ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

03.12.15р. Справа № 904/4952/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод", м. Дніпропетровськ

за участі Прокурора Дніпропетровської області, м. Дніпропетровськ

про стягнення штрафних санкцій, інфляційних втрат та 3% річних за договором купівлі-продажу природного газу

Суддя Петрова В.І.

Представники:

від позивача: не з"явився

від відповідача: ОСОБА_1, дов. №24-5-02 від 26.12.14р.

від прокуратури: ОСОБА_2, посв. №001432

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" про стягнення пені у розмірі 6 691 914,15грн., 7% штрафу у розмірі 7 070 840,35грн., 3% річних у розмірі 587 053,07грн., інфляційних у розмірі 17 183 957,59грн.

Позовні вимоги обгрунтовував неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу №273/14-ПР від 29.08.2014р., укладеного між сторонами, в частині своєчасної оплати поставленого газу, у зв"язку з чим позивач нарахував відповідачу пеню та 7% штрафу на підставі п.7.2. договору, а також 3% річних та інфляційні на підставі ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Відповідач позов не визнавав частково, вважав, що позивач неправильно розрахував суми пені, штрафу, 3% річних та інфляційних, у зв"язку з чим 09.07.2015р. подав до суду клопотання про призначення у справі судової економічної експертизи.

Ухвалами суду від 12.08.2015р. у справі №904/4952/15 було призначено судову експертизу та зупинено провадження у справі.

Ухвалою суду від 13.11.2015р. провадження у справі №904/4952/15 було поновлено.

25.11.2015р. заступник прокурора Дніпропетровської області подав до суду заяву про вступ у справу для представництва інтересів держави.

26.11.2015р. суд допустив до участі у справі заступника прокурора Дніпропетровської області.

02.12.2015р. від відповідача надійшло клопотання про зменшення розміру пені та штрафу на 100%.

03.12.2015р. прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру пені та штрафу на 100%, просив позов задовольнити у повному обсязі.

У судових засіданнях оголошувались перерви згідно ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

03.12.2015р. по даній справі оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та прокурора, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

29.08.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Публічним акціонерним товариством "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу природного газу №273/14-ПР, за умовами якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2014 році природний газ, що використовується покупцем виключно для власних потреб (покупець є кінцевим споживачем), а покупець - приймати та оплачувати газ на умовах договору.

Згідно п.2.1. договору продавець передає покупцеві з 01 серпня 2014р. по 31 грудня 2014р. газ обсягом до 44 000тис.куб.м.

За п.3.3. договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно п.5.1. договору ціна (граничний рівень ціни) на газ і тарифи на його транспортування установлюються НКРЕ.

Договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх підписів печатками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01.08.2014р. та діє в частині поставки газу до 31.12.2014р., а в частині проведення розрахунків за газ та послуги з його транспортування - до повного погашення заборгованості (п.11.1. договору).

За ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Позивач на виконання умов договору протягом серпня - грудня 2014р. поставив відповідачу природний газ на загальну суму 238 811 715,98грн., що підтверджується актами приймання - передачі природного газу, які підписані сторонами без зауважень (а.с.44-48).

Згідно п.6.1. договору оплата за природний газ з урахуванням вартості транспортування територією України проводиться покупцем виключно грошовими коштами в такому порядку:

- оплата в розмірі 30% від вартості запланованих місячних обсягів проводиться не пізніше ніж за 5 банківських днів до початку місяця поставки газу;

- оплата в розмірі по 35% від вартості запланованих місячних обсягів проводиться до 5 числа та до 15-го числа поточного місяця поставки.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа (включно) місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач розрахувався за поставлений природний газ несвоєчасно (а.с.72-88), чим порушив умови договору.

Згідно ч.1 ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов"язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою. Одним із видів неустойки є пеня, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно п.7.2. договору у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. умов договору він у безспірному порядку повинен сплатити продавцю крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

Позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 6 691 914,15грн. за загальний період з 14.09.2014р. по 18.03.2015р., а також 7% штрафу у розмірі 7 070 840,35грн. за зобов"язаннями серпня, листопада та грудня 2014р.

Господарський суд, перерахувавши пеню за загальний період з 15.09.2014р. по 15.03.2015р. (без включення в періоди днів фактичної часткової/повної оплати суми заборгованості), встановив, що вона складає 6 090 167,07грн., а 7% штрафу розраховані позивачем правильно та складають 7 070 840,35грн.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 587 053,07грн. за загальний період з 14.09.2014р. по 18.03.2015р., а також інфляційні у розмірі 17 183 957,59грн. за загальний період з вересня 2014р. по березень 2015р.

Господарський суд, перерахувавши 3% річних за загальний період з 15.09.2014р. по 15.03.2015р. (без включення в періоди днів фактичної часткової/повної оплати суми заборгованості), встановив, що вони складають 536 543,03грн.

Щодо інфляційних, то їх слід нараховувати з місяця, наступного за місяцем, в якому мав бути здійснений платіж (абз.3 п.3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

У зв"язку з цим інфляційні за зобов"язаннями серпня 2014р. треба нараховувати за жовтень 2014р., за зобов"язаннями вересня 2014р. - за листопад 2014р. (однак даний місяць позивач не включає у період нарахування у зв"язку із повною оплатою заборгованості у жовтні 2014р.), за зобов"язаннями жовтня 2014р. - за грудень 2014р. (однак даний місяць позивач не включає у період нарахування у зв"язку із повною оплатою заборгованості у грудні 2014р.), за зобов"язаннями листопада 2014р. - з січня по лютий 2015р., за зобов"язаннями грудня 2014р. - з лютого по березень 2015р. Отже, загальний розмір інфляційних складає 10 654 465,83грн.

