КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р. Справа№ 18/171

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Разіної Т.І.

суддів: Остапенка О.М.

Сотнікова С.В.

представники сторін:

від скаржника: не з'явився;

від заявника: не з'явився;

від боржника: не з'явився;

в судовому засіданні присутні представники:

від арбітражного керуючого Юркова М.О. - Зінкевич Д.В. довіреність б/н від 06.10.2015;

від Київського міського центру зайнятості - Гузь А.В. довіреність № 19-5429 від 27.05.2015;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ДПІ у Солом'янському районі Головного управління ДФС у м. Києві на ухвалу господарського суду міста Києва від 13.10.2015 у справі № 18/171 (суддя Пасько М.В.)

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Контакт - Авіа", м. Київ

до відкритого акціонерного товариства "Національні Авіалінії України", м. Київ

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою арбітражного суду міста Києва 18.06.1998 порушено провадження у справі № 18/171 про банкрутство КДАП "Авіалінії України".

25.11.1998 постановою арбітражного суду міста Києва у справі № 18/171 боржника визнано банкрутом, призначено ліквідаторами банкрута ТОВ "Контакт-Авіа", ДКПМА "Київ", ДПОПР "Украерорух", Промінвестбанк України Жовтневе відділення, райфінвідділ Залізничного району м. Києва та Фонд державного майна м. Києва.

Провадження у справі неодноразово зупинялося та поновлялося.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.08.2009 застосовано до провадження у справі № 18/171 про банкрутство відкритого акціонерного товариства "Авіакомпанія "Національні авіалінії України" дію Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"; провадження у справі № 18/171 продовжено зі стадії підготовчого засідання; введено процедуру розпорядження майном боржника, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Юркова М.О.

17.12.2009 ухвалою попереднього судового засідання затверджено реєстр вимог кредиторів ВАТ "Авіакомпанія "Національні авіалінії України" з кредиторськими вимогами на загальну суму 19.059.071,76 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 23.03.2011 задоволено клопотання розпорядника майна ВАТ "Авіакомпанія "Національні авіалінії України" та введено мораторій на задоволення вимог кредиторів боржника у відповідності до ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду міста Києва від 31.05.11 боржника - ВАТ "Національні Авіалінії України" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором боржника призначено арбітражного керуючого Юркова М.О., яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.08.201, що залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 10.11.2011.

Оголошення про визнання боржника банкрутом опубліковано в газеті "Голос України" №102 (5102) від 07.06.11.

До господарського суду міста Києва звернулося ДПІ у Солом'янському районі міста Києва з заявою про визнання поточним кредитором по відношенню до боржника на суму 6.469.946, 83 грн.

Ухвалою суду першої інстанції від 14.12.2011, зокрема, визнано Державну податкову інспекцію у Солом'янському районі м. Києва поточним кредитором ВАТ "Авіакомпанія "Національні авіалінії України" на суму 41.237,14 грн., а в решті вимог відмовлено.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.06.2012, за результатами розгляду заяви ДПІ у Солом'янському районі м. Києва про визнання поточним кредитором, податкову інспекцію визнано поточним кредиторам по відношенню до боржника на суму 21.742,00 грн., в решті вимог відмовлено

Також, ухвалою господарського суду міста Києва від 21.11.13 визнано ДПІ у Солом'янському районі м. Києва поточним кредитором ВАТ "Національні Авіалінії України" на суму 146.000, 00 грн.

17.08.15 від ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ГУ ДФС у м. Києві надійшла заява про збільшення кредиторських вимог на суму 720 330,60 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.10.2015 у справі № 18/171 (суддя Пасько М.В.), зокрема залишено без задоволення заяву ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ГУ ДФС у м. Києві про збільшення кредиторських вимог на суму 109.684, 06 грн.

Оскаржувана ухвала мотивована тим, що під час процедури ліквідації банкрута припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій по всіх видах заборгованості, а тому збільшення кредиторських вимог на суму, що складається з сум штрафу та пені є неправомірним.

При цьому, місцевий господарський суд керувався ст.ст. 23, 24 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, яка діяла до 19.01.2013), ст.ст. 32, 33, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України.

Частково не погоджуючись з зазначеною ухвалою ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ГУ ДФС у м. Києві звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу в частині залишення без задоволення заяви про збільшення кредиторських вимог ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ГУ ДФС у м. Києві та збільшити кредиторські вимоги скаржника на суму 109.684,06 грн. і включити їх до реєстру вимог кредиторів.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, а саме ст. 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, яка діяла до 19.01.2013), ст. 32 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник арбітражного керуючого Юркова М.О. проти задоволення апеляційної скарги заперечував.

Представник Київського міського центру зайнятості в судовому засіданні залишив розгляд апеляційної скарги на розсуд суду.

В судове засідання апеляційної інстанції не з'явилися представники ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у м. Києві, ініціюючого кредитора та інших кредиторів, учасників провадження у справі, причини неявки суду не повідомили. Враховуючи, що в матеріалах справи є докази (поштові повідомлення) належного повідомлення сторін про час та місце розгляду апеляційної скарги, а також враховуючи обмеження процесуального строку розгляду скарг на ухвали місцевих господарських судів колегія суддів, порадившись, ухвалила розглянути апеляційну скаргу у відсутності представників скаржника, ініціюючого кредитора та інших визнаних в судовому порядку кредиторів, що не з'явилися.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у редакції, яка діяла до 19.01.2013, (далі - Закон).

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону, провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно ч. 5 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Статтею 4-3 ГПК України визначено, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно ст. 99 ГПК України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи до господарського суду міста Києва, надійшла заява 17.08.215 ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві про збільшення вимог кредитора на суму 720330,06 грн.

