ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 рокуСправа № 912/3757/15
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Наливайко Є.М. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/3757/15

за позовом Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії"

до Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради

про визнання дійсною додаткової угоди

за участю представників сторін:

від позивача - не був присутнім;

від відповідача - ОСОБА_1, довіреність № 22/17-у від 06.01.2015 (був присутнім у судових засіданнях 04.11.2015, 25.11.2015).

Дочірнє підприємство "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" (надалі ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНА", позивач) звернулось до Господарського суду Кіровоградської області із позовом до Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради (надалі відповідач) про визнання дійсною додаткової угоди № 102/17 від 03.04.2006 до договору оренди цілісного майнового комплексу державного комунального підприємства теплових мереж "Кіровоградтеплоенерго" № 157/17 від 18.10.2004.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на статтю 220 Цивільного кодексу України, оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення додаткової угоди № 102/17 від 03.04.2006.

Ухвалою від 30.09.2015 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 12год. 00хв. 04.11.2015, витребувано від сторін необхідні для вирішення спору докази.

Представник відповідача у судовому засіданні 04.11.2015 подав витребувані господарським судом докази, в тому числі відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Свої заперечення відповідач мотивує тим, що позивач не звертався до нього із пропозицією щодо нотаріального посвідчення додаткової угоди № 102/17 від 03.04.2006, а тому звернення позивача із даним позовом є передчасним. Також відповідач вказаує, що згідно законодавства, яке було чинним на момент укладення додаткової угоди № 102/17 від 03.04.2006, остання підлягала як нотаріальному посвідчення так і державній реєстрації, що унеможливлює визнання її дійсною в судовому порядку на підставі статті 220 Цивільного кодексу України.

Ухвалами від 04.11.2015 та від 25.11.2015 господарський суд відкладав розгляд справи у звязку із неподанням позивачем витребуваних доказів, зокрема доказів ухилення відповідача від нотаріального посвідчення додаткової угоди № 102/17 від 03.04.2006.

Станом на день розгляду справи позивач не виконав вимоги господарського суду, не подав витребувані докази, хоча у позовній заяві зазначав, що докази на підтвердження його доводів будуть надані у судове засідання.

Ухвалою від 25.11.2015 господарський суд, задовольнивши клопотання позивача, продовжив строк розгляду спору на п'ятнадцять днів. Проте в жодне із судових засідань у даній справі представник позивача не прибув, доказів господарському суду так і не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази, господарський суд встановив такі обставини.

18.10.2004 між Управлінням власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради (надалі Орендодавець) та ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНА" (надалі - Орендар) укладено Договір оренди № 157/17 цілісного майнового комплексу державного комунального підприємства теплових мереж "Кіровоградтеплоенерго" (надалі - Договір оренди № 157/17 від 18.10.2004). Відповідно до умов Договору оренди № 157/17 від 18.10.2004 в оренду передається цілісний майновий комплекс державного комунального підприємства теплових мереж "Кіровоградтеплоенерго" (надалі ЦМК), яке розташоване за адресою: м. Кіровоград, вул. Кутузова, 23/16. Склад ЦМК визначений відповідно до балансу, складеного станом на 01.07.2004 і згідно з експертною оцінкою його вартість складає 36100,9тис. грн. ЦМК передається в оренду з метою вироблення та реалізації теплової та електричної енергії для потреб м. Кіровограда. Відповідно до пункту 10.1 Договору оренди № 157/17 від 18.10.2004 такий договір укладений терміном на 25 років та діє з 18 жовтня 2004 року по 18 жовтня 2029 року включно.

Договір підписаний повноважними представниками сторін та скріплений печатками.

В силу статті 793 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент підписання Договору оренди № 157/17 від 18.10.2004) договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) строком на один рік і більше підлягає нотаріальному посвідченню. А згідно статті 794 Цивільного кодексу України (у редакції чинній на момент підписання Договору оренди № 157/17 від 18.10.2004) , договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), укладений на строк не менше одного року, підлягає державній реєстрації.

Відповідач у своєму відзиві на позов стверджує, що Договір оренди № 157/17 від 18.10.2004 не був нотаріально посвідченим, а, оскільки така форма вимагалась законодавством, Господарським судом міста Києва винесено рішення від 10.03.2005 у справі № 15/130, яким такий договір визнано дійсним.

Рішенням господарського суду міста Києва від 10.03.2005 у справі № 15/130, копія якого міститься в матеріалах справи № 912/3009/15 господарського суду Кіровоградської області, що порушена за позовом Заступника прокурора Кіровоградської області в інтересах держави, в особі Управління власності та приватизації комунального майна Кіровоградської міської ради до Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії", підтверджено обставини викладені відповідачем у відзиві на позов. Копія вказаного рішення долучена господарським судом до матеріалів даної справи, оскільки сторонами такого рішення не було надано на вимогу господарського суду.

