РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015Справа №910/19614/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
до1. Дочірнього підприємства "Промінструмент" 2. Приватного акціонерного товариства "Монтажлегмаш"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідачів: 1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегапром", 2. Дочірнє торгівельно-промислове підприємство "Комсервіс", 3. Товариство з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан Велдінг Компані", 4. Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово-торгова компанія "Схід", 5. ОСОБА_2, 6. Товариство з обмеженою відповідальністю "Промінструмент-Львів", 7. Публічне акціонерне товариство "Львівський інструментальний завод", 8. Публічне акціонерне товариство "Львівський завод штучних алмазів і алмазного інструменту"
простягнення 1415500,00 дол. США

Судді Грєхова О.А. (головуючий)

Мудрий С.М.

Пукшин Л.Г.

Представники сторін:

від позивача: Семеняк В.В. - представник за довіреністю;

від відповідача-1: Клочков С.В. - представник за довіреністю;

від відповідача-2: не з'явився;

від третіх осіб 1-8: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" заявлено позов про солідарне стягнення з Дочірнього підприємства "Промінструмент" та Приватного акціонерного товариства "Монтажлегмаш" заборгованості за Кредитним договором №010/08/1901/106 від 25.04.2007 станом на 05.06.2015 в розмірі 1 415 500,00 дол. США.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачами не виконуються зобов'язання за Кредитним договором №010/08/1901/106 від 25.04.2007 та Договором поруки №12/56-4/1091 від 17.12.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2015 порушено провадження у справі №910/19614/15, розгляд справи призначено на 14.09.2015.

Представник позивача в судовому засіданні 14.09.2015 подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2015, у зв'язку з неявкою відповідачів в судове засідання, розгляд справи відкладено до 28.09.2015.

Представник відповідача-1 через відділ діловодства суду 28.09.2015 подав ряд клопотань, а саме: про витребування доказів; про залучення до участі у справі ТОВ "Мегапром", ДТПП "Комсервіс" в якості відповідачів-3, 4 (третіх осіб на стороні відповідачів); про зобов'язання сторін Генеральної кредитної угоди №010/08/1901 від 18.02.2004 провести звірку розрахунків; про продовження строку вирішення спору на п'ятнадцять днів.

Розглянувши в судовому засіданні 28.09.2015 клопотання відповідача-1 про витребування доказів, суд дійшов висновку про його безпідставність і необґрунтованість.

Ухвалою Господарського суду від 28.09.2015 за клопотаннями відповідача-1, залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача-1 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегапром" та Дочірнє торгівельно-промислове підприємство "Комсервіс"; продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та відповідно до ст. 77 ГПК України відкладено розгляд справи до 12.10.2015.

08.10.2015 позивач через відділ діловодства суду подав письмові пояснення та додаткові документи до матеріалів справи.

12.10.2015 відповідач-1 подав до відділу діловодства господарського суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав частково, в сумі 180144,74 доларів США, виходячи з того, що у Додатковій угоді №15 від 17.12.2013 не зазначено, на які саме розрахункові рахунки позичальник має сплачувати проценти та позичкову заборгованість за тілом кредиту. Крім того зазначив, що розбіжності між позивачем та відповідачем-1 виникли у зв'язку з розбіжностями курсу валюти по відношенню до гривні.

Представник відповідача-2 в засіданні господарського суду 12.10.2015 також подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечив у повному обсязі, з тих підстав, що порука є припиненою в силу відповідних положень чинного законодавства України. Також, просив залучити до участі у справі в якості третіх осіб без самостійних вимог на стороні відповідачів: ТОВ "Юкрейніан Велдінг Компані", ТОВ "ПТК "Схід", фізичну особу ОСОБА_2, ТОВ "Промінструмент-Львів", ПАТ "Львівський інструментальний завод" та ПАТ "Львівський завод штучних алмазів і алмазного інструменту" та призначити колегіальний розгляд справи №910/19614/15.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.10.2015 відповідно до ч. 1 ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, судом залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Товариство з обмеженою відповідальністю "Юкрейніан Велдінг Компані", Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово-торгова компанія "Схід", фізичну особу ОСОБА_2, Товариство з обмеженою відповідальністю "Промінструмент-Львів", Публічне акціонерне товариство "Львівський інструментальний завод" та Публічне акціонерне товариство "Львівський завод штучних алмазів і алмазного інструменту", а також згідно з ч. 1 ст. 4-6 ГПК України призначено колегіальний розгляд справи №910/19614/15.

