РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2015Справа № 910/27778/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до публічного акціонерного товариства «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, товариство з обмеженою відповідальністю «РОСІНТЕК-УКРАЇНА», про стягнення 165029,36 грн, за участю представників сторін:
від позивача: Заворотько І.Г. (довіреність від 06.01.2015 № 350/153/12/пс);
від відповідача: Печерський П.М. (довіреність від 30.07.2015 № 117/15);
від третьої особи: не з`явилися,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2015 року до Господарського суду міста Києва звернулася Військова частина НОМЕР_1 з позовом до ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», яким заявлено вимогу про стягнення з останнього заборгованості в сумі 165029,36 грн, з яких: 112080,00 грн основна заборгованість; 50323,92 грн втрат від інфляції; 2625,44 грн 3 % річних.
Позов мотивований тим, що відповідачем порушено гарантійні зобов`язання, взяті останнім на підставі листа-гарантії від 05.09.2014 № 24-05-2272, відповідач не сплатив на користь позивача грошові кошти в сумі 112080,00 грн, які останній зобов`язався виплатити у разі порушення ТОВ «РОСІНТЕК-УКРАЇНА» обов`язків за договором від 08.09.2014 № 162/14 про закупівлю товарів за державні кошти.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2015 позов Військової частини НОМЕР_1 прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/27778/15. Також вказаною ухвалою залучено до участі у справі ТОВ «РОСІНТЕК-УКРАЇНА» як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.
Ухвали, винесені судом у даній справі, надсилалися третій особі на її адресу місцезнаходження, яка відповідає відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а тому в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України третя особа вважається такою, що повідомлена про дату, час і місце судового засідання належним чином.
Однак, третя особа у жодне судове засідання свого повноважного представника не направила, обґрунтованих письмових пояснень із зазначенням поважних причин неявки її представника до суду не подала, а також письмових пояснень ТОВ «РОСІНТЕК-УКРАЇНА» по суті спору до суду не надходило.
Від відповідача 16 та 30 листопада 2015 року до господарського суду надійшли письмові заперечення на позов від 16.11.2015 № 18-02-4946 та письмові пояснення від 27.11.2015 № 18-02-5143. Відповідач позовні вимоги відхилив у повному обсязі, оскільки до двох вимог про виплату грошової суми позивачем було додано документи, які не відповідають умовам гарантії від 05.09.2014 № 24-05-2272, а тому підстав для проведення виплат, в межах гарантованої суми, у гаранта-відповідача відсутні.
У судовому засіданні 07 грудня 2015 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Заслухавши повноважних представників сторін у даній справі, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено таке.
Між Військовою частиною НОМЕР_1 , як замовником, та товариством з обмеженою відповідальністю «РОСІНТЕК-УКРАЇНА», як постачальником, укладено договір від 08.09.2014 № 162/14 про закупівлю товарів за державні кошти (далі договір).
Відповідно до предмета договору постачальник зобов`язується у 2014 році поставити замовникові товар, зазначений у пункті 1.2 та у специфікації товару (додаток № 1 до договору). Замовник зобов`язується прийняти та оплатити товар (п. 1.1 договору).
Найменування товару: лопаті несучого гвинта 24-2700-00 у кількості 6 штук загальною вартістю 28020000,00 грн (далі товар) (п. 1.2 договору, специфікація товару).
Згідно зі специфікацією, пунктами 1.4 та 5.1 договору та товар постачається в термін до 01 листопада 2014 року. Товар постачається після відправлення замовником (командиром військової частини НОМЕР_1 ) постачальнику повідомлення про готовність до виконання умов договору, яким замовник визначає обсяги закупівлі товару.
Як вбачається з п. 5.4 договору, перехід права власності та ризиків на товар відбувається після розвантаження на склад та передачі його в розпорядження вантажоотримувача замовника. При передачі товару повинні бути оформленні (надані) наступні приймально-здавальні документи:
- видаткова накладна постачальника, яка виписується в чотирьох примірниках;
- акт прийому (форма № 4, затверджена наказом Міністра оборони України від 24.12.2010 № 690) в чотирьох примірниках;
- оригінал або нотаріально завірена копія документа, який підтверджує виготовлення товару підприємством-виробником.
Датою виконання зобов`язань постачальника з постачання товару є дата затвердження замовником (командиром військової частини НОМЕР_1 ) акту прийому поставленого товару (форма додаток № 4 до договору). Зазначений акт затверджується замовником у термін не пізніше ніж п`ять днів від дати отримання військовою частиною НОМЕР_2 документів, які визначено у пункті 4.1 договору (п. 5.5 договору).
