номер провадження справи 35/137/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2015 Справа № 908/5658/15

Суддя господарського суду Запорізької області Топчій О.А.

при секретарі Коцар А.О.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, дов. № 30/20-19 від 05.01.2015р.

від відповідача ОСОБА_2, договір про надання правової допомоги

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

За позовом Концерну Міські теплові мережі, м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю Маліка плюс, м. Запоріжжя

про стягнення 18115,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

10.11.2015р. до господарського суду Запорізької області з позовною заявою звернувся Концерн Міські теплові мережі до Товариства з обмеженою відповідальністю Маліка Плюс про стягнення 18115,70 грн.

Позивач, обґрунтовуючи свій позов, посилається на те, що 01.04.2013р. між Концерном Міські теплові мережі в особі директора філій концерну МТМ Ленінського району та ТОВ Маліка Плюс укладено договір № 101528 купівлі - продажу теплової енергії в гарячій воді, відповідно до якого позивач взяв на себе зобовязання відпустити теплову енергію в гарячій воді відповідачу, а останній зобовязався оплатити її вартість за діючими тарифами.

Позивач в період з грудня 2014р. по липень 2015р. відпустив відповідачу теплову енергію на суму 13994,59 грн. Проте, відповідач в порушення умов договору не здійснив повну оплату за спожиту теплову енергію, сплативши лише 1359,14 грн., несплачена сума боргу складає 12635,45 грн. Оскільки відповідач своєчасно не погасив заборгованість, позивач звернувся до суду з позовом та просить стягнути 12635,45 грн. основного боргу, на які позивачем відповідно до п. 7.2.11 договору нараховано пеню в розмірі 3279,59 грн., а також відповідно до ст. 625 ЦК України нараховано 3 % річних в сумі 182,83 грн. та інфляційні втрати в розмірі 2017,83 грн.

10.11.2015р. автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено розподіл справ між суддями та визначено позовну заяву до розгляду судді Топчій О.А.

Ухвалою від 11.11.2015р. судом порушено провадження у справі № 908/5658/15 та присвоєно вищевказаній справі номер провадження 35/137/15. У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та обєктивного розгляду і вирішення справи по суті, судове засідання призначено на 26.11.2015р.

В судове засідання 26.11.2015р. представники сторін не зявилися, витребувані судом документи до суду не направили, про причини неявки суд не повідомили. Про час та місце судового засідання були повідомлені вчасно та належним чином.

Ухвалою суду від 26.11.2015р. розгляд справи відкладено на 10.12.2015р.

09.12.2015р. через канцелярію господарського суду від відповідача надійшов відзив, в якому останній визнає заборгованість перед позивачем зі сплати за поставлену на підставі договору теплову енергію на загальну суму 12635,45 грн. Крім цього, відповідач визнає нараховані позивачем штрафні санкцій в загальному розмірі 5480,25 грн., в т.ч. 3% річних в сумі 182,83 грн., інфляційні витрати в сумі 2017,83 грн., пеню в сумі 3279,59 грн., за несвоєчасну оплату суми основного боргу. Також відповідач повідомляє, що станом на 09.12.2015р., відповідач перерахував на користь позивача грошові кошти на загальну суму 14178,69 грн., в тому числі в рахунок погашення суми основного боргу в розмірі 12635,45 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1498 від 08.12.2015 на суму 14178,69 грн. Решта грошових коштів в сумі 1543,24 грн. була перерахована в рахунок сплати поточної заборгованості відповідача, яка не є предметом заявленого позову. Відповідач вважає, що за таких підстав позовні вимоги в частині стягнення суми основного боргу за договором, є такими, що втратили свою актуальність, а тому просить провадження у справі №908/5658/15 в частині стягнення суми основного боргу припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст.80 ГПК України. Відповідач повідомляє, що штрафні санкції на загальну суму 5480,25 грн., які було нараховано позивачем за несвоєчасно сплачений основний борг, також будуть в обов'язковому порядку та у повному обсязі відшкодовані позивачу на підставі відповідного рішення суду у цій справі.

