РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2015Справа №910/5718/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок тканин»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 977 733,76 доларів США. та 6 226 803,22 грн пені.

Суддя Нечай О.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Сінахова А.В., за довіреністю

від відповідача: Гура А.А., за довіреністю

від третьої особи: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок тканин» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 977 733,76 доларів США.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.03.2015 було порушено провадження у справі № 910/5718/15-г, залучено до участі у справі ОСОБА_1 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, розгляд справи призначено на 15.04.2015.

06.04.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представник відповідача подав клопотання про ознайомлення з матеріалами справи.

14.04.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представник відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання 15.04.2015 представник позивача з'явився та подав клопотання про продовження строків розгляду справи. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 13.03.2015 про порушення провадження у справі № 910/5718/15-г позивач не виконав.

У судове засідання 15.04.2015 представник відповідача з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 13.03.2015 про порушення провадження у справі № 910/5718/15-г відповідач не виконав.

У судове засідання 15.04.2015 третя особа не з'явилась. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 13.03.2015 про порушення провадження у справі № 910/5718/15-г третя особа не виконала.

Розглянувши у судовому засіданні 15.04.2015 клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд задовольнив вказане клопотання.

Розглянувши у судовому засіданні 15.04.2015 клопотання представника позивача про продовження строку розгляду справи, враховуючи особливості розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про продовження строку розгляду справи.

Враховуючи невиконання учасниками судового процесу вимог ухвали господарського суду міста Києва від 13.03.2015 про порушення провадження у справі № 910/5718/15-г та задоволення клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд справи було відкладено на 20.05.2015.

19.05.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про зупинення провадження у справі.

20.05.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 20.05.2015 представники сторін з'явились, представник третьої особи не з'явився.

Розгляд клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі відкладено судом до наступного судового засідання.

Враховуючи невиконання відповідачем, третьою особою та частковим виконанням позивачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 13.03.2015 про порушення провадження у справі № 910/5718/15-г, розгляд справи було відкладено на 27.05.2015.

Через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником третьої особи було подано клопотання про відкладення розгляду справи.

27.05.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 27.05.2015 представники позивача та відповідача з'явились, представник третьої особи не з'явився.

Розглянувши у судовому засіданні 27.05.2015 клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.05.2015, залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015, провадження у справі № 910/5718/15-г було зупинено.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.09.2015 касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_4 задоволено, ухвалу господарського суду міста Києва від 27.05.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 30.06.2015 у справі № 910/5718/15-г скасовано, матеріали справи № 910/5718/15-г передано на розгляд до господарського суду міста Києва.

15.10.2015 до господарського суду міста Києва повернулись матеріали справи № 910/5718/15-г.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.11.2015 розгляд справи було призначено на 02.12.2015.

У судове засідання 02.12.2015 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Представник відповідача у судове засідання 02.12.2015 з'явився, надав суду усні пояснення по суті спору, проти позову заперечував.

Представник третьої особи у судове засідання 02.12.2015 не з'явився, про дату, час та місце проведення судового засідання третя особа була належним чином повідомлена, що підтверджується матеріалами справи.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

20.08.2008 між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (далі - позивач, кредитор, банк) та ОСОБА_1 (далі - третя особа, позичальник) було укладено Кредитний договір № 0435/08/01- CLNv (далі - Кредитний договір).

В подальшому між банком та позичальником було укладено ряд додаткових угод до Кредитного договору.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2 та 1.3 Кредитного договору банк відриває позичальнику не відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 2 843 614 дол. США 60 центів. Кредитні кошти надаються строком по 20.08.2015. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 13,5 процентів річних.

Пунктом 2.3 Кредитного договору визначено, що ліміт кредитування за кредитною лінією зменшується згідно з графіком (додаток № 1 до Додаткової угоди №3), який є невід'ємною частиною цієї Додаткової угоди. Позичальник здійснює повернення кредитних коштів на відкритий йому рахунок для погашення кредиту та процентів № НОМЕР_2 в ПАТ «Банк Форум», МФО 322948, ідентифікаційний номер позичальника НОМЕР_1 (ОСОБА_1). Датою повернення кредиту вважається дата зарахування коштів на рахунок № НОМЕР_2, якщо зарахування відбулося протягом операційного часу та дата наступного робочого дня, якщо зарахування відбулося у післяопераційний час.