У відповідності до підпункту 6.2.1 договору замовник має право зменшити обсяги закупівлі товару та загальну суму договору в залежності від реального фінансування видатків на цілі, передбачені специфікацією товару. Замовник у 10 (десятиденний) строк з дня отримання інформації про зменшення бюджетних призначень на цілі, передбачені умовами договору, письмово повідомляє постачальника про зменшення обсягу закупівлі товару, у такому випадку сторони вносять відповідні зміни до договору.
Сторонами у п. 11.6 договору передбачено, що постачальником внесено забезпечення виконання умов договору в розмірі 112080,00 грн. Вид надання забезпечення виконання договору про закупівлю: гарантія (безвідклична, безумовна банківська гарантія, оформлена відповідно до вимог постанови Правління Національного банку України від 15.12.2014 № 639).
Так, судом встановлено, що публічним акціонерним товариством «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ» надано військовій частині НОМЕР_1 гарантійний лист від 05.09.2014 № 24-05-2272 «Гарантія забезпечення виконання договору про закупівлю № 259/09-Г» (далі Гарантія/Гарантійний лист).
У Гарантійному листі визначено такі умови.
ПАТ «БАНК МИХАЙЛІВСЬКИЙ», як гарант, зобов`язується виплатити військовій частині НОМЕР_1 , як бенефіціару, будь-яку суму в межах загальної суми цієї гарантії, що 112080,00 грн літерний код валюти UAH, після одержання гарантом викладеної на українській мові та підписаної уповноваженою особою письмової вимоги бенефіціара, який бенефіціар заявляє щодо невиконання або несвоєчасного виконання принципалом своїх зобов`язань за договором закупівлі та/або порушення якості (комплектності) та/або кількості товару.
Гарант в десятиденний строк з моменту отримання письмової вимоги бенефіціара (з доданими до неї документами) розглядає та перевіряє її відповідність умовам даної Гарантії, та перераховує на рахунок бенефіціара суму, яка визначена в цій Гарантії.
Гарант має право відмовити бенефіціарові, якщо вимога або додані до неї документи:
- не відповідають умовам Гарантії;
- подані гарантові по закінчення строку дії Гарантії.
Письмова вимога бенефіціара повинна бути відправлена на поштову адресу гаранта: 01001, м. Київ, провулок Рильський, буд. 10-12/3, разом з:
- копією(ями) засвідченою(ними) бенефіціаром відповідного(них) документа(ів), яка(і) підтверджують, що принципал ТОВ «РОСІНТЕК-УКРАЇНА» не виконав свої зобов`язання за договором;
- карткою із зразками підпису посадової особи бенефіціара, що підписала вимогу, що посвідчена нотаріально або іншим способом, передбаченим законодавством.
Термін банківської гарантії до 31 січня 2015 року включно.
Зобов`язання гаранта за цією Гарантією припиняються, зокрема, закінченням строку, на який видана Гарантія.
Відповідно до статті 200 Господарського кодексу України гарантія є специфічним засобом забезпечення виконання господарських зобов`язань шляхом письмового підтвердження (гарантійного листа) банком, іншою кредитною установою, страховою організацією (банківська гарантія) про задоволення вимог управленої сторони у розмірі повної грошової суми, зазначеної у письмовому підтвердженні, якщо третя особа (зобов`язана сторона) не виконає вказане у ньому певне зобов`язання, або настануть інші умови, передбачені у відповідному підтвердженні. До відносин банківської гарантії в частині, не врегульованій цим Кодексом, застосовуються відповідні положення ЦК України.
Згідно із статтею 560 Цивільного кодексу України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов`язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
У розділі І Положення про порядок здійснення банками операцій за гарантіями в національній та іноземних валютах, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 № 639, (далі Положення) визначено, що гарантійний лист - це гарантія, що оформлена належним чином на паперовому носії. Гарантія - це спосіб забезпечення виконання зобов`язань, відповідно до якого банк-гарант приймає на себе грошове зобов`язання перед бенефіціаром (оформлене в письмовій формі або у формі повідомлення) сплатити кошти за принципала в разі невиконання останнім своїх зобов`язань у повному обсязі або їх частину в разі пред`явлення бенефіціаром вимоги та дотримання всіх вимог, передбачених умовами гарантії. Зобов`язання банку-гаранта перед бенефіціаром не залежить від основного зобов`язання принципала (його припинення або недійсності), зокрема і тоді, коли посилання на таке зобов`язання безпосередньо міститься в тексті гарантії.
Так, судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача з листом-вимогою від 04.12.2014 № 350/129/138/308/пс, у якому зазначив, що принципалом ТОВ «РОСІНТЕК-УКРАЇНА» не поставлено товар, що є несвоєчасним виконанням останнім своїх зобов`язань за договором, а тому бенефіціар вимагав від гаранта виплатити 112080,00 грн. Вимогу підписано тимчасово виконуючим обов`язки командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 .
