донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

16.12.2015 справа №908/2042/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за довіреністю № 14/1527 від 10.06.2015,
від відповідача:ОСОБА_5 за довіреністю № б/н від 24.12.2014,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуПублічного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат», м. Запоріжжя,

на рішення господарського суду Запорізької області

від16.10.2015 року

по справі№908/2042/14 (ОСОБА_6А.)

за позовомПублічного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат», м. Запоріжжя,
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Александр», м. Запоріжжя,
простягнення 597 311, 76 грн.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Запорізький абразивний комбінат», м. Запоріжжя (далі по тексту ПАТ «Запорізький абразивний комбінат») звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом (з урахуванням уточнення позовних вимог) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Александр», м. Запоріжжя (далі по тексту ТОВ «ТД «Александр») про стягнення заборгованості за Договором від 23.12.2013 у розмірі 597 311, 76 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 04.02.2015 залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 22.04.2015 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 08.07.2015 зазначені судові акти скасовано. Справа № 908/2042/14 направлена на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

При цьому в постанові касаційної інстанції зазначено, що господарські суди попередніх інстанцій не навели правових обґрунтувань, чому не було взято до уваги докази (висновок експерта, інші документи у справі), які підтверджують той факт, що саме по заявці № 70 від 20.01.2014 відповідач замовив продукцію на суму 1 165 439, 83 грн., відвантажено товарів на суму 568 128, 07 грн., а залишок виготовленої продукції не оплачено.

Суди також не звернули увагу на п. 6.7 Договору щодо обовязку дистрибютора оплатити та отримати виготовлену продукцію; не встановили наявність боргу відповідача перед позивачем та настання строку оплати; не надали оцінки існуючим правовідносинам сторін з позиції розумності та справедливості та не врахували права та законні інтереси обох сторін Договору, з огляду на те, що одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається і учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Господарський суд Запорізької області рішенням від 16.10.2015 (суддя Попова І.А.) відмовив ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» у задоволенні позовних вимог. Рішення суду обґрунтовано посиланням на те, що позивач 10.07.2014 направив відповідачу повідомлення № 14/1915 про розірвання Договору № ПП 1323/69-14063 від 23.12.2013, тобто скористався наданим йому правом на відмову від договору (до початку розгляду судом по суті вимоги про стягнення боргу), тому вимога про оплату продукції, яка не була отримана покупцем (дистрибютором) є безпідставною та необґрунтованою.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій рішення господарського суду Запорізької області від 16.10.2015 просить скасувати, позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, заявник апеляційної скарги вважає, що судом невірно визначено строк дії Договору до повного виконання сторонами своїх зобовязань (п. 14.1 Договору); не виконані вказівки, що містяться в постанові Вищого господарського суду України від 08.07.2015; не враховано правову позицію Верховного Суду України щодо односторонньої відмови від договору, викладеної в постанові від 24.06.2015 по справі № 3-192 гс 15 та не наведено мотивів відступлення від цієї позиції.

ТОВ «ТД «Александр» у відзиві на апеляційну скаргу, викладені в ній доводи вважає безпідставними, оскільки, зокрема, позивач скористався своїм правом відмови від договору, тому згідно з ст. 692 Цивільного кодексу України не має права вимагати оплати товару; судом першої інстанції виконані вказівки Вищого господарського суду України, а правова позиція Верховного Суду України, на яку посилається позивач, не має відношення до спору, що розглядається. З врахуванням викладеного, рішення господарського суду Запорізької області від 16.10.2015 просить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 16.12.2015 представники сторін підтримали свої доводи та заперечення, викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Донецький апеляційний господарський суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржене рішення господарського суду скасуванню, з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, 23.12.2013 між ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» (далі по тексту підприємство) та ТОВ «ТД «Александр» (далі по тексту дистрибютор) було укладено Договір № ПП 1323/69-14063 (далі по тексту Договір), відповідно до п. 2.1 якого підприємство зобовязується поставити, а дистрибютор прийняти та оплатити продукцію підприємства на умовах, передбачених цим Договором.