Протоколом автоматичного визначення складу колегії суддів від 15.10.2015 для розгляду справи №910/19614/15 визначено наступний склад колегії: головуючий суддя: Грєхова О.А, судді: Мудрий С.М., Пукшин Л.Г.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2015 справу №910/19614/15 прийнято до провадження колегії суддів, розгляд справи призначено на 16.11.2015.

Відповідач-2 та треті особи-7, 8 через відділ діловодства суду подали клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача в судовому засіданні 16.11.2015, на виконання вимог ухвали суду, надав докази направлення позовної заяви і доданих до неї документів третім особам.

Представник відповідача-1 в засіданні господарського суду 16.11.2015 надав документи на виконання вимог ухвали суду від 28.09.2015, а також подав клопотання про призначення у справі судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 за клопотаннями відповідача-2 та третіх осіб-7, 8 розгляд справи відкладено до 14.12.2015.

11.12.2015 позивач через відділ діловодства суду подав письмові пояснення по справі, в яких заперечив щодо призначення судової експертизи і зупинення провадження у справі.

14.12.2015 відповідач-2 через відділ діловодства суду подав клопотання про зупинення провадження у даній справі до вирішення спору у справі №910/29531/15 за позовом Приватного акціонерного товариства "Монтажлегмаш" до Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" про визнання недійсним Договору поруки №12/56-4/1091 від 17.12.2013.

Суд, розглянувши в судовому засіданні 14.12.2015 клопотання відповідача-1 про призначення у справі судової експертизи, дійшов висновку про відмову в його задоволенні у зв'язку з необґрунтованістю, оскільки відповідачем-1 не доведено необхідність застосування відповідних методів та методик дослідження, які не можуть бути зроблені господарським судом самостійно без залучення відповідних фахівців.

Також, за результатом розгляду клопотання відповідача-2 про зупинення провадження у справі до вирішення спору у справі №910/29531/15, господарський суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Зазначена норма визначає сукупність обставин, за наявністю яких суддя зобов'язаний зупинити провадження у справі. Так, за змістом вказаної для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному конкретному випадку з'ясовує як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом і чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Наявність одночасно двох цих обставин є необхідною процесуальною підставою для застосування ч. 1 ст. 79 ГПК України.

У пункті 3.16. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини 3 і 4 ст. 35 ГПК України). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

При розгляді справи по суті заявлених позовних вимог про стягнення заборгованості у зв'язку з невиконанням боржником зобов'язань за кредитним договором, господарський суд не позбавлений можливості надати правову оцінку угодам, на підставі яких заявлено цей позов. Тому, вирішення спору у справі №910/29531/15 Господарським судом міста Києва не може бути перешкодою для встановлення всіх істотних обставин у даній справі у відповідності з вимогами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, при вирішенні даної справи господарський суд має право та зобов'язаний надати правову оцінку укладеним позивачем та відповідачами договорів і самостійно встановити факти на яких ґрунтуються позовні вимоги, незалежно від розгляду позовів по вказаних договорах в провадженні іншого суду.

З урахуванням наведеного клопотання відповідача-2 про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

Представник позивача в судовому засіданні 14.12.2015 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

У свою чергу представник відповідача-1 в засіданні господарського суду проти позову заперечив частково, зазначаючи, що сума заборгованості за кредитним договором складає 180144,74 доларів США.