До вказаної вимоги від 04.12.2014 № 350/129/138/308/пс позивачем додано: 1) засвідчена копія повідомлення № 350/129/138/1936/пс; 2) засвідчена копія доповіді про порушення строків постачання; 3) засвідчена копія картки із зразками підписів; 4) засвідчена копія Гарантії.
За результатами розгляду вимоги позивача, викладеної у листі від 04.12.2014 № 350/129/138/308/пс, відповідачем відмовлено бенефіціарові у її задоволенні, оскільки вимогу підписано неуповноваженою особою та не надано відповідачеві всіх належних чином оформлених документів, передбачених Гарантією, а саме: 1) картку із зразками підпису посадової особи бенефіціара, що підписала вимогу, що посвідчена нотаріально або іншим способом, передбаченим законодавством; 2) копії документів, посвідчені бенефіціаром, які підтверджують, що принципал не виконав зобов`язання за договором закупівлі, яким крім іншого є: договір від 08.09.2014 № 162/14, що повинен містити предмет, який відповідає умовам Гарантії та строки виконання поставки товарів, що є простроченими, як вказано у вимозі.
Позивач звернувся до відповідача з повторною вимогою, викладеної у листі від 20.01.2015 № 350/129/138/130/пс, про виплату грошових коштів у сумі 112080,00 грн, встановлених Гарантією. Дану вимогу підписано уповноваженою особою командиром військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 .
До листа від 20.01.2015 № 350/129/138/130/пс позивачем додано: 1) лист Головного управління Державної казначейської служби у Вінницькій області щодо підтвердження підпису та печатки уповноваженої особи; 2) засвідчену копію договору від 08.09.2014 № 162/14.
За наслідками розгляду відповідачем повторної вимоги позивача, викладеної у листі від 20.01.2015 № 350/129/138/130/пс, гарант у своєму листі від 03.02.2015 № 24-05-1551 зазначив, що бенефіціар не дотримався умов Гарантії та не надав банку всіх належним чином оформлених документів, передбачених Гарантією, а саме: 1) картку із зразками підпису посадової особи бенефіціара (оригінал), що підписала вимогу, що посвідчена нотаріально або іншим способом, передбаченим законодавством; 2) копії документів, посвідчених бенефіціаром, які підтверджують, що принципал не виконав зобов`язання за договором. Як зазначив гарант у даному листі, відповідно до умов договору принципал повинен був поставити товар у термін до 01 листопада 2014 року, після відправлення бенефіціаром принципалу повідомлення про готовність виконання умов договору. Однак, позивачем надано копію такого повідомлення, але не надано доказів його відправлення у зв`язку із чим не вбачається можливим зробити висновок, що строк виконання зобов`язань за договором настав і з боку принципала існує порушення.
Також судом встановлено, що позивач звертався із листом від 17.02.2015 № 350/1/295/пс до відповідача, у якому викладено вимогу про сплату грошових коштів, на що останній надав відповідь, яка викладена у листі від 10.08.2015 № 24-05-1908, згідно з якою відмовив позивачеві у виконанні зобов`язань як гаранта з аналогічних підстав, наведених вищевказаних листах.
Таким чином, спір між сторонами справи виник внаслідок невиконання відповідачем, як гарантом, його зобов`язань за Гарантією у зв`язку із чим позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі.
За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд зазначає таке.
Частинами 1, 2, 3 статті 563 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов`язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії. Вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред`являється у письмовій формі. До вимоги додаються документи, вказані в гарантії. У вимозі до гаранта або у доданих до неї документах кредитор повинен вказати, у чому полягає порушення боржником основного зобов`язання, забезпеченого гарантією.
Частиною 1 статті 565 ЦК України передбачено, гарант має право відмовитися від задоволення вимоги кредитора, якщо вимога або додані до неї документи не відповідають умовам гарантії або якщо вони подані гарантові після закінчення строку дії гарантії.
Отже, з умов Гарантійного листа та норм права слідує, що обов`язок гаранта сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії настає за умови порушення боржником зобов`язання, забезпеченого гарантією, та направлення кредитором гаранту письмової вимоги разом із зазначеними в гарантії документами. За відсутності однієї із вказаних умов відповідальність гаранта не настає. Наведена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12.09.2011 № 3-63гс11.
