ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015р. Справа№ 914/3641/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Гутьєвої В.В.

при секретарі Петровській Н.Я.,

розглянувши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Агросахінвест-2002, м. Дніпропетровськ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок, м. Львів

про стягнення 811 562,63 грн. заборгованості

та зустрічної позовної заяви: Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок, м.Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Агросахінвест-2002, м. Дніпропетровськ

про стягнення 59 542,62 грн. заборгованості

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 представник

від відповідача: ОСОБА_2 представник

Відповідно до ст.20 ГПК України розяснено право відводу судді. Відводу судді заявлено не було. На підставі ст.22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки сторін.

ВСТАНОВИВ:

Суть спору: Позов заявлено Товариством з обмеженою відповідальністю Агросахінвест-2002 до Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок про стягнення 811 562,63 грн. заборгованості.

Ухвалою суду від 23.10.2015 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 16.11.2015 р.

13.11.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок подало на адресу суду зустрічну позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю Агросахінвест-2002 про стягнення заборгованості на суму 59 542,62 грн. Ухвалою суду від 16.11.2015 р. зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок про стягнення заборгованості з Товариства з обмеженою відповідальністю Агросахінвест-2002 на суму 59 542,62 грн. прийнято для спільного розгляду з первісним позовом. Розгляд зустрічної позовної заяви призначено для спільного розгляду з первісним позовом на 14.12.2015 р.

Підстави відкладення розгляду справи викладено в ухвалі суду від 16.11.2015 р. Розгляд справи відкладено на 14.12.2015 р.

14.12.2015 р. представник позивача в судове засідання зявився. 17.11.2015 р. на адресу суду надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій просить збільшити позовні вимоги на суму 154 653,95 грн., так як на час подання позовної заяви термін оплати за видатковою накладною № 42875 від 11.08.2015 р. на суму 2 448,13 грн., за видатковою накладною № 42876 від 11.08.2015 р. на суму 58 437,30 грн., за видатковою накладною № 43080 від 18.08.2015 р. на суму 31 846,73 грн., за видатковою накладною № 43085 від 18.08.2015 р. на суму 3 988,74 грн., за видатковою накладною № 43086 від 26.08.2015 р. на суму 52 104,85 грн., за видатковою накладною № 43294 від 26.08.2015 р. на суму 5 828,20 грн. відповідно до умов договору поставки № ТП-189 від 15.12.2014 р. ще не настав. Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. Відтак, заяву позивача про збільшення позовних вимог необхідно прийняти до розгляду, а справу № 914/3641/15 розглядати в межах збільшених позовних вимог. 03.12.2015 р. на адресу суду надійшла відповідь позивача на відзив на позовну заяву, в якій зазначив, що заперечення відповідача щодо позовних вимог необґрунтовані. Представник позивача, присутній у судовому засіданні позов підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, заяві про збільшення позовних вимог, поясненнях наданих у судовому засіданні, просив стягнути з відповідача 795 236,82 грн. заборгованості за отриманий товар, 62 964,34 грн. втрат від інфляції, 5 537,47 грн. 3 % річних, 102 477,95 грн. пені.

Щодо зустрічного позову представник позивача за первісним позовом зазначив, що на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю Агросахінвест-2002 не надходили акти наданих послуг на суму 59 542,62 грн. від Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок.

14.12.2015 р. представник відповідача в судове засідання зявився, вимоги, викладені в ухвалі суду від 23.10.2015 р. виконав, щодо задоволення позовних вимог частково заперечив. 13.11.2015 р. подав на адресу суду відзив на повну заяву, в якому просить в частині стягнення 59 542,62 грн. основної заборгованості, 17 634,37 грн. пені, 881,73 грн., 46 310,16 грн. втрат від інфляції відмовити. Зустрічну позовну заяву підтримав в повному обсязі, з підстав, викладений у зустрічній позовній заяві, поясненнях, наданих у судовому засіданні. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовує тим, що ТзОВ Агросахінвест-2002 у порушення умов додаткової угоди № 3 про надання послуг для збільшення обсягів реалізації товару до договору поставки № ТП-189 від 15.12.2014 р. не сплатило ТзОВ Торгова мережа Барвінок 59 542,62 грн. за надані послуги зі збільшення обсягів продажів товарів в мережі торгових закладів ТМ Барвінок.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представників сторін, суд встановив:

