УХВАЛА

14.12.2015Справа № 910/24252/15

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Адоніс-Сервіс»

про розстрочку виконання рішення

За позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адоніс-Сервіс»

про стягнення 2 612 188, 82 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від стягувача: Янєва Т.М.

від відповідача: Курій О.П.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Адоніс-Сервіс» про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 1 760 266, 75 грн., а також 3 % річних у розмірі 60 350, 56 грн. та інфляційні втрати у розмірі 791 571, 51 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань щодо оплати спожитої теплової енергії за договором № 7560197 від 18.10.2011 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.09.2015 р. порушено провадження у справі № 910/24252/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 19.10.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.11.2015р. позов Публічного акціонерного товариства «Київенерго» задоволено частково, припинено провадження у справі № 910/24252/15 в частині стягнення 200 000, 00 грн. та присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Адоніс-Сервіс» на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» заборгованість у розмірі 1 560 266, 75 грн., 3 % річних у розмірі 60 350, 56 грн., інфляційні втрати у розмірі 791 571, 51 грн. та 39 182 84 грн. - судового збору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2015 р. повернуто Публічному акціонерному товариству «Київенерго» з Державного бюджету судовий збір у розмірі 48,28 грн.

11.11.2015 р. через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва Товариство з обмеженою відповідальністю «Адоніс-Сервіс» подало заяву про розстрочу рішення у даній справі від 02.11.2015 р., в якій просить суд розстрочити виконання зобов'язання за певним графіком погашення заборгованості.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 р. у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Адоніс-Сервіс» про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2015 р. у справі № 910/24252/15 відмовлено.

02.12.2015 р. через загальний відділ діловодства Господарського суду міста Києва Товариство з обмеженою відповідальністю «Адоніс-Сервіс» подало заяву про розстрочу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2015 р. у справі № 910/24252/15 про стягнення основного боргу у розмірі 1 560 266, 75 грн., інфляційних втрат у розмірі 791 571, 51 та 3 % річних в розмірі 60 350, 56 грн. на 36 місяців рівними частинами, за певним графіком.

В обґрунтування своєї заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Адоніс-Сервіс» посилається на тяжке фінансове становище, у зв'язку з чим одночасне стягнення суми боргу та штрафних санкцій призведе до зупинення процесу обслуговування будинку.

При цьому, Товариство з обмеженою відповідальністю «Адоніс-Сервіс» стверджує, що є неприбутковою організацією, яка здійснює обслуговування жилих та нежилих будинків, тобто здійснює соціально значиму функцію та не має майна, на яке б можливо було б звернути стягнення.

Також Товариство з обмеженою відповідальністю «Адоніс-Сервіс» вказує про навар добровільно погашати заборгованість перед Публічним акціонерним товариством «Київенерго» та зазначає, що надання розстрочки сприятиме реальному виконанню рішення суду.

На підтвердження наведених обставин щодо неможливості виконання рішення суду у визначений чинним законодавством строк, Товариством з обмеженою відповідальністю «Адоніс-Сервіс» надано податкову декларацію з податку на прибуток підприємства за звітний (податковий) період 2014 року відповідно до якої його витрати перевищують доходи на 297 841, 00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2015 р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Адоніс-Сервіс» призначено до розгляду у судовому засіданні на 07.12.2015 р. за участю представників сторін.

У даному судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Адоніс-Сервіс» підтримав подану ним заяву.

Представник стягувача заперечень проти заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Адоніс-Сервіс» не навів та повідомив про неможливість надання пояснень та відповідних доказів щодо можливості настання негативних наслідків для Публічного акціонерного товариства «Київенерго» внаслідок розстрочення виконання судового рішення.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Адоніс-Сервіс» про розстрочку виконання рішення, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні у справі документи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вищевказаної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

При цьому, норми чинного господарського процесуального законодавства не містять визначення "винятковий випадок", тому це поняття є оціночним.

Процесуальний закон не наводить переліку обставин, за наявності яких може бути надано розстрочку виконання судового рішення, і покладає розв'язання цього питання безпосередньо на суд, який розглядає відповідну заяву.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 7.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" господарський суд на підставі статті 121 Господарського процесуального кодексу України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо). Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Відповідно до п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

За приписами ст. 62 Господарського кодексу України підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Підприємництвом за змістом ст. 41 Господарського кодексу України це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Суд відзначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Адоніс-Сервіс» є юридичною особою приватного права, а відтак - здійснюючи свою господарську діяльність, одночасно несе пов'язані з нею ризики, в тому числі й фінансові.

Відтак, збитковість господарської діяльності та перевищення витрат над прибутками не є винятком у розумінні приписів ст. 121 Господарського процесуального кодексу України адже, укладаючи господарський договір, кожна зі сторін приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому та, при цьому, учасник договору не має відповідати за негативні наслідки підприємницької діяльності контрагента.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відсутність у боржника грошових коштів не може свідчити про неможливість виконання рішення суду з огляду на існування інших, крім звернення стягнення на грошові кошти, передбачених Законом України "Про виконавче провадження" способів виконання рішення суду.

Надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Адоніс-Сервіс» документи не дають суду можливості дійти висновку про неможливість виконання рішення суду у встановлені законодавством строки.

Інших доказів, на підставі яких можливо було б дійти висновку про неможливість виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2015 р. у справі № 910/24252/15 у встановлений законодавством строк, заявником суду не надано.

При цьому, вирішуючи питання щодо розстрочки, суд також враховує, що у даному випадку розстрочка виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2015 р. у справі № 910/24252/15 матиме негативні наслідки для Публічного акціонерного товариства «Київенерго».

Тож, здійснивши оцінку наявних матеріалів справи відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Адоніс-Сервіс».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, ?

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Адоніс-Сервіс» про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 02.11.2015 р. у справі № 910/24252/15 відмовити.

Дана ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені чинним законодавством

Суддя Пригунова А.Б.