03.04.2006 між тими ж сторонами підписано Додаткову угоду № 102/17 до договору оренди цілісного майнового комплексу ДКП ТМ "Кіровоградтеплоенерго" від 18 жовтня 2004 року № 157/17 (надалі Додаткова угода № 102/17 від 03.04.2006). Відповідно до умов Додаткової угоди № 102/17 від 03.04.2006 доповнено Договір оренди № 157/17 від 18.10.2004 пунктом 2.8 та викладено його в такій редакції: "Виключити із складу ЦМК: приміщення по вул. Академіка Корольова, 11, повернувши його за актом прийняття-передачі Орендодавцю, котельню по вул. Московській, 190; незавершене будівництво південно-західної котельні по вул. Промисловій, 2"(пункт 1 Додаткової угоди №102/17 від 03.04.2006).

Також Додатковою угодою № 102/17 від 03.04.2006 внесено зміни до орендної плати за ЦМК з урахуванням виключення із складу ЦМК приміщення по вул. Академіка Корольова, 11 залишковою вартістю 1407595,0 грн, котельні по вул. Московській, 190, залишковою вартістю 310070,0 грн та незавершеного будівництва південно-західної котельні по вул. Промисловій, 2, залишковою вартістю 1313270,0 грн згідно розрахунку орендної плати, який додається і є невідємною частиною цієї додаткової угоди (пункт 2 Додаткової угоди №102/17 від 03.04.2006). Орендна плата за перший місяць дії додаткової угоди складає 228803,81 грн з урахуванням ПДВ. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством України (пункт 3 Додаткової угоди №102/17 від 03.04.2006). Додаткова угода діє з 12 жовтня 2005 року. Інші умови Договору оренди від 18 жовтня 2004 року № 157/17 не змінюються (пункт 4 Додаткової угоди №102/17 від 03.04.2006).

У звязку із не посвідченням нотаріально Додаткової угоди № 102/17 від 03.04.2006 позивач і звернувся, в порядку статті 220 Цивільного кодексу України, до господарського суду з позовом про визнання її дійсною.

Відповідно до статті 220 Цивільного кодексу України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається.

Отже, для визнання договору дійсним необхідна наявність сукупності таких умов: узгодження між сторонами всіх істотних умов; повне або часткове виконання договору; ухилення однієї із сторін від його нотаріального посвідчення.

Узгодження істотних умов випливає зі змісту Додаткової угоди № 102/17 від 03.04.2006, яка підписана обома сторонами і це не заперечується відповідачем.

Проте господарському суду не подано доказів повного чи часткового виконання цієї Додаткової угоди.

Щодо підстави, на яку посилається позивач у своєму позові - неможливість нотаріального посвідчення Додаткової угоди № 102/17 від 03.04.2006 у звязку із ухиленням відповідача від такого посвідчення, то вказане не підтверджується жодними доказами. У своїй позовній заяві позивач зазначає, що докази ухилення відповідача від нотаріального посвідчення Додаткової угоди № 102/17 від 03.04.2006 будуть надані у судовому засіданні, у той же час протягом розгляду даної справи позивач так і не надав доказів ухилення відповідача від такого посвідчення. Такими доказами можуть бути направлення пропозиції до відповідача щодо такого посвідчення і відмова відповідача, або залишення пропозиції без відповіді. У той же час відповідач у своєму відзиві повідомляє, що жодних звернень до нього з приводу нотаріального посвідчення Додаткової угоди № 102/17 від 03.04.2006 від позивача не надходило, а тому звернення до господарського суду із цим позовом є передчасним.

У той же час, навіть в разі наявності обставин, які б підтверджували часткове чи повне виконання Додаткової угоди № 102/17 від 03.04.2006, а також ухилення відповідача від його нотаріального посвідчення, така Додаткова угода не може бути визнана дійсною судом враховуючи такі положення законодавства, що було чинним станом на день підписання Додаткової угоди № 102/17 від 03.04.2006.

Оскільки Додатковою угодою № 102/17 від 03.04.2006 вносяться зміни до Договору оренди № 157/17 від 18.10.2004, який в силу приписів статті 794 Цивільного кодексу України підлягав державній реєстрації, а відповідно до статті 654 Цивільного кодексу України зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту, то спірна Додаткова угода також підлягає державній реєстрації.

Частиною 3 статті 640 Цивільного кодексу України встановлено, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації.

Відповідно до частини 1 статті 210 Цивільного кодексу України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Господарський суд доходить висновку, що норма частини другої статті 220 Цивільного кодексу України не застосовується до спірних правовідносин, оскільки Додаткова угода підлягає і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, а момент вчинення Додаткової угоди відповідно до статей 210 та 640 Цивільного кодексу України пов'язується з державною реєстрацією, тому така Додаткова угода не є укладеною і не створює прав та обов'язків для сторін.

Така правова позиція викладена у пункті 13 постанови пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними".

Аналогічну правову позицію Верховний Суд України виклав у своїй постанові № 3-28гс1 від 18.04.2014, яка прийнята за результатами перегляду постанови Вищого господарського суду України.

Отже, оскільки згідно норм цивільного законодавства, що було чинним на момент підписання сторонами Додаткової угоди № 102/17 від 03.04.2006, остання підлягала не лише нотаріальному посвідченню, а й державній реєстрації, то вона є неукладеною і не підлягає визнанню дійсною в судовому порядку.

Підсумовуючи зазначене позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір у розмірі 1218,00 грн покладається на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРIШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя Є. М. Наливайко