження з приводу примусового виконання наказу виданого у даній справі воно дізналось із постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 48673598 від 08.09.2015р., яка ним отримана 11.09.2015р.

В свою чергу, наданою операціоністом ПАТ КБ "ПриватБанк" того ж дня інформацією субєкту господарювання стало відомо про накладення арешту на його майно на підставі постанови № 48673598 від 08.09.2015р.

З огляду на дату підписання поданої на ім'я начальника ДВС скарги на дії старшого державного виконавця Поляхової Ю.С. № 89, у якій заявлено вимогу про скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору за виконавчим провадженням № 48673598 від 15.09.2015р., про існування оскаржуваної постанови відповідач беззаперечно був обізнаний щонайменше 21.09.2015р.

Таким чином, 11.09.2015р. та 21.09.2015р. слід вважати моментом, коли боржнику стало відомо про винесення в процесі виконавчого провадження № 48673598 оспорюваних актів індивідуальної дій. А відтак, саме з вказаних дат розпочинається відлік встановленого ч.1 1212 ГПК України законодавцем процесуального строку.

Натомість, звернення із відповідною скаргою до господарського суду, згідно відмітки відділення поштового звязку, відбулось 16.10.2015р., що вказує на несвоєчасне її подання .

З точки зору законодавства, зокрема статті 53 ГПК України, відновлення та продовження процесуального строку можливе за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання. Тотожне, зазначено Вищим господарським судом України у п. 9.7. постанови Пленуму "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012р.

Згідно наданих Вищим господарським судом України роз'яснень, що викладені у п. 8 Інформаційного листа від 06.08.2008р. № 01-8/471 "Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права (за матеріалами справ, розглянутих Верховним Судом України)", у застосуванні ч. 1 ст. 53 ГПК України господарський суд повинен у кожному випадку з урахуванням конкретних обставин пропуску процесуального строку оцінити доводи, наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку. Тобто, клопотання про відновлення строку має бути підтверджене належними доказами у справі відповідно до вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України та оцінюватись відповідно до норм ст. 43 цього ж кодексу.

На переконання суду, поважними, можуть визнаватись лише обєктивно непереборні, незалежні від волевиявлення заявника обставини, повязані з істотними перешкодами та труднощами для вчинення процесуальних дій.

Однак, наведені товариством доводи, в розумінні Господарського процесуального кодексу, не можуть розцінюватись судом як належний та допустимий доказ поважності причин пропуску встановленого частиною 1 статті 1212 ГПК України 10-тиденного строку.

Так, у частинах 1 та 2 статті 82 Закону України "Про виконавче провадження", законодавець встановив імперативну норму, за якою боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку .

Таким чином, оскарження господарським товариством дій органу ДВС у інший , ніж передбачений нормативно - правовими актами спосіб, на переконання суду, не може вважатись поважною причиною для відновлення процесуального строку.

І в будь - якому разі, немає жодної підстави вважати, що подання скарги на ім'я начальника ДВС, слугувало перешкодою чи спричинило труднощі, які унеможливили оскарження дій державного виконавця одночасно і в судовому порядку.

Аналогічні за змістом висновки з даного приводу висловлені і ВГСУ при розгляді спору у справі №14/490 (копія постанови від 03.09.2013 р. у справі).

Крім цього, суд враховує, правову позицію Верховного Суду України висвітлену в п.2 постанови Пленуму № 14 від 26.12.2003р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", за якою оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби до начальника відповідного відділу або керівника вищого в порядку підлеглості органу цієї служби в передбачених Законом N 606-XIV випадках не може бути підставою для відмови у прийнятті скарги судом, оскільки на ці правовідносини поширюється юрисдикція суду (статті 55, 124 Конституції).

З наведеного суд констатує, що оскарження дій державного виконавця відділу ДВС до начальника даного відділу не перешкоджало ТОВ "Розагропродукт" звернутися із відповідною вимогою до суду та скористатись належними йому правами у встановлені чинним процесуальним законодавством порядку та строки.

Жодних інших обставин, які б об'єктивно були непереборними, не залежали від волевиявлення відповідача та були пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для встановлення поважності причин пропуску строку скаржник суду не навів, як і не надав доказів на їх існування.

Не заслуговують на увагу і посилання субєкта господарювання на юридичну необізнаність, відсутність відповідного фахівця у товариства, необхідність звернення за допомогою з даного приводу до іншої області та потреба значного часу для вивчення відповідних документів та написання відповідної скарги. Адже, учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити наявність такої посади в товаристві як з числа своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами за місцезнаходженням юридичної особи.