15.12.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Агросахінвест-2002 та Товариством з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок укладено договір поставки товару № ТП-189. Відповідно до п. 1.1. договору № ТП-189 від 15.12.2014 р. постачальник зобовязується передавати у власність покупця визначений цим договором товар на підставі замовлень покупця, а покупець зобовязується приймати товар та оплачувати його. Згідно з п. 3.3. договору № ТП-189 від 15.12.2014 р. покупець зобовязаний сплатити вартість поставленої партії товару упродовж 70 календарних днів з моменту отримання покупцем товару від постачальника за умови своєчасного надання постачальником всіх передбачених цим договором та чинним законодавством України належно оформлених документів на поставлений товар.

Позивач за первісним позовом повністю виконав свої зобовязання за укладеним договором поставки товару № ТП-189 від 15.12.2014 р., що підтверджується видатковими накладними на загальну суму 795 236,82 грн., копії яких долучені до матеріалів справи, а оригінали оглянуті у судовому засіданні, які підписані представниками сторін та підписи засвідчені печатками юридичних осіб.

Крім того, позивачем за первісним позовом долучено до матеріалів справи акти звірки розрахунків від 31.01.2015 р., 28.02.2015 р., 31.03.2015 р., 30.04.2015 р., 31.05.2015 р., 30.06.2015 р., 31.07.2015 р., 31.08.2015 р., в яких зазначено розмір заборгованості на кінець кожного місяця, які підписані представниками сторін та підписи засвідчені печатками юридичних осіб.

Позивачем за первісним позовом з метою добровільного врегулювання спору на адресу відповідачу направлялись претензії з вимогою про сплату заборгованості за договором № ТП-189 від 15.12.2014 р., а саме: претензія за вих. № 18 від 05.05.2015 р., претензія за вих. № 22 від 22.05.2015 р., претензія за вих. № 31 від 18.06.2015 р., претензія за вих. № 46 від 30.07.2015 р., претензія за вих. № 53 від 28.08.2015 р.

Відповідач за первісним позовом взяті на себе зобовязання за укладеним договором поставки товару ТП-189 від 15.12.2014 р. не виконав, несвоєчасною та не в повному обсязі здійснив оплату за отриманий товар. Відтак, позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідача з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог 795 236,82 грн. заборгованості за отриманий товар, 62 964,34 грн. втрат від інфляції, 5 537,47 грн. 3 % річних, 102 477,95 грн. пені.

15.14.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Агросахінвест-2002 та Товариством з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок укладено додатковий договір № 3 про надання послуг для збільшення обсягів реалізації товару до договору поставки № ТП-189 від 15.12.2014 р., відповідно до умов якого Товариство з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок (покупець) зобовязується надати Товариству з обмеженою відповідальністю Агросахінвест-2002 (постачальнику) послуги спрямовані на збільшення обсягів реалізації товару в Торговій мережі Торгова мережа Барвінок, а Товариство з обмеженою відповідальністю Агросахінвест-2002 зобовязано прийняти належним чином надані послуги та оплатити їх. Відповідно до п. 3.2.3 додаткового договору № 3 у випадку затримки проведення оплат згідно умов цього додаткового договору покупець має право зменшити суми оплат поставленого товару за договором поставки на суму заборгованості постачальника за послуги за цим додатковим договором до моменту погашення такої заборгованості.