Ухвалою суду від 12.08.2015р. у справі №904/4952/15 було призначено судову експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському науково-дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експерта було поставлено питання:

- чи є правильним розрахунок позивача щодо розмірів та періодів нарахування пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат за договором купівлі-продажу природного газу №273/14-ПР від 29.08.2014р.? Якщо ні, то які саме суми пені, штрафу, 3% річних, інфляційних втрат та за які періоди наявні у Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" за договором купівлі-продажу природного газу №273/14-ПР від 29.08.2014р.?

12.11.2015р. від Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшла справа №904/4952/15 з висновком судово-економічної експертизи №4348/4349-15 від 11.11.2015р., в якому було вказано, що за даними дослідження за договором №273/14-ПР від 29.08.2014р., за несвоєчасну оплату за спожитий природний газ, пеня становить 6 098 398,83грн., штраф (7%) - 7 070 840,35грн., 3% річних - 522 794,24грн., інфляційні - 17 050 281,05грн. (а.с.119-128).

Згідно ст.42 Господарського процесуального кодексу України висновок судового експерта для господарського суду не є обов'язковим і оцінюється господарським судом за правилами, встановленими статтею 43 цього Кодексу. Відхилення господарським судом висновку судового експерта повинно бути мотивованим у рішенні.

Суд вважає за необхідне відхилити висновок судового експерта в частині досліджень сум пені, 3% річних та інфляційних, оскільки судовий експерт у періоди нарахування пені та 3% річних включив дні фактичної часткової/повної оплати суми заборгованості, а за зобов"язаннями жовтня 2014р. не здійснив розрахунок пені та 3% річних, вважаючи, що відповідач не порушив строк оплати, хоча нарахування пені та 3% річних за даний місяць необхідно було здійснювати з 15.11.2014р. по 01.12.2014р. на суму боргу 33 080 734,49грн. Крім того, судовий експерт, в порушення абз.3 п.3.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", включив у періоди нарахування інфляційних місяці, коли мав бути здійснений платіж.

02.12.2015р. відповідач подав до суду клопотання про зменшення розміру пені та штрафу на 100%. В обгрунтування поданого клопотання зазначає, що знаходиться у скрутному фінансово-економічному становищі, оскільки 60% ринку збуту продукції відповідача відбувалось на території Російської Федерації та на сьогоднішній день споживачі масово відмовляються від своїх замовлень і шукають інших виробників. Відповідачем знижено виробництво продукції через падіння попиту в Україні та введення мита в країнах Митного Союзу. За підсумками 2014-2015 років відповідач є збитковим підприємством. Відповідач зазначає, що господарські витрати, понесені ним у вигляді оплати комунальних платежів, заробітної плати із нарахуваннями податків, інших обов'язкових платежів за останній рік по теперішній час сплачувались ним не за рахунок доходів, отриманих від реалізації продукції, а із власних резервів, які на сьогоднішній день вичерпано. На думку відповідача, стягнення штрафних санкцій у повному обсязі призведе до повної зупинки діяльності підприємства, а також невиплати заробітної плати працівникам, несплати податків та інших обов'язкових платежів.

Прокурор 03.12.2015р. у судовому засіданні заперечував проти задоволення даного клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.233 Господарського кодексу України у разі, якщо порушення зобовязання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може, з урахуванням інтересів боржника, зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

За п.3 ч.1 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право у виняткових випадках зменшувати розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Неустойка як засіб розумного стимулювання виконання основного грошового зобов"язання не повинна перетворюватись на несправедливо непомірний тягар для боржника та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

Приймаючи до уваги майновий стан сторін, враховуючи значний розмір неустойки, а також повну оплату відповідачем отриманого газу, період прострочення за якою не перевищує трьох місяців, суд вважає за можливе зменшити розмір пені та штрафу на 50% і стягнути пеню у розмірі 3 045 083,54грн. та штраф у розмірі 3 535 420,18грн.

На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню - стягненню з відповідача на користь позивача пені у розмірі 3 045 083,54грн., 7% штрафу у розмірі 3 535 420,18грн., 3% річних у розмірі 536 543,03грн., інфляційних у розмірі 10 654 465,83грн.

У зв'язку із частковим задоволенням позову судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Відповідно до п.3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Керуючись ст.ст.49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод" (49081, м. Дніпропетровськ, вул. Столєтова, 21, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) пеню у розмірі 3 045 083,54грн. (три мільйони сорок п"ять тисяч вісімдесят три грн. 54коп.), 7% штрафу у розмірі 3 535 420,18грн. (три мільйони п"ятсот тридцять п"ять тисяч чотириста двадцять грн. 18коп.), 3% річних у розмірі 536 543,03грн. (п"ятсот тридцять шість тисяч п"ятсот сорок три грн. 03коп.), інфляційні у розмірі 10 654 465,83грн. (десять мільйонів шістсот п"ятдесят чотири тисячі чотириста шістдесят п"ять грн. 83коп.) та 56 436,18грн. (п"ятдесят шість тисяч чотириста тридцять шість грн. 18коп.) судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.12.2015р.

Суддя ОСОБА_3