ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.12.15р. Справа № 904/8633/15

За позовом ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до Приватного підприємства "Агенство "ОСОБА_2", м. Дніпропетровськ

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватного нотаріуса ОСОБА_3, м. Дніпропетровськ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Реєстраційну службу Дніпропетровського міського управління юстиції, м. Дніпропетровськ

третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4, м. Дніпропетровськ

про визнання недійсним рішення власників та статуту підприємства

Суддя Золотарьова Я.С.

Представники:

від позивача: ОСОБА_5 - представник (дов. № 979 від 08.09.2015)

від відповідача: ОСОБА_6 - представник (дов. б/№ від 12.11.2015)

від третьої особи-1: не з'явився

від третьої особи-2: не з'явився

від третьої особи-3: не з'явився

вільний слухач: ОСОБА_7Г

СУТЬ СПОРУ:

ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Дніпропетровської області із позовом до Приватного підприємства "Агентство "ОСОБА_2", з врахуванням заяви від 21.11.2015, в якій просить суд:

- визнати недійсним рішення власників ПП "Агентство "ОСОБА_2" про затвердження змін до статуту від 17.09.2008;

- визнати недійсним рішення власників ПП "Агентство "ОСОБА_2" про зміну складу власників та зменшення статутного фонду, яким виключений ОСОБА_1 зі складу власників ПП "Агентство "ОСОБА_2" від 18.09.2008 та скасувати державну реєстрацію змін до установчих документів юридичної особи ПП "Агентство "ОСОБА_2";

- визнати недійсним статут ПП "Агентство "ОСОБА_2" в редакції від 19.09.2009 зареєстрований № 4005782 та від 07.12.2009 зареєстрований № 9005782.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач 11.11.2004 був включений до складу власників Приватного підприємства "Агентство "ОСОБА_2". В подальшому позивачу стало відомо, що його виключено зі складу власників підприємства у 2008 році та відповідач знаходиться в стадії припинення діяльності на підставі рішення суду. Позивач зазначає, що заяв про свій вихід із складу учасників підприємства не писав, компенсації свого внеску не отримував. Тому, виключення позивача зі складу учасників підприємства відбулось з порушенням законодавства України, шляхом порушення його майнових прав.

Разом із позовною заяву позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд:

- накласти арешт на все майно відповідача;

- заборонити ліквідацію відповідача.

07.10.2015 представник позивача подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

- заборонити Реєстраційній службі Дніпропетровського міського управління юстиції здійснювати державну ліквідацію відповідача до вирішення справи по суті;

- накласти арешт на все майно відповідача.

Заяви обґрунтована тим, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі статтею 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Про забезпечення позову виноситься ухвала.

Не допускається забезпечення позову у справах, що виникають з корпоративних відносин, шляхом, зокрема, заборони здійснювати органам державної влади, органам місцевого самоврядування, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб покладені на них згідно із законодавством повноваження.

Статтею 6 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" передбачені повноваження державного реєстратора. Так, державний реєстратор проводить державну реєстрацію припинення юридичних осіб та державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичними особами - підприємцями.

Отже, проведення реєстраційних дій щодо припинення юридичної особи - це повноваження реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення заяви позивача про забезпечення позову в частині заборони здійснення Реєстраційною службою Дніпропетровського міського управління юстиції державної ліквідації відповідача, оскільки відповідно до ст. 67 Господарського кодексу України така заборона не допускається.

Як зазначено у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності звязку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у звязку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Позивач заявляє до відповідача вимоги немайнового характеру. Водночас арешт майна відповідача стосується майнових інтересів відповідача.

Таким чином, відсутній зв'язок між заходом до забезпечення позову у вигляді арешту майна і предметом позову, оскільки такий захід не зможе забезпечити виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати її. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Враховуючи викладене суд не знаходить підстав для задоволення заяви про забезпечення позову в частині накладення арешту на все майно відповідача.

Керуючись ст. ст. 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволені заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову від 28.09.2015 та від 02.10.2015.

Суддя ОСОБА_8