Відповідач-2 та треті особи в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Згідно з п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка відповідача-2 та третіх осіб не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

При цьому, оскільки суд відкладав розгляд справи, надаючи можливість учасникам судового процесу реалізувати свої процесуальні права на представництво інтересів у суді та подання доказів в обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, встановлені ст. 69 ГПК України, не знаходить підстав для чергового відкладення розгляду справи.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 14.12.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, які приймали участь в розгляді справи, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

18.02.2004 між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегапром», Дочірнім підприємством «Промінструмент» та Дочірнім торгівельно-промисловим підприємством «Комсервіс» (позичальники) була укладена Генеральна кредитна угода №010/08/1901 (надалі - генеральна угода), відповідно до умов якої кредитор зобов'язується надавати позичальникам кредитні кошти в порядку і на умовах, визначених в додаткових кредитних договорах, що укладатимуться в рамках даної угоди і які після їх підписання стають її невід'ємними частинами.

Відповідно до Додаткової угоди №22 до Генеральної кредитної угоди №010/08/1901 від 18.02.2004 Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор), з однієї сторони, та Товариство з обмеженою відповідальністю "Мегапром", Дочірнє підприємство "Промінструмент", Дочірнє торгівельно-промислове підприємство "Комсервіс", Публічне акціонерне товариство "Львівський завод штучних алмазів і алмазного інструменту", Приватне акціонерне товариство "Монтажлегмаш", Публічне акціонерне товариство "Львівський інструментальний завод", Товариство з обмеженою відповідальністю "Промислово-торгова компанія "Схід" (позичальники) дійшли згоди внести зміни до Генеральної кредитної угоди №010/08/1901 від 18.02.2004 та викласти її умови в наступній (новій) редакції.

Кредитор зобов'язується здійснювати на користь позичальника кредитні операції у межах загального ліміту та сублімітів, передбаченими пунктами 1.2., 1.3. генерального договору, в порядку визначеному статтею 2 генерального договору, а позичальник зобов'язаний виконати всі обов'язки, що витікають зі змісту кредитної операції, генерального договору, умов та договорів, здійснити повне погашення заборгованості у межах строку кредитної операції (п. 1.1. генеральної угоди).

За умовами п. 1.2. генеральної угоди загальний ліміт становить 3 535 000,00 доларів США. Останній день строку дії загального ліміту - 31 травня 2015 року або інша дата, визначена відповідно до статті 10 генерального договору.

В рамках Генеральної кредитної угоди №010/08/1901 від 18.02.2004 Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та Дочірнє підприємство "Промінструмент" (позичальник) уклали Кредитний договір №010/08/1901/106 від 25.04.2007 (надалі - договір), згідно з яким кредитор, на положеннях та умовах цього договору, а також угоди, укладеної між сторонами, відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію (надалі - «кредит») у сумі 1 000 000,00 (один мільйон доларів США 00 центів); строком до "02" листопада 2009 року; із сплатою 13 (тринадцять) відсотків річних. Під терміном "відновлювальна (револьверна) кредитна лінія" розуміється кредитна лінія, при якій ліміт кредитування визначається у вигляді ліміту основної (позичкової) заборгованості за кредитом. У разі часткового або повного погашення кредиту, Позичальник може повторно отримати кредит в межах зазначеного ліміту на протязі дії кредитного договору.

Пунктом 3.1. договору сторони погодили, що кредитор надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування.

Кредитні кошти надаються траншами (частинами), кожен з яких має бути погашений позичальником не пізніше ніж через 12 місяців з дати його видачі (п. 3.2. договору).

Сторони в п. 3.4. договору встановили наступний порядок погашення заборгованості за кредитним договором: в першу чергу погашається заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом; в другу чергу погашається сума основної заборгованості за кредитом (позичкова заборгованість); в третю чергу погашається заборгованість за неустойкою, у випадку її нарахування кредитором, та інша безспірна заборгованість позичальника за цим договором.