Відповідно до п. 2.4 Кредитного договору проценти за користування кредитним коштами сплачуються позичальником згідно з п. 2.6 Кредитного договору. Несплата позичальником процентів в терміни, встановлені в п. 2.6 цього Договору дати, є підставою для вимоги банку про дострокове повернення кредитних коштів, стягнення процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для звернення банком стягнення на заставлене майно.

Пунктом 2.6 Кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитними коштами позичальник сплачує самостійно в валюті кредиту на рахунок № НОМЕР_3 в ПКФ АКБ «Форум», МФО 300948, щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за місяцем користування кредитними коштами, якщо цей день випадає га вихідні або святкові дні, проценти за користування кредитом позичальник сплачує у перший робочий банківський день після вихідних або святкових днів.

Згідно з п. 3.3.2 Кредитного договору позичальник зобов'язаний повертати кредитні кошти, згідно з п. 2.3 цього Договору. Не пізніше строку, визначеного п. 1.2 цього Договору, повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами.

Відповідно до п. 5.3 Кредитного договору сторони домовились, що невиконання або неналежне виконання позичальником зобов'язань по поверненню суми кредиту, сплаті процентів та інших зобов'язань, передбачених п. 3.3 цього Договору є умовами, при настанні яких припиняється кредитування банком позичальника, а позичальник здійснює повернення отриманих кредитних коштів банку, сплачує банку проценти за користування кредитними коштами. Для цього банк надає під розписку уповноваженій особі, або надсилає рекомендованим листом позичальнику письмову вимогу про повернення позичальником кредитних коштів, сплату ним процентів за користування кредитними коштами з можливим нарахуванням штрафних санкцій та пені. У випадку непогашення зазначеної у вимозі суми банк по закінченню 15-ти денного строку з дати надіслання такої вимоги, звертає стягнення на заставлене майно у розмірі наданих кредитних коштів, заборгованості по сплаті процентів, неустойки, збитків та інших витрат банку, у порядку визначеному цим Договором, Договором застави та чинним законодавством України.

Позивач зазначає, що у зв'язку із невиконанням позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором, станом на дату подання позовної заяви заборгованість позичальника складає:

- 519 019 дол. США 27 центів - прострочена заборгованість за кредитом;

- 349 214 дол. США 60 центів - поточна заборгованість за кредитом;

- 101 661 дол. США 67 центів - прострочена заборгованість по сплаті відсотків;

- 7 838 дол. США 22 центи - поточна заборгованість по сплаті відсотків.

З наявних у матеріалах справи банківських виписок по особовому рахунку третьої особи також вбачається, що банк свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а саме надав третій особі кредит у належному розмірі.

Крім того, з вищезазначених банківських виписок також вбачається, що позичальник не виконав свої зобов'язання за Кредитним договором в повному обсязі.

Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо використання банківських виписок як первинних документів, затвердженої наказом Державної податкової служби України 05.07.2012 N 583, первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В свою чергу, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

З огляду на вищенаведене, додані позивачем до позовної заяви банківські виписки по особовому рахунку позичальника є первинними документами, а відповідно і належними та допустимими доказами в розумінні статей 33, 34 ГПК України, тому приймаються до уваги судом.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитними договором, між банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будинок тканин» (далі - відповідач, поручитель) було укладено Договір поруки від 20.08.2008 (далі - Договір поруки).

10.11.2010 між позивачем та відповідачем було укладено Додаткову угоду до Договору поруки, відповідно до умов якої сторони дійшли згоди викласти пункт 1.1 Договору поруки в новій редакції.

Згідно з п. 1.1 Договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ОСОБА_1 зобов'язань за Кредитним договором, який було укладено між позивачем та третьою особою, Додатковим договором від 28.12.2009, Додатковим договором № 2 від 19.05.2010, Додатковою угодою № 3 від 10.11.2010 та Додатковими угодами, які можуть бути укладені в майбутньому, у повному обсязі, за умовами якого боржник зобов'язаний повернути кредиторові кредитні кошти у вигляді не відновлювальної кредитної лінії в розмірі 2 843 614 доларів США 60 центів, з кінцевим терміном повернення 20 серпня 2015 року, сплачувати нараховані проценти за користування кредитними коштами з розрахунку 13.5 процентів річних і можливі неустойки у розмірах та у випадках, передбачених Кредитним договором.

