ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17 грудня 2015 р. Справа № 903/1191/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю АРГО-Р, м.Рівне

до відповідача: TOQIMACHI BOBOTEKS, Республіка Узбекистан, м.Ташкент

про стягнення 56100,00 доларів США, що еквівалентно 1276910,89грн.

Суддя Дем'як В.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність від 11.11.2015р.

від відповідача: не прибув

Суть спору: позивач Товариство з обмеженою відповідальністю АРГО-Р звернувся з позовом до відповідача TOQIMACHI BOBOTEKS та просить стягнути 56 100,00 доларів США, що еквівалентно 1 276 910,89грн. за контрактом №18/06-UA від 18.06.2015р.

В підтвердження позовних вимог посилається на контракт №18/06-UA від 18.06.2015р., специфікацію №1 та додаткову угоду від 01.10.2015р. до контракту №18/06-UA від 18.06.2015р., CMR (форма МД-2), дорожню відомість, рахунок №1 від 23.06.2015р., лист №155 від 02.11.2015р.

Представник позивача на вимогу ухвали суду від 24.11.2015р. подав заяву за вх. №01-54/12543/15 від 17.12.2015р., якою долучив до матеріалів справи наступні документи:

- форма МД-2;

- оригінал додаткової угоди №1 від 01.10.2015р.

- договір на транспортно-експедиторське обслуговування експортно-імпортних і транзитних вантажів №40-ЗТЕ-2015 від 18.03.2015р.;

- рахунок №1777 від 06.07.2015р.;

- акт виконаних робіт №К01877 від 31.07.2015р.

Представник відповідача в призначене судове засідання повторно не прибув. Ухвала суду від 24.11.2015р. про відкладення розгляду справиі, яка була направлена рекомендованим листом на юридичну адресу (Республіка Узбекистан, м.Ташкент, Яаккасарой район, вул. Кубшеги,6) не повернута.

За змістом статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (Постанова, Пленум Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 р., № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Згідно приписів ст.75 ГПК та п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. № 01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Суд вважає, що неявка представника відповідача в судове засідання, не є підставою для відкладення розгляду справи, оскільки Господарський процесуальний кодекс України не містить вимог щодо відповідальних осіб, які можуть представляти інтереси сторін в господарському суді. Надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника, не є правовою підставою для відкладення розгляду справи. Стаття 22 ГПК України передбачає широке коло процесуальних прав сторін, поряд із цим встановлює для сторін обовязок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Оскільки, в матеріалах справи є всі достатні документи, необхідні для розгляду справи по суті, суд дійшов висновку про судовий розгляд справи без участі представника відповідача.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

18 червня 2015р. між продавцем (позивачем) Товариством з обмеженою відповідальністю АРГО-Р та покупцем (відповідачем) - TOQIMACHI BOBOTEKS був укладений контракт № 18/06- UA .( а. с. 8-10).

Згідно п.п 1.1 вказаного контракту продавець зобовязався поставити та передати у власність покупця товар, а саме: суху молочну сироватку мінералізовану 40%, в порядку та на умовах визначених контрактом, а покупець зобовязався прийняти вказаний товар та здійснити його оплату у строки визначені контрактом.

Відповідно п. 2.3 контракту встановлено, що поставка товару відбувається на умовах СІР Ташкент (ст. Товарная 722400) (ІНКОТЕРМС-2010).

У відповідності до п.3.1 контракту сума поставки становить 56 100 дол. США.

Згідно специфікації №1 від 18.06.2015р. передбачена поставка товару на суму 56100,00 дол. США з оплатою протягом 88 днів з моменту проходження вагону Українсько- російського кордону (а.с.18).

Пунктом 4.1 контракту передбачено, що оплата за товар проводиться частинами протягом 88 днів з моменту проходження вагону Українсько - Російського кордону до повного погашення суми контракту.

01.10.2015р. сторонами була підписана додаткова угода до даного Контракту (а.с.12), згідно якої останні погодили п.11.1 викласти в такій редакції: «Усі спори, які можуть виникнути з цього контракту або у зв'язку з ним, повинні бути розглянуті в судовому порядку з ініціативи однієї зі сторін. У разі невиконання Покупцем умов Контракту щодо умов оплати, які вказані в 4.1 Контракту, Покупець погоджується з тим, що Продавець має право звернутися з відповідним позовом до господарського суду Волинської області (Україна, 43000 Волинська область, місто Луцьк, проспект Волі, 54а), і даний Суд буде розглядати дану справу у відповідності з нормами (положеннями) матеріального і процесуального права України без необхідності обов'язкового застосування положень Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах».

Згідно ст.5 Закону України «Про міжнародне приватне право» у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачене законом.

Статтею 43 даного Закону передбачено, що сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Як встановлено, на виконання умов контракту, продавець відвантажив товар, а покупець прийняв товар на суму 56100,00 дол. США. Даний факт стверджується CMR (форма МД-2), дорожньою відомістю, рахунком №1 від 23.06.2015р (а.с. 13-17).

Проте, відповідач взяті на себе зобовязання в частині проведення розрахунків за поставку товару не виконав.

Відповідно до ст. 144 Господарського кодексу України, ст.11 Цивільного кодексу України обовязки субєктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, непередбачених законом, але таких які йому не суперечать.

Як встановлено, між сторонами виникли цивільні права та обовязки на підставі контракту №18/06-UA від 18.06.2015р.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 527, 530 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено законом або договором, не випливає із суті зобовязання. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, заборгованість відповідача за поставлений товар складає на день розгляду справи 56100,00 дол. США, що згідно довідки Національного банку України у Волинській області за №93-02/06-029/90918 від 23.11.2015р. еквівалентно 1276910,89 грн. (а.с. 23).

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінюючи подані сторонами докази за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за контрактом №18/06-UA від 18.06.2015р. підлягають задоволенню в сумі 56100,00 доларів США заборгованості, що еквівалентно 1276910,89 грн.

Оскільки, спір до суду доведений з вини відповідача, тому відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача

Керуючись ст.ст. 144, 193, Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 526, 527, 530, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

вирішив:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з TOQIMACHI BOBOTEKS (Республіка Узбекистан, м.Ташкент, Яаккасарой р-н, вул. Кубшеги,6, 6) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АРГО-Р (м.Рівне, вул. Дворецька,93, ) в сумі 56100,00 доларів США, що еквівалентно 1276910,89 грн. заборгованості та 19153,66 грн. в повернення витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду, у відповідності до ст.85 ГПК України, набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 цього Кодексу.

Повний текст

рішення складено

21.12.2015р.

Суддя В. М. Дем`як