Згідно з п. 5.1. договору кредитор зобов'язується на умовах цього договору відкрити позичальнику позичковий рахунок №20630321 та надавати з нього позичальнику в безготівковій формі кредитні кошти в межах ліміту відкритої кредитної лінії з урахуванням п. 1.2. цього договору та за умовами оформлення відповідного забезпечення, що задовольняє вимоги кредитора за цим договором. Кредитні кошти надаються кредитором на підставі письмової заяви позичальника шляхом їх перерахування на поточний рахунок позичальника НОМЕР_1 в "Райффайзен Банк Аваль" або шляхом їх перерахування на транзитний рахунок з метою конвертування у гривню або євро на МВРУ з подальшим зарахуванням на поточний рахунок НОМЕР_1 в "Райффайзен Банк Аваль"

У свою чергу, відповідно до п. 6.1. договору, позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені у договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих відсотків на умовах, передбаченим цим договором. Відсотки за кредит позичальник сплачує щомісячно платіжним дорученням на рахунок доходів кредитора №206812522 не пізніше останнього робочого дня кожного місяця та остаточно при погашенні кредиту.

Договір набуває чинності з дати його укладення та діє до часу повного погашення позичальником заборгованості за кредитом (позичкової заборгованості, відсотків за користування кредитом, штрафів та пені) (п. 9.1. договору).

В подальшому Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" та Дочірнє підприємство "Промінструмент" уклали ряд додаткових угод до кредитного договору, зокрема, 17.12.2013 сторони підписали Додаткову угоду №15 в якій домовилися викласти Кредитний договір №010/08/1901/106 від 25.04.2007 в наступній редакції: « 1. Кредитор надає позичальнику кредит в рамках субліміту 2 Генерального договору наступними умовами: ліміт кредитної операції - 1 500 000,00 доларів США; вид ліміту, особливості використання ліміту - не відновлювальний ліміт; цільове призначення - фінансування витрат, пов'язаних з поточною діяльністю; процентна ставка - плата за користування кредитом розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 4,0% річних; останній день строку дії ліміту кредитної операції - 01 липня 2014 року; періодичність сплати процентів - не пізніше останнього банківського дня кожного місяця та остаточно в останній день строку дії ліміту кредитної операції; порядок погашення - одноразово, в останній день строку дії ліміту».

Спір у даній справі виник у зв'язку з неналежним, на думку позивача, виконанням ДП "Промінструмент" своїх зобов'язань в частині повернення кредиту.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 627 цього Кодексу встановлено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості сторін на власний розсуд визначати умови договору, які і становлять його зміст. Винятком є умови, які конкретно передбачені законом щодо того чи іншого виду договорів.

Укладений між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та Дочірнім підприємством "Промінструмент" правочин за своєю правовою природою є кредитним договором, а статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України позика вважається повернутою позикодавцю в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ст. 1050 Цивільного кодексу України).

Зобов`язання, в силу вимог ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

При цьому, п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, у відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як свідчать наявні в матеріалах справи банківські виписки по особовому рахунку №20630321 (валюта USD) ДП "Промінструмент" а також меморіальні ордери та платіжні доручення, позивач належним чином виконав свої зобов'язання, передбачені кредитним договором, в частині надання коштів відповідачу-1, що не спростовано під час розгляду справи. Про належне виконання банком своїх зобов'язань свідчить також відсутність з боку відповідача-1 претензій та повідомлень про порушення позивачем умов договору щодо надання кредитних послуг за Кредитним договором №010/08/1901/106 від 25.04.2007.

Натомість, ДП "Промінструмент" не виконав належним чином взяті на себе зобов'язання та в передбачений кредитним договором строк кредитну заборгованість не погасив.

У зв'язку з цим, вимогою (претензією) №140-0-0-00/8/1166 від 29.04.2015 банк проінформував відповідача-1 про наявність простроченої заборгованості за кредитним договором та вимагав її погасити, що підтверджується описом вкладення у цінний лист і фіскальним чеком, які наявні в матеріалах справи. Втім, відповідач-1 залишив дану вимогу банку без відповіді і задоволення.

Отже, враховуючи, що факт виконання позивачем своїх зобов'язань за Кредитним договором №010/08/1901/106 від 25.04.2007 та факт порушення ДП "Промінструмент" своїх договірних зобов'язань щодо повернення кредиту підтверджений матеріалами справи та не спростований відповідачем-1 під час розгляду справи належними доказами, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, в частині стягнення кредитної заборгованості в розмірі 1 415 500,00 доларів США.

