ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р.Справа № 922/5436/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Ліпчанській В.В.

розглянувши справу

за позовом Селянського (фермерського) господарства "Кристал", с. Григоро-Бригадирівка
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-запчастина", м. Харків
про стягнення 210000,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Селянське (фермерське) господарство "Кристал" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-запчастина", в якій позивач просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-запчастина", в якій позивач просить стягнути з відповідача суму попередньої оплати внесеної за договором поставки товару №51 від 01.12.2014р. у розмірі 11595,01 грн., збитки за вказаним договором у розмірі 94048,99 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 4200,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1948,80 грн.

Представник відповідача 23.11.2015р. надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позовну заяву підписано особою, яка не має права ії підписувати та просив позов залишити без розгляду згідно п.1 ч.1 ст. 81 ГПК України.

Також, відповідач звернувся до суду із клопотанням про продовження строку розгляду справи на 15 днів.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.11.2015р. клопотання відповідача про продовження строку розгляду справи задоволено та продовжено строк розгляду справи до 08 грудня 2015 року. Розгляд справи відкладено на "07" грудня 2015 р. о 10:15.

У судовому засіданні 07 грудня 2015р. оголошувалась перерва до 08 грудня 2015р. о 12:00.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, у попередніх судових засіданнях позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити. Надав через канцелярію господарського суду Харківської області за допомогою електронного зв'язку документи в обґрунтування адвокатських витрат, а саме копію договору про надання правової допомоги від 05.08.2015р., розрахунок суми гонорару на надану правову допомогу з підготовки позовної заяви, копію квитанції №114 від 05.08.2015р. та копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, у судовому засіданні 07.12.2015р. підтримував позицію викладену ним у додатковому відзиві на позовну заяву, який наданий ним через канцелярію суду 07.12.2015р. У додатковому відзиві на позов відповідач зазначав, що позивачем не доведено завдання йому збитків, оскільки позивач обґрунтовує завдання збитків тим, що у інших суб'єктів господарювання ціна на річ, яка була предметом договору укладеного між позивачем та відповідачем інша, що не є ні завданням реальних збитків ні втраченою вигодою, і відповідач просив у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01 грудня 2014 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №51 поставки товару (далі по тексту - договір), відповідно до умов якого відповідач, як постачальник зобов'язався пере дати позивачу, як покупцеві у власність запасні частини, номерні агрегати та аксесуари для автомобілів і сільськогосподарської техніки (товар), згі дно заявок позивача.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п.2.1. договору, позивач направляє заявку на товар відповідачу за допомогою факсимільних, телефонних, електронних та інших сучасних засобів зв'язку. Заявка позивача складається на товар, який є на складі відповідача, а також закуповуваний під замовлення.

Згідно п. 2.2. договору, відповідач на підставі замовлення, повідомляє позивача, як покупця про наявність необхідної кількості та асортименту товару. Після згоди із позивачем відповідач на підставі заявки виставляє позивачу рахунок та передає заявку на комплектацію. З цього часу умови поставки по кількості та асортименту товару вважа ються погодженими.

Відвантаження товару відповідно до п. 2.4. договору, проводиться протягом 3-х днів після надходження грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника шляхом передачі позивачу, як покупцеві скомплектованої партії товару. При цьому згідно п. 4.1. цього ж договору оплата товару здійснюється покупцем у формі 100% передплати на підставі виставленого постачальником рахунку.

29 грудня 2014р. відповідно до умов даного договору за допомогою те лефонного зв'язку позивачем було направлено постачальнику (відповідачу) за явку на решето верхнє 84459011 у кількості дві штуки, яку було за допомогою за собів телефонного зв'язку погоджено з відповідачем в підтвердження чого позивачу було виставлено рахунок №1312 на загальну вартість товару 115951,01 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачені грошові кошти у розмірі 115951,01 грн., про що свідчить платіжне доручення №468 від 29.12.2014р., випискою по особовому рахунку у ПАТ "ОСОБА_1 Аваль", податковою накладною СФГ "Кристал" від 29.12.2014р. №23 (аркуші справи №43-45).

Оплата позивачем рахунку №1312 від 29.12.2014р. не заперечується відповідачем, проте відповідач поставку скомплектованого товару позивачу не здійснив. Доказів у заперечення позивачу поставки товару відповідачем не надано.