Асортимент, кількість, а також інші необхідні умови зазначаються дистрибютором у заявках. Заявки на шліфувальний інструмент, шліфувальну шкурку та вироби з неї, круги відрізні та зачисні надаються на електронну адресу підприємства відповідно до наданих зразків. Заявки на іншу продукцію подаються факсимільним звязком (п. 2.2 Договору).

В пункті 3.2 Договору сторони передбачили, що дистрибютор зобовязується щомісячно купувати шліфувальний інструмент, шліфувальну шкурку та вироби з неї на суму не менше 800 000 грн. без ПДВ, здійснювати відвантаження продукції відповідно до графіку відвантаження, який щонеділі надається на електронну адресу.

Пунктами 5.1, 5.2 Договору визначено умови оплати за отриманий шліфувальний інструмент на керамічній та бакелітовій звязці, шліфувальну шкурку та вироби з неї відстрочка платежу 30 календарних днів з дня відвантаження протягом І кварталу 2014 року. Якщо строк оплати спливає у вихідні чи святкові дні, то оплата здійснюється завчасно до настання строку. Оплата за іншу продукцію 100 % передплата. Оплата здійснюється грошовими коштами банківським переказом на поточний рахунок підприємства.

Згідно з п. 6.2 Договору сторони погодили, що дистрибютор надає заявки на абразивну продукцію до 20 числа місяця, передуючого місяцю поставки. При наданні заявок у більш пізні стоки строк виготовлення встановлюється відповідно до обсягів заявок, що надійшли, та завантаженістю виробництва. Строк виготовлення на прийняту заявку на шліфувальний інструмент на керамічній та бакелітовій звязці, шліфувальну шкурку та вироби з неї до 35 днів з дати прийняття заявки, шарошліфувальних кругів до 50 днів.

Відповідно до п.п. 6.3, 6.4 дистрибютор надає заявки на шліфувальний інструмент на керамічній та бакелітовій звязках в обсягах не менше 2,0 т по кожному виду продукції в одній заявці. Дистрибютор надає заявки на шліфувальний інструмент на керамічній та бакелітовій звязці в обсягах не менше 100 кг з кожного найменування продукції.

Підприємство надає дистрибютору не пізніше кожного четверга до 11 години повідомлення про готовність шліфувального інструмента за заявками. Дистрибютор кожний четвер до 13:00 надає електронним та факсимільним звязком графік відвантаження шліфувальної шкурки, шліфувального інструмента на керамічній та бакелітовій звязках на поточний тиждень по дням, у відповідності до повідомлення підприємства про готовність продукції (п.п. 6.5, 6.6 Договору).

Пунктом 6.7 Договору передбачено, що дистрибютор зобовязаний незалежно від комплектації та строків виготовлення, оплатити та отримати виготовлений за його заявками шліфувальний інструмент на керамічній та бакелітовій звязках протягом 7 календарних днів з моменту отримання повідомлення підприємства про його готовність із зазначенням кількості продукції по кожній заявці.

Згідно з п. 7.2 Договору кількість та асортимент продукції, що поставляється, визначається на підставі оформленого рахунка-фактури.

В п. 10.2 Договору зазначено, що підприємство залишає за собою право розпоряджатися неоплаченою та неотриманою протягом 3-х місяців продукцією на свій розсуд.

Відповідно до п. 14.6 Договору електронний та факсимільний зв'язок є дійсними. Факсимільний зв'язок дійсний за умови наявності на документах апаратних відміток про дату та час відправки, найменування організації та номера апарату, що проставляються факсимільним апаратом.

Як свідчать матеріали справи 22.05.2014 підприємство направило відповідачу лист з вимогою оплатити виготовлену за його заявкою № 70 від 20.01.2014 продукцію на суму 597 361, 37 грн. та платіжну вимогу № 713 від 20.05.2014 (а.с. 18 т. 1).

Підприємство повідомило ТОВ «ТД «Александр», що останнє не оплатило та не забрало залишок виготовленої 27.02.2014 за його заявкою № 70 продукції, а саме 44 978, 80 кг, про що дистрибютор був проінформований відповідно до умов п. 6.5 Договору.

Невиконання зазначеної вимоги відповідачем стало підставою для звернення ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» з відповідним позовом до господарського суду.