При цьому суд не приймає до уваги наданий відповідачем-1 Аудиторсьткий висновок (звіт незалежного аудитора) про перевірку бухгалтерського обліку (первинних документів) ДП "Промінструмент" щодо ідентифікації розрахунків за кредитним договором №010/08/1901/106 від 25.04.2007 укладеним з АТ "Райффайзен Банк Аваль" від 26.10.2015, відповідно до якого заборгованість ДП "Промінструмент" перед банком по Кредитному договору №010/08/1901/106 від 25.04.2007 становить 180144,74 долара США, оскільки питання розрахунків за відсотками по кредиту, при проведенні перевірки, не вивчалось через відсутність необхідної інформації, про що зазначено в самому аудиторському висновку.

Крім того, даний висновок взагалі не містить переліку первинних бухгалтерських документів, банківських виписок та меморіальних ордерів банку, які використовувалися для здійснення аудиторської перевірки, а тому не є належним у розумінні ст. 34 ГПК України доказом.

В забезпечення виконання відповідачем-1 своїх зобов'язань за Кредитним договором №010/08/1901/106 від 25.04.2007, між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (кредитор) та Приватним акціонерним товариством "Монтажлегмаш" (поручитель) укладено Договір поруки №12/56-4/1091 від 17.12.2013, відповідно до умов якого поручитель зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно з позичальниками за виконання забезпечених зобов'язань, у тому числі тих, що виникнуть у майбутньому, які випливають з умов кредитних договорів, за умовами пункту 1.1. якого позичальник/позичальники зобов'язані, зокрема, повернути кредит у розмірі 1 500 000,00 доларів США за Кредитним договором 1 (№010/08/1901/106 від 25.04.2007); сплатити проценти за користування кредитами в розмірі 4,0% річних або в будь-якому іншому розмірі, зміненому відповідно до умов кожного кредитного договору, у т.ч. на підставі додаткових угод до нього, укладених після набуття чинності цим договором; сплатити комісії в розмірах, передбачених кожним кредитним договором; сплатити пені, штрафи, передбачені кожним кредитним договором, а також відшкодувати витрати та збитки кредитора, пов'язані з неналежним виконанням позичальниками умов кожного кредитного договору.

За умовами п. 1.2. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в порядку та строки, визначені кредитним договором, у тому числі, при виникненні підстав для дострокового повного/часткового виконання забезпечених зобов'язань.

Пунктом 2.2. договору поруки сторони погодили, що поручитель зобов'язується здійснити виконання порушених забезпечених зобов'язань протягом 10 банківських днів з дати отримання вимоги від кредитора та в обсязі, зазначеному в такій вимозі. Вимога є єдиним та достатнім доказом настання підстав для виконання поручителем забезпечених зобов'язань в розмірі, визначеному кредитором у вимозі.

Цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і скріплення печатками сторін. Порука, встановлена договором, припиняється через 5 років від дня закінчення строку/настання терміну виконання забезпеченого зобов'язання (п. 7.2. договору поруки).

Відповідно до статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Як вбачається з матеріалів справи, внаслідок порушення відповідачем-1 своїх зобов'язань за кредитним договором, позивач звернувся до відповідача-2 з вимогою (претензією) №140-0-0-00/8/1161 від 29.04.2015 про здійснення в десятиденний строк з дня отримання даної вимоги погашення заборгованості в розмірі 1 596 375,89 доларів США. Факт направлення вимоги підтверджується описом вкладення у цінний лист і фіскальним чеком, які наявні в матеріалах справи.

Проте, Приватне акціонерне товариство "Монтажлегмаш" вказану вимогу банку залишило без задоволення.

Згідно з приписами статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Таким чином, у зв'язку з невиконанням Дочірнім підприємством "Промінструмент" своїх зобов'язань Кредитним договором №010/08/1901/106 від 25.04.2007 в частині повернення кредиту, а також невиконання Приватним акціонерним товариством "Монтажлегмаш" умов договору поруки, суд вважає обґрунтованим вимогу позивача про солідарне стягнення із відповідачів наявної заборгованості.