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.3 Договору поруки поручитель зобов'язується в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань перед кредитором погасити заборгованість по Кредитному договору, а саме: суму кредиту, нараховані проценти по кредиту, відсотки по простроченій позиці (штраф, пеню) та інші платежі, передбачені Кредитним договором. Кредитор зобов'язується письмово повідомити поручителя про невиконання боржником своїх зобов'язань не пізніше одного банківського дня.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Як вбачається з частин 1 та 2 ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

08.08.2014 банк звернувся до поручителя з вимогою № 5380/4.1 про дострокове виконання порушених зобов'язань за Кредитним договором та Договором поруки. Докази направлення зазначеної вимоги містяться у матеріалах справи.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи доказів погашення третьою особою заборгованості за Кредитним договором, суд дійшов висновку про порушення третьою особою умов Кредитного договору, внаслідок чого в неї перед банком виникла заборгованість, в свою чергу, відповідачем також не надано суду жодного доказу на підтвердження погашення ним заборгованості третьої особи за Кредитним договором.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача простроченої заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 519 019 доларів США 27 центів, що в гривневому еквіваленті складає 12 374 230 грн 60 коп., поточної заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 349 214 доларів США 60 центів, що в гривневому еквіваленті складає 8 325 821 грн 89 коп., прострочену заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитними коштами в розмірі 101 661 долар США 67 центів, що в гривневому еквіваленті складає 2 423 773 грн 11 коп., поточну заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитним коштами в розмірі 7 838 доларів США 22 центи, що в гривневому еквіваленті складає 186 875 грн 42 коп., є обґрунтованими та документально доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Крім основної заборгованості, позивач також просить стягнути з відповідача на свою користь пеню в розмірі 6 226 803,22 грн.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як вбачається з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з п. 4.1 Кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 процентів за кожен день прострочення, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів.

Відповідно до статті 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною 1 статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті 533 ЦК України).

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Отже, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України; оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 3-29гс15.

Як вбачається з розрахунку позивача, наявному в матеріалах справи, при заявлені вимоги про стягнення пені у гривневому еквіваленті, позивачем нараховувалась пеня на долари США, отже вищезазначені норми закону не враховано, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в розмірі 6 226 803,22 грн задоволенню не підлягають, з підстав викладених вище.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості, з урахуванням пені, в загальному розмірі 977 733,76 доларів США та 6 226 803,22 грн підлягають частковому задоволенню в розмірі 977 733,76 доларів США, що у гривневому еквіваленті складає 23 310 701,02 грн.

У відповідності до частини 3 статті 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 218 грн.

Пунктом 22 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції станом на дату подання позовної заяви) встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Виходячи з ціни позову (29 537 504,24 грн), оскільки позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 23 310 701,02 грн, судовий збір повинно бути стягнуто пропорційно розміру задоволених позовних вимог, в зв'язку з чим з відповідача в дохід бюджету підлягає стягненню судовий збір в розмірі 48 232,80 грн.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок тканин» (01001, м. Київ, вулиця Хрещатик, будинок 23; ідентифікаційний код: 01564978) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, будинок 7; ідентифікаційний код: 21574573) прострочену заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 519 019 (п'ятсот дев'ятнадцять тисяч дев'ятнадцять) доларів США 27 центів, що в гривневому еквіваленті складає 12 374 230 (дванадцять мільйонів триста сімдесят чотири тисячі двісті тридцять) грн 60 коп., поточну заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 349 214 (триста сорок дев'ять тисяч двісті чотирнадцять) доларів США 60 центів, що в гривневому еквіваленті складає 8 325 821 (вісім мільйонів триста двадцять п'ять тисяч вісімсот двадцять одна) грн 89 коп., прострочену заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитними коштами в розмірі 101 661 (сто одна тисяча шістсот шістдесят один) долар США 67 центів, що в гривневому еквіваленті складає 2 423 773 (два мільйони чотириста двадцять три тисячі сімсот сімдесят три) грн 11 коп., поточну заборгованість по нарахованим процентам за користування кредитним коштами в розмірі 7 838 (сім тисяч вісімсот тридцять вісім) доларів США 22 центи, що в гривневому еквіваленті складає 186 875 (сто вісімдесят шість тисяч вісімсот сімдесят п'ять) грн 42 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будинок тканин» (01001, м. Київ, вулиця Хрещатик, будинок 23; ідентифікаційний код: 01564978) в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 48 232 (сорок вісім тисяч двісті тридцять дві) грн 80 коп.

Повне рішення складено 14.12.2015.

Суддя О.В. Нечай