Свої позовні вимоги підприємство обґрунтувало посиланням на умови Договору, зокрема, п. 6.7 та статтями 525, 526, ч. 4 ст. 692, 698, 712 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у відзиві на позовну заяву послався на ненастання строку оплати; неотримання рахунку-фактури, що заявка № 70 є неналежним доказом, оскільки складена в електронному вигляді, підписана неуповноваженою особою, не містить печатки та посилання на Договір, заперечив факт направлення підприємству заявки № 70 взагалі (а.с. 47 т. 1).

Господарським судом ухвалою від 28.08.2014 у справі призначено судову економічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз (Запорізьке відділення).

Як свідчить висновок № 170-14 від 28.11.2014 відповідно до даних, відображених у заявці № 70 від 20.01.2014 в рамках Договору № ПП 1323/69-14063 від 23.12.2013 ТОВ «ТД «Александр» замовлено у ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» продукції у кількості 22 836, 00 шт. на суму 1 165 439, 83 грн. з ПДВ.

Відповідно до розпоряджень на відвантаження продукції зі складу ПАТ «Запорізький абразивний комбінат», посилання на які містяться у рахунках-фактури, за період з 20.01.2014 по 30.06.2014 ТОВ «ТД «Александр» відвантажено товарно-матеріальних цінностей по заявці № 70 від 20.01.2014 у кількості 5 684, 00 шт. на суму 568 128, 07 грн. з ПДВ.

Згідно відображених даних у зазначених документах, залишок між замовленою та відвантаженою продукцією по заявці № 70 від 20.01.2014 в рамках Договору № ПП 1323/69-14063 від 23.12.2013 складає 17 152, 00 шт. на загальну суму 597 311, 76 грн. з ПДВ.

Відповідно до наданих на дослідження регістрів бухгалтерського обліку, аналітичний облік ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» та ТОВ «ТД «Александр» ведеться по контрагентам без розподілу господарських операцій в розрізі заявок, у звязку із чим дослідити повноту відображення руху обєктів бухгалтерського обліку на відповідних рахунках по окремих заявках, в тому числі по заявці № 70 від 20.01.2014 не видається за можливе.

З врахуванням висновків експертизи позивач уточнив свої вимоги та просив суд стягнути ТОВ «ТД «Александр» 597 311, 76 грн. (91-92 т. 2).

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що експертизою підтверджено виготовлення підприємством на виконання заявки дистрибютора № 70 від 20.01.2014 продукції, її часткове відвантаження дистрибютору та залишок невивезеної та неоплаченої продукції на загальну суму 597 311, 76 грн.

Часткове виконання відповідачем зобовязань за договором, визначених п. 6.7 спростовує його заперечення щодо ненаправлення заявки № 70 та неодержання повідомлення про виготовлення продукції.

Доказами повідомлення підприємством виконання заявки № 70 від 20.01.2014 також є «Журнал реєстрації вихідних факсів» (з 15.01.2014 по 15.07.2014), копія якого міститься в матеріалах справи, а також повідомлення про стан виконання заявок дистрибюторів, в тому числі за спірною заявкою відповідача (а.с. 96-105 т. 2, а.с. 2-66 т. 4).

Заперечення ТОВ «ТД «Александр» щодо висновків експертизи про відсутність в бухгалтерському обліку «заборгованості» в розмірі заявленої позовної вимоги, колегія суддів вважає безпідставними та погоджується з доводами позивача, що неоплата товару, який вважається наданим у розпорядження покупця не обліковується як «заборгованість» за отриманий товар.

Предметом спору у даній справі є невиконання дистриб`ютером (покупцем) умов договору поставки щодо оплати товару, який він відмовився прийняти.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України, що кореспондується з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін ( ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобовязаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Момент виконання такого обовязку залежить від місця та способу його виконання.

В п. 6.7 Договору сторони передбачили, що дистрибютор зобовязаний незалежно від комплектації та строків виготовлення, оплатити та отримати виготовлений за його заявками шліфувальний інструмент на керамічній та бакелітовій звязках протягом 7 календарних днів з моменту отримання повідомлення підприємства про його готовність із зазначенням кількості продукції по кожній заявці.

Крім того, сторони визначили умови поставки EXW (склад підприємства) Інкотермс 2010.