Посилання відповідача-2 на те, що порука є припиненою в силу відповідних положень чинного законодавства України, суд вважає безпідставними з огляду на наступне.

Частина четверта статті 559 Цивільного кодексу України визначає, що порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (ч. 4 ст.).

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб'єктивного права кредитора й суб'єктивного обов'язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються.

Це означає, що зі збігом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред'явлення позову), кредитор вчиняти не може.

Таким чином, аналізуючи частину четверту статті 559 ЦК України, слід дійти висновку про те, що застосоване в цій нормі поняття "строк чинності поруки" повинне розглядатися однаково, тобто як строк, протягом якого кредитор може в судовому порядку реалізувати свої права за порукою як видом забезпечення зобов'язання.

Відповідно закінчення строку, установленого договором поруки, так само як сплив шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання або одного року від дня укладення договору поруки, якщо строк основного зобов'язання не встановлений, припиняє поруку за умови, що кредитор протягом строку дії поруки не звернувся з позовом до поручителя.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 17.09.2014 у справі №6-53цс14.

Як зазначалося вище, сторони кредитного договору в Додатковій угоді №15 від 17.12.2013 визначили, що останній день строку дії ліміту кредитної операції - 01 липня 2014 року, а порядок погашення - одноразово, в останній день строку дії ліміту. В той же час, як встановлено в п. 7.2. договору №12/56-4/1091 від 17.12.2013, порука припиняється через 5 років від дня закінчення строку/настання терміну виконання забезпеченого зобов'язання. Отже, за умовами вказаних договорів, порука припиняється лише 01 липня 2019 року.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідачі під час розгляду справи не надали суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги як і не надали доказів на підтвердження виконання зобов'язань як за кредитним договором, так і за договором поруки, в повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

При цьому, як наголошено в п. 19 Інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-08/369 від 29.06.2010 «Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України» суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті з правовідносин, які виникли при здійсненні валютних операцій.

Законом прямо не передбачено обов'язку господарського суду зазначати в резолютивній частині рішення про стягнення заборгованості в іноземній валюті еквівалент такої суми в гривнях.

Якщо ж у відповідних випадках позивач просить зазначити в резолютивній частині судового рішення зі спору, пов'язаного зі стягненням суми заборгованості в іноземній валюті, також і гривневий еквівалент (за офіційним курсом Національного банку України) або лише гривневий еквівалент, то суд з урахуванням конкретних обставин справи може задовольнити будь-яке з таких клопотань.

Оскільки в даному випадку позивач наполягає на стягненні суми заборгованості саме в доларах США, у господарського суду відсутні підстави для визначення гривневого еквіваленту.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідачів.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Дочірнього підприємства "Промінструмент" (03151, м. Київ, вулиця Народного Ополчення, будинок 2; ідентифікаційний код 24091421) та Приватного акціонерного товариства "Монтажлегмаш" (02121, м. Київ, вулиця Автопаркова, будинок 5; ідентифікаційний код 01401126) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вулиця Лєскова, будинок 9; ідентифікаційний код 14305909) основну заборгованість в розмірі 1 415 500 (один мільйон чотириста п'ятнадцять тисяч п'ятсот) доларів США 00 центів.

3. Стягнути з Дочірнього підприємства "Промінструмент" (03151, м. Київ, вулиця Народного Ополчення, будинок 2; ідентифікаційний код 24091421) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вулиця Лєскова, будинок 9; ідентифікаційний код 14305909) 36540 (тридцять шість тисяч п'ятсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Монтажлегмаш" (02121, м. Київ, вулиця Автопаркова, будинок 5; ідентифікаційний код 01401126) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вулиця Лєскова, будинок 9; ідентифікаційний код 14305909) 36540 (тридцять шість тисяч п'ятсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.

5. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідні накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст складено 16.12.2015.

Головуючий суддя О.А. Грєхова

Судді С.М. Мудрий

Л.Г. Пукшин