У зустрічному позові позивач просить стягнути з відповідача заборгованість на суму 59 542,62 грн. за надані відповідно до додаткового договору № 3 послуги, спрямовані на збільшення обсягів реалізації товару.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного:

Як передбачено ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ст. 11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

У відповідності із ст. 193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем укладено договір поставки товару № ТП-189 від 15.12.2014 р.

Позивач за первісним позовом повністю виконав зобовязання щодо поставки товару відповідачу, що підтверджується видатковими накладними про отримання товару на загальну суму 795 236,82 грн., які долучені до матеріалів справи, підписані представниками сторін, підписи яких засвідчені печатками юридичних осіб, оригінали яких оглянуті у судовому засіданні.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У звязку з несвоєчасною та не в повному обсязі здійсненою оплатою відповідача за поставлений товар, сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок перед Товариством з обмеженою відповідальністю Агросахінвест-2002 з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог становить 795 236,82 грн. основного боргу. Відтак, суд враховуючи норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України дійшов висновку про те, що вимога позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача 795 236,82 грн. основного боргу є обґрунтованою, підтверджується матеріалами справи та підлягає до задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі наведеної норми позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідача 62 964,34 грн. втрат від інфляції та 5 537,47 грн. 3 % річних. Вимога позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача 62 964,34 грн. втрат від інфляції та 5 537,47 грн. 3 % річних є обґрунтована, підтверджується матеріалами справи та підлягає до задоволення.

Статтею 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватись, зокрема, неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з п. 6.1 договору поставки № ТП-189 від 15.12.2014 р. за несвоєчасну оплату за поставлений товар покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, за кожний протермінований день від несвоєчасно сплаченої, несплаченої чи сплаченої не в повному обсязі суми, сплата пені не звільняє покупця від виконання зобовязань за цим договором.

Позивачем за первісним позовом нараховано пеню в розмірі 102 477,95 грн. Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» від 22.11.1996 р. передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Розмір пені, який передбачений договором поставки № ТП-189 від 15.12.2014 р. відповідає вимогам Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань». Враховуючи положення ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Відтак, вимога позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача пені за невиконання грошового зобовязання на суму 102 477,95 грн. є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінивши зібрані у справі докази, заслухавши представника позивача та представника відповідача, cуд дійшов висновку, що вимога позивача за первісним позовом про стягнення з відповідача 795 236,82 грн. основного боргу, 62 964,34 грн. втрат від інфляції, 5 537,47 грн. 3 % річних, 102 477,95 грн. пені є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення.

Оскільки спір виник через неправомірні дії відповідача за первісним позовом, суд, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладає судові витрати на відповідача за первісним позовом на суму 14 493,24 грн.

У зустрічному позові позивач просить стягнути з відповідача 59 542,62 грн. заборгованості за надані послуги, спрямовані на збільшення обсягів реалізації товару.

Відповідно до п. 2.1 додаткового договору № 3 про надання послуг для збільшення обсягів реалізації товару до договору поставки № ТП-189 від 15.12.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок (покупець) зобовязується надати Товариству з обмеженою відповідальністю Агросахінвест-2002 (постачальнику) послуги спрямовані на збільшення обсягів реалізації товару в Торговій мережі Торгова мережа Барвінок, а Товариство з обмеженою відповідальністю Агросахінвест-2002 зобовязано прийняти належним чином надані послуги та оплатити їх. Пунктом 3.2.3 додаткового договору № 3 передбачено, що у випадку затримки проведення оплат згідно умов цього додаткового договору покупець має право зменшити суми оплат поставленого товару за договором поставки на суму заборгованості постачальника за послуги за цим додатковим договором до моменту погашення такої заборгованості. Згідно з п. 3.1.2 додаткового договору № 3 від 15.12.2014 р. до 10 числа місяця наступного за відповідним періодом надання послуг покупець зобовязаний надати постачальнику акт приймання-передачі наданих послуг. Постачальник зобовязаний упродовж 3 (трьох) календарних днів після отримання підписати вказаний акт та повернути один примірник акту покупцеві, або висловити свої вмотивовані письмові зауваження до якості послуг, що були надані. У випадку ненадання зауважень упродовж вказаного терміну послуги вважаються такими, що були надані належним. Позивач за зустрічним позовом у позовній заяві зазначає, що ним було належним чином виконано умови договору та листом за вих. № 367 від 04.11.2015 р. направлено по два примірники підписаних від імені покупця актів про надані послуги та додає опис вкладення та поштову квитанцію про направлення актів на адресу відповідача за зустрічним позовом. Відповідач за зустрічним позовом упродовж 3 календарних днів після отримання актів про надані послуги не підписах їх та не повернув, та не направив своїх вмотивованих письмових зауважень щодо якості наданих послуг.