Так, як встановлено судом вище, за умовами Гарантійного листа до письмової вимоги, яка пред`являється бенефіціаром гарантові у зв`язку із невиконанням зобов`язань принципалом, має бути додано,
- по-перше, копією(ями) засвідченою(ними) бенефіціаром відповідного(них) документа(ів), яка(і) підтверджують, що принципал ТОВ «РОСІНТЕК-УКРАЇНА» не виконав свої зобов`язання за договором;
- по-друге, як встановлено вище, відповідно до умов Гарантії, бенефіціар зобов`язаний надати гарантові разом із вимогою картку із зразками підпису посадової особи бенефіціара, що підписала вимогу, що посвідчена нотаріально або іншим способом, передбаченим законодавством.
З наведених умов Гарантії, зокрема, вбачається, що картка із зразками підпису посадової особи бенефіціара надається бенефіціаром гарантові у вигляді оригіналу.
Враховуючи вказані умови Гарантії та обставин справи, які підтверджуються матеріалами справи, суд зазначає, що посилання позивача на вимогу від 04.12.2014 № 350/129/138/308/пс, як на обґрунтування позову, судом до уваги не приймаються, оскільки, як встановлено судом, копія картки із зразками підписів, яка була додана до листа-вимоги від 04.12.2014 № 350/129/138/308/пс, засвідчена неналежною особою, про що зазначає сам позивач у своїх письмових поясненнях від 07.12.2015, наданих суду у судовому засіданні 07 грудня 2015 року.
Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем при зверненні до відповідача із вимогою від 04.12.2014 № 350/129/138/308/пс порушено правила, встановлені ч. 2 ст. 563 ЦК України, та умови Гарантійного листа, а саме до даної вимоги не додано документи, вказані в Гарантії.
Щодо листа-вимоги від 20.01.2015 № 350/129/138/130/пс суд зазначає таке.
Як встановлено судом вище, до вимоги від 20.01.2015 № 350/129/138/130/пс позивачем було додано: 1) лист Головного управління Державної казначейської служби у Вінницькій області щодо підтвердження підпису та печатки уповноваженої особи; 2) засвідчену копію договору від 08.09.2014 № 162/14.
З наведеного переліку документів, доданих до другої вимоги, вбачається, що позивачем не надано відповідачеві жодного документу, які передбачені Гарантійним листом, тобто не надано ані оригіналу картки із зразками підпису посадової особи бенефіціара, що підписала вимогу, який посвідчено нотаріально або іншим способом, передбаченим законодавством, ані доказів порушення принципалом зобов`язань за договором закупівлі.
Крім того, Господарським судом міста Києва у рішенні від 23.06.2015 у справі № 910/12152/15, яке набрало законної сили 14 липня 2015 року, встановлено, що зобов`язання відповідача по поставці товару було зменшено до 0 одиниць, 0,00 грн за ініціативою військової частини НОМЕР_1 , а не у зв`язку із відмовою ТОВ «РОСІНТЕК-УКРАЇНА» від поставки. Вказаний факт підтверджується додатковою угодою від 30.12.2014 № 1 про зміни умов договору, засвідчена копія якої міститься у матеріалах даної справи.
Наведена обставина має преюдиційне значення для даної справи (ч. 3 ст. 35 ГПК України).
З наведених фактичних обставин вбачається, що у принципала перед бенефіціаром фактично відсутні зобов`язання за договором закупівлі. Тобто, зобов`язання, за який відповідач несе зобов`язання, фактично припинило своє існування за ініціативою позивача до закінчення терміну дії Гарантії, а тому й не може бути простроченим.
Таким чином, така складова, як прострочення принципалом зобов`язання за договором закупівлі, у правовідносинах учасників судового процесу відсутня.
Підсумовуючи сукупність наведених вище обставин, які підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, суд дійшов до таких висновків: по-перше, позивачем не доведено і документальне не підтверджено того факту, що ним було додано до своїх вимог ті документи, які передбачені Гарантійним листом та необхідні для задоволення гарантом вимог бенефіціара, зокрема, оригіналу картки із зразками підписів; по-друге, позивачем не доведено суду факту наявності прострочення принципалом зобов`язання за договором закупівлі, у той час, як згідно з угодою від 30.12.2014 № 1, зобов`язання у принципала перед бенефіціаром за договором закупівлі відсутнє.
За приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 34 ГПК).
Таким чином, позивачем суду не доведено факту дотримання ним мов Гарантійного листа у зв`язку із чим, відповідальність гаранта не є такою, що настала, а тому позов є безпідставним та таким, що задоволенню не підлягає.
Щодо позовних вимог про стягнення 3 % річних та втрат від інфляції суд зазначає, що такі вимоги також задоволенню не підлягають, в силу їх похідної природи від основної позовної вимоги, яка є безпідставною.
З огляду на те, що позов задоволенню не підлягає, згідно ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.
Керуючись статтями 33-34, 43-44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні позову Військової частини НОМЕР_1 відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16 грудня 2015 року.

Cуддя Я.А. Карабань