Варто також вказати, що повноважні представники ТОВ "Розагропродукт" ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які діяли в межах розгляду даної скарги на підставі довіреності від 10.10.2015р. із терміном дії до 31.12.2015р., згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень здійснювали юридичний супровід справ їх довірителя ще з 2006 року (постанова Запорізького апеляційного господарського суду №26/305/06-8/128/07 від 12.07.2007р., довіреність від 22.06.2006р.) та у 2013 року (постанова ВГСУ №5011-3/7980-2012, довіреності від 11.03.2013р.), а також брали участь в ряді інших справ, зокрема, № 908/4681/14 (довіреність від 11.12.2014р.), № 908/4676/14 (довіреність від 19.01.2015р.), № 921/751/15-г/10 (довіреність від 03.08.2015р.), як представники господарського товариства.

Стягувачем долучена до матеріалів справи поряд із іншими, довіреність, що була видана ТОВ "Розагропродукт" на представництво його інтересів в господарському суді Тернопільської області зазначеними вище громадянами з 03.08.15 р. , з терміном її дії до 31.12.2015 р. ( копія у справі).

Наведеним у сукупності, спростовуються твердження відповідача щодо відсутності осіб, які здійснюють постійне представництво товариства в галузі права та вказує на бажання останнього надати суду неповну інформацію з даного приводу.

Слід також зазначити, що Харківським апеляційним господарським судом окремою ухвалою, винесеною по справі № 908/4681/14, боржника вже було зобовязано вжити необхідні заходи щодо усунення наявних недоліків у юридичному супроводі діяльності товариства.

Підсумовуючи наведене суд констатує, що підстави для відновлення пропущеного процесуального строку на оскарження постанов державного виконавця, винесених в ході виконання наказу №921/742/15-г/14 від 19.08.2015р. відсутні, а відтак слід відмовити у задоволенні заяви боржника з даного приводу.

Згідно з п. 9.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 року, з наступними змінами та доповненнями, скарга, пропущений строк подання якої не відновлений, залишається без розгляду. Відповідно до ст. 53 ГПК у разі відмови у відновленні пропущеного строку виноситься ухвала.

З огляду на викладене, скаргу ТОВ "Розагропродукт" № 102 від 16.102015р. в частині скасування постанов старшого державного виконавця Поляхової Ю.С. суд залишає без розгляду.

Щодо решти вимог скарги суд зазначає наступне.

За вказівками ч.6 ст. 82 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби можуть бути оскаржені до керівництва органів державної виконавчої служби, якщо їх оскарження передбачено цим Законом.

Згідно вказівок ч.1, 2 даної статті, таким правом наділені стягувач та інші учасники виконавчого провадження.

Проте, такої можливості для боржника законодавцем не передбачено, а відтак, вказані дії товариством мали б бути вчинені виключно в судовому порядку.

За правилами ч. 8 названої норми права скарга, подана без додержання вимог, викладених у частині шостій цієї статті, розглядається начальником відділу в порядку, встановленому Законом України "Про звернення громадян".

Таким чином, на підставі ст. 5 Закону України "Про звернення громадян", у звязку з недодержання вимог щодо оформлення, звернення відповідача повернено заявнику в межах десяти днів від дня його надходження з відповідним роз'ясненням щодо можливості судового оскарження таких актів, дій чи бездіяльності.

Наведене підтверджується даними реєстру відправки простої кореспонденції по м. Запоріжжю та Україні, за якими постанова начальника відділу від 30.09.2015р. із супровідним листом Шевченківського ВДВС № 14053/6 від 30.01.2015р. направлені скаржнику 01.10.2015р. тобто, у встановлений законодавцем термін.

З огляду на встановлені нормативно - правовими актами строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового звязку, суд вважає, що в цій частині скарга боржником подана своєчасно, а відтак, підлягає розгляду по суті.

Водночас, через викладені вище обставини, слід зробити висновок про те, що дії начальника ДВС щодо розгляду скарги ТОВ "Розагропродукт" від 21.09.2015р. були правомірними та такими, що відповідають приписам чинного законодавства, а тому в цій частині скарги слід відмовити.

У відповідності до 1212 ГПК України, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

На підставі викладеного та керуючись ст. 53, 86, ст. 1212 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт" № 103 від 16.10.2015р. щодо поновлення строку на оскарження дій виконавчої служби відмовити.

2. Скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт" № 103 від 16.10.2015р. в частині оскарження постанов Шевченківського Відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП № 48673598 від 08.09.2015р про арешт коштів боржника за виконавчим провадженням № 48673598 від 08.09.2015р., про стягнення з боржника виконавчого збору за виконавчим провадженням № 48673598 від 15.09.2015р. залишити без розгляду, у зв'язку з відмовою у поновленні строку на їх оскарження.

3. В решті скарги товариства з обмеженою відповідальністю "Розагропродукт" № 103 від 16.10.2015р. відмовити

4. Ухвалу направити сторонам по справі та Шевченківському Відділу ДВС Запорізького міського управління юстиції (м. Запоріжжя, вул. Брюллова, 5).

Суддя О.В. Руденко