Як вбачається з поштової квитанції та опису вкладення у цінний лист 13.11.2015 р. позивачем за зустрічним позовом акти надання послуг направлено відповідачу за зустрічним позовом на адресу: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Братів Трофимових, будинок 17, квартира, 5-а, в той час як в договорі поставки № ТП-189 від 15.12.2014 р. та додатковому договорі № 3 про надання послуг для збільшення обсягів реалізації товару до договору поставки ТП-189 від 15.12.2014 р. зазначена інша юридична адреса Товариства з обмеженою відповідальністю Агросахінвест-2002, а саме: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Братів Трофимових, будинок 40, квартира, 183. Відповідно до Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців від 15.01.2015 р., копія якої долучена до позовної заяви за первісним позовом місцезнаходження Товариства з обмеженою відповідальністю Агросахінвест-2002: 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Братів Трофимових, будинок 40, квартира, 183. Представник відповідача за зустрічним позов, присутній у судовому засіданні, зазначив, що акти надання послуг на адресу відповідача не надходили, тому відповідач не мав можливості виконати п. 3.1.2 додаткового договору № 3 від 15.12.2014 р. та підписати акти наданих послуг, або висловити свої вмотивовані письмові зауваження до якості послуг, що були надані. Враховуючи наведене, позивачем за зустрічним позовом направлено акти наданих послуг, спрямованих на збільшення обсягів реалізації товару на загальну суму 59 542,62 грн. відповідно до додаткового договору № 3 від 15.12.2014 р. за неналежною адресою. До зустрічної позовної заяви позивачем додано копії актів надання послуг № 4104 від 30.09.2015 р. на суму 4 800,00 грн., № 4073 від 30.09.2015 р. на суму 15 000,00 грн., № 4517 від 01.10.2015 р. на суму 39 749,62 грн., які підписані та скріплені печаткою лише однією стороною позивачем за зустрічним позовом. Позивачем за зустрічним позовом не надано суду належні та допустимі докази надання послуг відповідно до додаткового договору № 3 від 15.12.2014 р.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок до Товариства з обмеженою відповідальністю Агросахінвест-2002 про стягнення 59 542,62 грн. залишити позов без розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 1, 12, 33, 34, 49, п. 5 ч. 1, ст. 81, 82, 82-1, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Первісний позов задоволити повністю.

2. Стягнути з відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Торгова мережа Барвінок (79040, м. Львів, вул. Городоцька, 359; код ЄДРПОУ № 35621418) на користь позивача: Товариства з обмеженою відповідальністю Агросахінвест-2002 (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Братів Трофимових, б. 40, кв. 183; код ЄДРПОУ № 31870837) 795 236,82 грн. основного боргу, 62 964,34 грн. втрат від інфляції, 5 537,47 грн. 3 % річних, 102 477,95 грн. пені, 14 493,24 грн. судового збору.

3. Зустрічний позов залишити без розгляду.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст. 91-93 ГПК України.

У судовому засіданні 14.12.2015 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст рішення складений та підписаний 18.12.2015 р.

Суддя Гутьєва В.В.