ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"30" листопада 2015 р. Справа № 911/4753/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Благоустрій БЦ», м. Біла Церква

до Комунального навчального закладу Київської обласної ради «Київський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних кадрів», м. Біла Церква

про стягнення 554 627,82 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників:

позивач ОСОБА_1 предст. дов б/н від 01.08.15;

відповідач ОСОБА_2 предст. дов. № 1 від 07.09.2015.

СУТЬ СПОРУ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Благоустрій БЦ» (позивач) до Комунального навчального закладу Київської обласної ради «Київський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних кадрів» (відповідач) про стягнення 554 627 грн. 82 коп. за договором підряду №25 від 26.09.2013 р., яка складається з: 452 995 грн. 49 коп. основного боргу, 96 457 грн. 01 коп. пені та 5175 грн. 32 коп. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.10.2015 у справі №911/4753/15 було порушено провадження та призначено до розгляду на 16.11.2015 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.11.2015 строк розгляду справи №911/4753/15 було відкладено на 30.11.2015 року.

30.11.2015 року через канцелярію суду від відповідача надійшов відзив, у якому він проти позову заперечує та зазначає, що у нього відсутня заборгованість перед позивачем, оскільки вартість робіт за договором підряду №25 була повністю ним оплачена, тому позовні вимоги є безпідставними та недоведеними.

Представник позивача в судовому засіданні 30.11.2015 року позов підтримав з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні 30.11.2015 року проти позовних вимог заперечував, з підстав викладених у відзиві.

Згідно з 2 статті 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

30.11.2015 року в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

26 вересня 2013 року між Комунальним навчальним закладом Київської обласної Ради «Київський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних кадрів» (Замовник) та Товариством з обмежено відповідальністю «Благоустрій БЦ» (Підрядник) укладений Договір підряду №25, відповідно до умов якого, за завданням Замовника, Підрядник зобовязується на свій ризик виконати капітальний ремонт покрівлі учбового корпусу «Б-2» Київського обласного інституту післядипломної освіти педагогічних кадрів м. Біла Церква в обсязі та строки передбачені цим Договором та додатками до нього.

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що Замовник зобовязується здійснити оплату за виконані роботи у розмірі та строки на умовах передбачених цим Договором.

Відповідно до п. 2.2. Договору, договірна ціна за даним договором становить 927 540,74 грн. у т.ч. ПДВ- 154 590,12 грн.

Приписами п. 6.4. Договору встановлено, що поточні та остаточний розрахунки за виконані роботи Замовник здійснює на підставі актів виконаних робіт форми КБ-2в, КБ-3, підписаними уповноваженими представниками сторін.

Згідно з п. 16.1. Договору, усі додаткові угоди, додатки, Договірна ціна, кошториси оформлені письмово та посвідчені повноважними особами сторін, є невідємними частинами договору.

На виконання умов договору, позивач за результатом виконання робіт надав відповідачу

ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року №1 за формою КБ-2 та довідку про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року за формою КБ-3 на суму 112755,11 грн., Акт приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року №2 за формою КБ-2 та довідку про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2013 року за формою КБ-3 на суму 165507,11 грн., які були підписані повноважними представниками та скріплені печатками.

На рахунок позивача за виконанні будівельні роботи 05 грудня 2013 року надійшла оплата у розмірі 112755,11 грн. та 11 серпня 2014 року надійшла оплата у розмірі 165507,11 грн., що підтверджується банківськими виписками та не заперечується позивачем та відповідачем.

В подальшому позивач направив відповідачу ОСОБА_3 приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2 за грудень 2014 року та довідку про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2014 року на суму 452 995,49 грн., що підтверджується копіями опису-вкладення у цінний лист від 30.05.2015 та фіскального чеку № 2491 від 30.05.2015 року.

Втім, за словами позивача, відповідач вищевказані документи не підписав, про що в Акті приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2 за грудень 2014 року позивачем зроблено відмітку.

26.01.2015 року позивач на адресу відповідача направив претензію, в якій вимагав оплатити вартість даних робіт у розмірі 452 995,49 грн., однак вказана претензія залишена відповідачем без задоволення, у звязку з чим, позивач звернувся з позовом до суду.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог виходячи з наступного.

Згідно з ст. 875 Цивільного кодексу України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до ст. 844 Цивільного кодексу України, ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником.

Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором.

Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов'язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Проаналізувавши дану норму законодавства, суд зазначає, що твердий кошторис не допускає зміни ціни, обумовленій в ньому, в односторонньому або автоматичному режимі. Його зміна допускається тільки за погодженням контрагентів, а ризик його перевищення у разі відсутності згоди на це замовника несе підрядник, якщо інше не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.12.2013 року Комунальним навчальним закладом Київської обласної Ради «Київський обласний інститут післядипломної освіти педагогічних кадрів» та Товариством з обмежено відповідальністю «Благоустрій БЦ» було підписано Додаткову угоду № 1, в якій сторони зменшили ціну договору підряду № 25 від 26.09.2013 на 649 278,52 грн.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди, вона вступає в силу з моменту її підписання сторонами і є невідємною частиною договору підряду № 25 від 26.09.2013.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що позивач та відповідач шляхом підписання додаткової угоди №1 від 30.12.2013 до договору підряду № 25 від 26.09.2013, внесли зміни до твердого кошторису та узгодили нову ціну договору, яка склала 278 263,22 грн.

Відтак, враховуючи те, що позивачем та відповідачем була узгоджена нова загальна вартість робіт у розмірі 278 263,22 грн., яка була повністю оплачена відповідачем, суд прийшов до висновку, що у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем з оплати робіт за договором підряду № 25 від 26.09.2013.

Враховуючи вищевикладене, неправомірною є також вимога про стягнення пені та 3% річних, які можуть бути предявлені лише у разі порушення виконання зобовязання.

З урахуванням вищезазначених обставин, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, у відповідності до статті 49 ГПК України, у звязку з відмовою у задоволенні позовних вимоги покладаються судом на позивача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 32-34, 44, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Дата підписання повного тексту рішення: 10.12.2015р.

Суддя О.В. Щоткін