Згідно абз. 8 ст. 38 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури протягом двох місяців з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Кредитори, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними, а їх вимоги погашаються в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Як зазначалось вище ухвалою від 06.12.2011 внесено зміни до реєстру вимог кредиторів та визнано кредитором, зокрема, ДПІ у Солом'янському у м. Києві, правонаступником якої є скаржник, з вимогами в розмірі 6 469 946,83 грн.

Ухвалою суду першої інстанції від 14.12.2011 ДПІ у Солом'янському у місті Києві визнано поточним кредитором з вимогами до банкрута.

В оскаржуваній ухвалі господарський суд міста Києва зазначає, що заборгованість боржника перед податковим органом складається з пені та штрафу нарахованих кредитором в період дії мораторію на задоволення вимог кредиторів, який введений ухвалою господарського суду міста Києва від 23.03.2011, а тому з врахуванням ч. 4. ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд дійшов висновку про неправомірність нарахування податковим органом штрафних санкцій, а саме 109 514,06 - пені, 107,00 - штрафу .

Так, вивчивши заяву ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві від 12. 08.2015 (т. 25, а.с. 172-295) та дослідивши додані до неї докази колегія суддів встановила, що податковий орган просив збільшити кредиторські вимоги на суму 720 330,60 грн., які виникли з податку на додану вартість станом на 02.03.2015 в розмірі 43760,00 грн. на підставі:

податкового повідомлення рішення № від 04.03.2014 у розмірі 170,00 грн., що є сумою штрафних (фінансових) санкцій;

податкових декларацій, поданих боржником в період з 14.08.2013 до 23.02.2015 на загальну суму 43 590,00 грн.

З податку на прибуток вимоги податкової станом на 11.03.2015 в розмірі 676570,00 грн. виникли на підставі:

ППР № 000152202 від 18.04.2014 у розмірі 537939,00 грн. (податкове зобов'язання);

пені, нарахованої 17.07.2014 по ППР № 000152202 від 18.04.2014 у розмірі 109514,06 грн.

податкових декларацій, поданих боржником № від 29.01.2014 у розмірі 6534,00 грн. та № від 04.02.2015 у розмірі 22583,00 грн.

Як вбачається з матеріалів та обставин справи мораторій на задоволення вимог кредиторів введено ухвалою суду 23.03.2011.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", мораторій на задоволення вимог кредиторів вводиться одночасно з порушенням провадження у справі про банкрутство, про що зазначається в ухвалі господарського суду. Протягом дії мораторію на задоволення вимог кредиторів: не нараховуються неустойка (штраф, пеня), не застосовуються інші санкції за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань і зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів).

Враховуючи викладене вище, колегія суддів робить висновок що податковим органом безпідставно нараховано штрафні санкції, у зв'язку з чим його вимоги в сумі 109684,06 грн. (109 514,06 - пеня, нарахована 17.07.2014 по ППР № 000152202 від 18.04.2014 + 170,00 грн, що є сумою штрафних (фінансових) санкцій за ППР № від 04.03.2014).

До вищезазначеного висновку також дійшов суду першої інстанції в оскаржуваній ухвалі.

В той же час, колегія суду вважає, що визнанню підлягають вимоги податкового органу в сумі 610 646,00 грн. (43 590,00 грн сума за податковими деклараціями з податку на додану вартість за період з 14.08.2013 до 23.02.2015 + 29 117,00 грн, сума за податковими деклараціями з податку на прибуток від 29.01.2014 та від 04.02.2015+ 537939,00 грн., що є основним зобов'язанням за ППР № 000152202 від 18.04.2014), оскільки дані вимоги є податковим боргом та не належать до штрафних санкцій і не підпадають під дію мораторію.

Аналогічна позиція викладена в постанові вищого господарського суду України від 17.09.2015 у справі № 24/295-б.

Вищезазначеної обставини судом першої інстанції не було досліджено під час розгляду заяви ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві від 12.08.2015 про збільшення вимог кредитора та не враховано в наслідок чого апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала зміні.

У відповідності до ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно ст. 104 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є, зокрема, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів на підставі наявних в справі матеріалів дійшла до висновку, що відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України наявні підстав для часткового задоволення апеляційної скарги ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві, а тому ухвала місцевого господарського суду підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 4-1, 4-2, 4-3, 4-7, 32-34, 43, 86, 99, 101- 106 ГПК України, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у Солом'янському районі Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві задовольнити частково.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 13.10.2015 у справі № 18/171 змінити виклавши п. 1. ухвали в наступній редакції:

«Частково задовольнити заяву ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві про збільшення кредиторських вимог.

Визнати ДПІ у Солом'янському районі ГУ ДФС у місті Києві поточним кредитором відкритого акціонерного товариства "Національні Авіалінії України" на загальну суму 6 364 010,19 грн., в тому числі, 146 000,00 грн., вимоги що визнані ухвалою господарського суду міста Києва від 21.11.2013, та 6 364 010,19 грн. вимоги, які підлягають визнанню на підставі заяви про збільшення кредиторських вимог від 12.08.2015.

В частині збільшення кредиторських вимог на суму 109 684, 06 грн. заяву ДПІ у Солом'янському районі м. Києва ГУ ДФС у м. Києві - залишити без задоволення.

Ліквідатору відкритого акціонерного товариства «Національні Авіалінії України» внести відповідні зміни до реєстру вимог кредиторів відкритого акціонерного товариства «Національні Авіалінії України».

Головуючий суддя Т.І. Разіна

Судді О.М. Остапенко

С.В. Сотніков