Термін EX WORKS «Франко завод» означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобовязання з поставки, коли надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві або у іншому визначеному місці.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець проінформований про це (ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України).

Таким чином, визначено момент виконання обовязку продавця передати товар. Оскільки матеріалами справи доведено виготовлення підприємством на замовлення дистрибютора продукції, повідомлення останнього у спосіб, передбачений договором (п.п. 6.5, 14.6 Договору) про готовність продукції, вивезення дистрибютором частини замовленої продукції, зазначене є підставою для висновку, що ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» виконав обовязки продавця.

Відповідно до ст. 689 Цивільного кодексу України покупець зобовязаний прийняти товар, крім випадків, коли він має право вимагати заміни товару або має право відмовитися від договору купівлі-продажу.

Оскільки обов'зок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України у покупця виникло зобов'зання здійснити оплату у строк, встановлений Договором купівлі-продажу, зокрема п.п. 5.1, 5.2 та 6.7.

Згідно з ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з положеннями ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до положень ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У ч. 4 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівля-продажу.

Господарський суд в оскаржуваному рішенні послався на відмову ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» від договору поставки та з цих підстав відмовив у задоволенні позовних вимог.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначений висновок вважає хибним з наступних підстав.

Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п. 13.1 Договору підприємство має право розірвати цей Договір в односторонньому порядку в наступних випадках: при систематичному невиконанні дистрибютором п. 3.2 даного Договору (щомісячних закупівель); у випадку неодноразового порушення дистрибютором п. 3.5 даного Договору; у випадку неодноразового порушення строків оплати та отримання продукції, обумовлених даним Договором п. 6.7.

В п. 14.3 Договору сторони погодили, що жодна із сторін не може в односторонньому порядку припинити дію даного Договору, якщо вона не виконала свої зобовязання перед іншою стороною, окрім випадків, обумовлених в п. 13.1 даного Договору.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції, 10.07.2014 ПАТ "Запорізький абразивний комбінат" надіслало на адресу ТОВ "ТД "Александр" повідомлення про розірвання Договору від 23.12.2013 року № ПП1323/69-14063 на підставі п. 13.1 Договору, а саме у звязку з систематичним порушенням відповідачем п. 3.2 та п. 6.7 Договору (а. с. 2-3 т. 2).

Повідомлення підписано представником ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» ОСОБА_7 Доказів, що особа, яка підписала повідомлення про розірвання Договору, мала повноваження на такі дії, суду сторонами не надано. Будь-які посилання на документ, яким визначенні повноваження ОСОБА_7, в повідомленні відсутні.

Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобовязана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (ст. 237 Цивільного кодексу України).

Зазначене судом першої інстанції не враховано, тому висновок про розірвання договору не ґрунтується на матеріалах справи.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» про стягнення з ТОВ «ТД «Александр» 597 311, 76 грн. за виготовлену за його заявкою продукцію, яку останній відмовився прийняти, є обґрунтованими та законними, тому підлягають задоволенню.

Рішення господарського суду Запорізької області від 16.10.15 у справі № 908/2042/14 підлягає скасуванню, як прийняте з порушенням норм матеріального права.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, - Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат», м. Запоріжжя, задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 16.10.15 у справі № 908/2042/14 скасувати.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат», м. Запоріжжя, про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Александр», м. Запоріжжя, заборгованості в сумі 597 311, 76 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Александр», м. Запоріжжя, (69063, м. Запоріжжя, вул. Дзержинського, буд. 2, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат», м. Запоріжжя, (69014, м. Запоріжжя, вул. Димитрова, буд. 44, ) заборгованість в розмірі 597 311, 76 грн. та витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 11 946, 24 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Александр», м. Запоріжжя, (69063, м. Запоріжжя, вул. Дзержинського, буд. 2, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Запорізький абразивний комбінат», м. Запоріжжя, (69014, м. Запоріжжя, вул. Димитрова, буд. 44, ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 13 140, 86 грн.

Господарському суду Запорізької області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Т.М. Колядко

Судді: В.М. Татенко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:

1 - позивачу 1 - відповідачу 1 - у справу 1 - ДАГС 1 - ГСЗО