ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2015 р. Справа № 925/1887/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «ВІСТ АГРО», м. Бровари Київської області, вул. Черняхівського, 20-А, оф. 9

до публічного акціонерного товариства «Ватутінський хлібокомбінат», Черкаська область, м. Ватутіне, вул. Транспортна, 33

про стягнення 108924,31 грн. заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: участі не брав.

Позивач звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до відповідача про стягнення 108924,31 грн. заборгованості та санкцій за договором поставки борошна, з них:

86614,50 грн. основного боргу;

4668,59 грн. пені;

318,32 грн. 3% річних;

17332,90 грн. штрафу. Позивач надав витребувані судом докази якісних характеристик товару.

Відповідач вимоги заперечив. Подано письмовий відзив на позов. Відповідач вказує, що спірний договір є неукладеним, сторони не досягли згоди по істотних умовах договору - по якості товару. Просить в позові відмовити повністю.

Незявлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними доказами відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлені та перевірені доказами такі взаємовідносини сторін та обставини.

18.09.2015р. між сторонами укладено договір поставки борошна №18092015/4, згідно якого ТОВ «Віст Агро» - як постачальник - передає відповідачу ПАТ «Ватутінський хлібокомбінат» товар за плату у власність та приймає кошти, а ПАТ «Ватутінський хлібокомбінат» - як покупець - приймає та оплачує товар на умовах договору (а.с. 12-14).

Згідно умов договору ціна, кількість, якість, асортимент товару визначається у відповідних видаткових накладних п. 1.1, 2.1. договору.

Строк оплати отриманого товару визначений в п. 6.3 договору протягом 14 календарних днів від дня поставки товару.

Позивач передав відповідачу борошно пшеничне на підставі накладної:

№208 від 25.09.2015р. на суму 146614,50 грн. (з ПДВ) (а.с. 15) та довіреності №1407 від 22.09.2015р. (а.с. 17-18), товарно-транспортної накладної №208 від 25.09.2015р. (а.с. 16).

Відповідач в період з 29.09.2015р. по 09.11.2015р. перерахував позивачу 60000 грн. Заборгованість становить 86614,50 грн., що є предметом спору. Претензій по кількості, якості та ціні поставленого товару відповідачем не заявлено.

На суму боргу позивач нараховує пеню, штраф та плату за користування чужими грошовими коштами.

Невиконання Покупцем взятих на себе зобовязань стало підставою для звернення Постачальника до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості.

Відповідач обумовлене борошно пшеничне першого ґатунку прийняв, але вважає, що договір не укладено і тому повна оплата ним не проведена.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є субєктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатної поставки товару на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст. 93 ЦК України.

За правовою природою договір від 18.09.2015р. №18092015/4 є договором поставки і відповідає вимогам статті 712 ЦК України, якою передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати розрахунок, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка є різновидом відносин купівлі-продажу.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір від 18.09.2015р. №18092015/4 заперечений відповідачем, але не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Суд також враховує презумпцію правомірності правочину (положення ст. 204 ЦК України).

Відповідач вказує, що сторонами не досягнуто згоди по якості товару та порядку його прийняття. Доводи відповідача спростовуються первинними документами та поясненнями позивача, оскільки відповідач через менеджера позивача замовив борошно пшеничне першого ґатунку для використання у виробництві хлібопродуктів.

Посвідчення про якість борошна №0000794 та №0000795 від 15.09.2015р., що видане Полтавським КХП, передано замовнику. Борошно прийнято замовником без зауважень.

Сторонами обумовлено в договорі постачання борошна пшеничного першого ґатунку, без зазначення виробника, що і виконав позивач.

Згідно п. 6.3. Договору розрахунки за товар по цьому договору Покупець здійснює протягом 14 календарних днів від дня поставки товару.

Позивач 25.09.2015р. здійснив поставку, а Відповідач прийняв товар борошно пшеничне І ґатунку на загальну суму 146614,50 грн. (з ПДВ), що підтверджується видатковою накладною, довіреністю, та не оспорюється сторонами. Претензій щодо кількості, якості та асортименту отриманого товару не заявлено.

Отриманий товар відповідачем не оплачено, в звязку з чим позивач звернувся до суду.

Факт наявності заборгованості підтверджується письмовим договором, видатковою та товарно-транспортною накладними, рахунком на оплату та відсутністю заперечень відповідача проти отримання товару та відсутністю доказів належної оплати товару. Суд враховує, що на момент прийняття рішення жодних первинних та належних доказів належного та повного розрахунку за отриманий товар, в розумінні вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України, відповідач суду не подав.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено строк сплати за отриманий товар, який визначений п. 6.4 Договору Покупець здійснює оплату по факту поставки окремої партії товару, що оформляється видатковою накладною. Загальний строк оплати не може бути більше 14 календарних днів з дня отримання Покупцем партії товару.

Суд враховує відсутність претензій відповідача стосовно неналежної поставки товару, недопоставки товару чи іншого невиконання умов спірного договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої зобовязання в частині належної та повної оплати за вже отриманий товар належним чином не виконав.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Частиною першою ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, тому суд вважає обґрунтованим та доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача суми заборгованості за поставлений товар у розмірі 86614,50 грн. Позов в цій частині підлягає до задоволення.

При цьому суд не враховує безмотивні заперечення відповідача проти позову.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

На підставі наявного прострочення грошового зобовязання Позивачем нараховано Відповідачу 318,32 грн. 3% річних за період з 10.10.2015р. по 20.11.2015р., які просить стягнути з відповідача. Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон». Розрахунок виконано вірно. Стягненню підлягає 318,32 грн. 3% річних на користь позивача (а.с. 7).

На підставі наявного прострочення грошового зобовязання Позивачем нараховано Відповідачу 4668,59 грн. пені та 17322,90 грн. штрафу з урахуванням пункту 10.3 договору, які просить стягнути з відповідача. Позивачем враховано періоди нарахування з урахуванням проведеної часткової оплати, облікової ставки НБУ за спірний період.

Забезпечення виконання зобовязання у виді неустойки оформлено між сторонами письмовим договором відповідно до положень та вимог ст.ст. 546-549 ЦК України.

Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон» за період з 10.10.2015р. по 20.11.2015р. Розрахунок виконано вірно. Стягненню підлягає 4668,59 грн. пені та 17322,90 грн. штрафу (20% від суми прострочення) на користь позивача (а.с. 7).

Суд не враховує заперечення відповідача проти штрафу при прийнятті рішення, оскільки відповідальність у виді неустойки обумовлена сторонами в договорі, відповідач погодився працювати за такими умовами договору.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату боргу - має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості погашення боргу.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача повністю та стягнути на користь Позивача 1633,87 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача публічного акціонерного товариства «Ватутінський хлібокомбінат», Черкаська область, м. Ватутіне, вул. Транспортна, 33, ідентифікаційний код 00380669, номер рахунку в банку невідомий

на користь позивача товариства з обмеженою відповідальністю «ВІСТ АГРО», Київська область, м. Бровари, вул. Черняховського, буд. 20-А, оф. 9, ідентифікаційний код 38903245, номер рахунку в банку невідомий

86614,50 грн. основного боргу;

4668,59 грн. пені;

318,32 грн. 3% річних;

17332,90 грн. штрафу;

1633,87 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 21.12.2015р.

Суддя Г.М. Скиба