ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року Справа № 14/5005/2963/2012

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Добролюбової Т.В.,
суддівГоголь Т.Г. (доповідач), Швеця В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за участю представників сторін: прокуратури: Безкоровайний Б.О. - заст. нач. відділу ГПУ, посв. №031087, позивача, відповідача: не з'явились, повідомлені належно,
касаційну скаргуДніпродзержинської міської ради
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду
від29.09.15
у справі№14/5005/2963/2012
за позовомПрокурора Дніпровського району м. Дніпродзержинська в інтересах держави в особі Дніпродзержинської міської ради
доПриватного підприємця ОСОБА_5
прозвільнення самовільно зайнятої земельної ділянки

Прокурор Дніпровського району м. Дніпродзержинська звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпродзержинської міської ради з позовом (з урахуванням змін) до Приватного підприємця ОСОБА_5 про зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку, площею 0,0797 га, що знаходиться у м. Дніпродзержинську, район міського пляжу селища Дніпробуд, з приведенням її у придатний для використання стан. Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор вказував на те, що під час проведення перевірки дотримання відповідачем вимог земельного законодавства, виявлено самовільне зайняття останнім спірної земельної ділянки і використання її без правовстановлюючих документів, що за приписами статті 212 Земельного кодексу України, є підставою для повернення спірної земельної ділянки за належністю раді.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.12 (суддя Панна С.П.) позов задоволено в повному обсязі. Зобов'язано відповідача повернути до земель Дніпродзержинської міської ради самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0797 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпродзержинськ, район міського пляжу селища Дніпробуд, з приведенням її у придатний для використання стан та присуджено до стягнення з відповідача в доход державного бюджету України судового збору в сумі 1073 грн.

Місцевим господарським судом на виконання вказаного рішення 28.05.12 були видані відповідні накази.

Дніпродзержинська міська рада 25.06.15 звернулася до Господарського суду Дніпропетровської області із заявою про роз'яснення рішення суду від 10.05.12, в якій просила роз'яснити зміст резолютивної частини рішення, а саме: роз'яснити яким чином необхідно привести у придатний для використання стан вищевказану земельну ділянку (демонтаж, знесення тощо); яким чином повернути вищевказану земельну ділянку Дніпродзержинській міській раді; роз'яснити чи необхідно звільнити земельну ділянку від об'єктів рухомого чи нерухомого майна, рослинного світу тощо. Стягувач вважає, що державному виконавцю не зрозуміло, від чого саме необхідно звільнити спірну земельну ділянку і привести у придатний для використання стан та яким шляхом необхідно це зробити.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 09.07.15 (суддя Панна С.П.) у задоволенні заяви Дніпродзержинської міської ради про роз'яснення рішення суду відмовлено. Місцевий господарський суд виходив з того, що надання такого роз'яснення (щодо процедури виконання судового рішення, зокрема, порядку дій державного виконавця під час виконання рішення у справі) не ґрунтується на приписах статті 89 Господарського процесуального кодексу України.

Дніпропетровський апеляційний господарський суд постановою від 29.09.15 (судді: Прокопенко А.Є., Дмитренко Г.К., Антонік С.Г.) перевірену ухвалу місцевого господарського суду залишив без змін з тих же підстав.

Дніпродзержинська міська рада звернулася до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, в якій просила скасувати постанову у справі та роз'яснити зміст резолютивної частини рішення у справі від 10.05.12. Скаржник не погоджується з відмовою судів у роз'ясненні судового рішення та вважає, що судами невірно застосовані приписи статті 89 Господарського процесуального кодексу України. Він вказує на те, що існує потреба у роз'ясненні резолютивної частини судового рішення, оскільки державним виконавцем це рішення не виконане та є незрозумілим від чого слід звільнити спірну земельну ділянку і яким чином це зробити.

Від відповідача відзиву на касаційну скаргу судом не отримано.

Заслухавши доповідь судді Гоголь Т.Г., пояснення прокурора, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності застосування господарськими судами норм процесуального права, колегія суддів відзначає наступне.

Предметом спору у цій справі є вимоги прокурора про зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку, площею 0,0797 га, розташовану у м. Дніпродзержинську, в районі міського пляжу селища Дніпробуд, з приведенням її у придатний для використання стан. Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 10.05.12 ці вимоги було задоволено повністю. Зобов'язано Приватного підприємця ОСОБА_5 повернути до земель Дніпродзержинської міської ради самовільно зайняту земельну ділянку, площею 0,0797 га, що знаходиться за адресою: м. Дніпродзержинськ, район міського пляжу селища Дніпробуд, з приведенням її у придатний для використання стан; стягнуто з відповідача 1073 грн. судового збору. На виконання вказаного рішення 28.05.12 місцевим господарським судом були видані відповідні накази. Як убачається з матеріалів справи, Дніпродзержинська міська рада звернулася до господарського суду першої інстанції із заявою про роз'яснення вказаного рішення, в якій просила роз'яснити зміст його резолютивної частини, а саме: яким чином необхідно привести у придатний для використання стан вищевказану земельну ділянку (демонтаж, знесення тощо); яким чином повернути вищевказану земельну ділянку Дніпродзержинській міській раді; роз'яснити чи необхідно звільнити земельну ділянку від об'єктів рухомого чи нерухомого майна, рослинного світу тощо. Проте, у задоволенні цієї заяви господарськими судами було відмовлено з огляду на те, що питання поставлені заявником стосуються порядку і процедури виконання державним виконавцем судового рішення, що не ґрунтується на приписах статті 89 Господарського процесуального кодексу України. Роз'яснення і виправлення рішень та ухвал унормовано статтею 89 Господарського процесуального кодексу України. Згідно з приписами цієї статті суддя за заявою сторони чи державного виконавця роз'яснює рішення, ухвалу, не змінюючи при цьому їх змісту. Про роз'яснення рішення (ухвали) виноситься ухвала. Подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно ще не виконане або не закінчився строк, упродовж якого рішення може бути пред'явлене до примусового виконання. У розумінні приписів наведеної норми роз'яснення рішення, ухвали - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. При вирішенні питання про межі, в яких суд вправі діяти, надаючи роз'яснення судового рішення, враховуються приписи статей 84, 86, 89 Господарського процесуального кодексу України. Отже, здійснюючи роз'яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз'яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз'ясненні рішення. Між тим, як убачається з матеріалів справи і установлено господарськими судами, зміст вимог заявника зводиться до роз'яснення порядку і процедури виконання рішення господарського суду на підставі виданого ним наказу, шляхом внесення до нього нових даних, що не ґрунтується на приписах статті 89 Господарського процесуального кодексу України. Господарськими судами попередніх інстанції також було установлено, що рішення місцевого господарського суду (котре, на думку позивача, потребує роз'яснення) відповідає приписам статті 84 Господарського процесуального кодексу України. Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги про порушення судами приписів статті 89 Господарського процесуального кодексу України не знайшли свого підтвердження та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником вказаної норми права.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 29.09.15 у справі № 14/5005/2963/2012 залишити без змін.

Касаційну скаргу Дніпродзержинської міської ради залишити без задоволення.

Головуючий суддя Т. Добролюбова

Судді Т.Гоголь

В. Швець