20 квітня 2015 року відповідачем направлено позивачу гарантійний лист, яким він гарантував поставку даного товару до 20.05.2015 року. Однак зобов'язання вказані у гарантійному листі від 20.04.2015р. відповідачем не здійснені.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 2 ст. 693 Цивільного кодексу України встановлено, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність у відповідача обов'язку повернення позивачу попередньої оплати у розмірі 115951,01 грн., суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача в частині стягнення з відповідача коштів в сумі 115951,01 грн. правомірна та обґрунтована, така, що не спростована відповідачем, тому підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача збитки у розмірі 94048,99 грн., оскільки позивач був вимушений звернутися за товаром, який мав придбати у відповідача до інших суб'єктів господарювання - ТОВ "Агроресурс-С"; ТОВ "Торговий Дім "АС-ТЕРРА", ТОВ "Донснаб-Агротехніка" за цінами, які є вищими за ціни позивача. Позивачем надано рахунки - фактури на товар, який мав бути поставлений відповідачем, а саме решето верхнє у кількості 2-х штук: №5116 від 17.07.2015р., який виставлений ТОВ "Агроресурс-С" на суму 210000,00 грн., №1520 від 30.10.2015р., який виставлений ТОВ "Донснаб-Агротехніка" на суму 229352,38 грн., №178043 від 02.11.2015р., який виставлений ТОВ "Торговий Дім "АС-ТЕРРА" на суму 240363,62 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України передбачає, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивачем не доведено реальність понесення ним збитків у розмірі 94048,99грн., а обґрунтовує збитки лише потенційним понесенням збитків у майбутньому, відповідно до цього суд вважає за необхідне в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача збитків у розмірі 94048,99 грн. - відмовити.

Окрім того, позивачем заявлені до стягнення витрати на послуги адвоката 1948,80 грн.

Відповідно ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Відповідно до договору про надання правової допомоги від 05ю08.2015р. між позивачем СФГ "Кристал" (замовник) та адвокатом ОСОБА_2 (виконавець) (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №280 від 04.11.1997р.), виконавець взяв на себе зобов'язання підготувати позовну заяву замовнику до господарського суду Харківської області про стягнення коштів за невиконаним договором поставки №51 від 01.12.2014р. з ТОВ "Гранд - Запчастина" та заподіяних збитків.

Виконавець надав замовнику розрахунок суми гонорару за надану правову допомогу з підготовки позовної заяви, згідно якого визначив на підготовку позовної заяви 4 години та сумою за оплату робіт 1948,80 грн., які оплачені позивачем квитанцією №114 від 05.08.2015р.

Таким чином у матеріалах справи містяться докази фактичного надання ОСОБА_2 послуг адвоката у даній справі, тобто ці кошти є судовими витратами. Також заявлені витрати на послуги адвоката кореспондуються із рішенням Конституційного суду України від 11.07.2013р. у справі №1-4/2013 щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 44 ГПК України.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати та витрати на послуги адвоката у даній справі покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме судовий збір у розмірі 1739,27 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1076,03 грн.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-запчастина" (61099, м. Харків, вул. Лодзинська, 8-А, , ІПН 74, свідоцтво №100274115, р/р 4504 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023) на користь Селянського (фермерського) господарства "Кристал" (39243, с.Григоро-Бригадирівка, Кобеляцького району, Полтавської області, , ІПН 34, свідоцтво №200056485, р/р 4 в АТ "ОСОБА_1 Аваль", м. Кобеляки, Полтавської області, МФО 380805) суму попередньої оплати внесеної за договором поставки товару №51 від 01 грудня 2014р. у розмірі 115951,01 грн.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-запчастина" (61099, м. Харків, вул. Лодзинська, 8-А, , ІПН 74, свідоцтво №100274115, р/р 4504 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023) на користь Селянського (фермерського) господарства "Кристал" (39243, с.Григоро-Бригадирівка, Кобеляцького району, Полтавської області, , ІПН 34, свідоцтво №200056485, р/р 4 в АТ "ОСОБА_1 Аваль", м. Кобеляки, Полтавської області, МФО 380805) судовий збір у розмірі 1739,27 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 1076,03 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

4. В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача збитків у розмірі 94048,99 грн. - відмовити.

Повне рішення складено 10.12.2015 р.

Суддя ОСОБА_3