10.12.2015р. через канцелярію господарського суду від позивача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник позивача підтвердив погашення основної заборгованості відповідачем. Просить суд стягнути пеню в розмірі 3279,59 грн., 3 % річних в сумі 182,83 грн., інфляційні втрати в розмірі 2017,83 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 1218 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні проти стягнення з нього пені, 3 % річних та інфляційних витрат не заперечив.

За заявою представників сторін справа розглядалася без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

В судовому засіданні 10.12.2015 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, документи, надані сторонами додатково, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

01.04.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю Маліка плюс (надалі - споживач) та Концерном Міські теплові мережі в особі філії Концерну Міські теплові мережі Ленінського району м. Запоріжжя (надалі теплопостачальна організація) укладено договір № 101528 на відпуск теплової енергії в гарячій воді (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору теплопостачальна організація бере на себе зобовязання відпустити споживачу теплову енергію в гарячій воді (за державним класифікатором продукції та послуг ДК 016:2010 код 35.30.1 пара та гаряча вода; постачання пари, гарячої води), а споживач зобовязується прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами в терміни та порядку, встановленими умовами цього договору та додатками до договору, що є його невідємними частинами.

Відповідно до п. 2.1 договору теплова енергія відпускається споживачу в Гк згідно з додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби:

- опалення та вентиляцію на протязі опалювального періоду;

- підігрів води - за наявності можливості;

- кондиціювання по замовленню споживача;

- інші технологічні потреби по замовленню споживача.

Відповідно до п. 5.1 договору облік споживання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання проводиться за приладами комерційного обліку або розрахунковим способом.

Споживач, що має прилади комерційного обліку, щомісячно подає до теплопостачальної організації звіт про фактичне споживання теплової енергії, в терміни, передбачені додатком № 1 до договору (п. 5.3)

Дата знаття показань приладів обліку Споживачем і надання звіту

в Енергопостачальну організацію до 28 числа поточного місяця (додаток № 1 до договору).

Розділом 6 договору встановлений порядок здійснення розрахунків за теплову енергію.

Відповідно до п. 6.1. договору розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій або в іншій формі, що не заперечує діючому законодавству відповідно до встановлених тарифів, на підставі показань вузла обліку теплової енергії, а у випадках їх відсутності відповідно до обсягів фактично спожитої теплової енергії, розрахованих згідно законодавства та умов договору.

Розділом 10 договору встановлений термін дії договору:

Договір набуває чинності з дня його підписання і діє з 01.04.2014р. (п.10.1)

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, за згодою сторін (п. 10.4)

Як вбачається з матеріалів справи договір № 101528 на день розгляду справи є дійсним.

Правовідносини в сфері виробництва, транспортування та постачання теплової енергії регулюються Законом України "Про теплопостачання" від 02.06.2005 року за № 2633-1V (надалі - ОСОБА_2), «Правилами користування тепловою енергією», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України, від 03.10.2007 року за № 1198 (надалі - Правила) та іншими нормативно-правовими актами України.

Згідно зі ст. ст. 11, 509 ЦК України договір є однією із підстав виникнення цивільних прав і обовязків (зобовязань) Згідно ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позивач, на виконання умов договору, в період з грудня 2014р. по липень 2015р. відпустив відповідачу теплову енергію на загальну суму 13994 59грн., що підтверджується актами приймання-передачі теплової енергії та рахунками.

Відповідач свої зобовязання по оплаті за договором виконав не своєчасно, за вказаний період сплатив 1359,14 грн., несплачена сума заборгованості на день подачі позову до суду становила 12635,45 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, платіжним дорученням №1498 від 08.12.2015р. відповідач перерахував на користь позивача 14178,69 грн., з яких 12635,45 грн. в рахунок погашення суми основного боргу в розмірі. Грошові кошти в сумі 1543,24 грн., були перерахована в рахунок сплати поточної заборгованості та не є предметом заявленого позову.

В судовому засіданні представники сторін підтвердили факт погашення основної заборгованості, що склалася.

Таким чином, в зв'язку із погашенням Відповідачем основної заборгованості предмет спору в частині стягнення основного боргу в розмірі 12635,45 грн. відсутній, а тому в цій частині провадження у справі № 908/5658/15 підлягає припиненню.

Як встановлено ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. № 5101528/96-ВР Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Пунктом 7.2.11 договору передбачено, що в разі несплати або несвоєчасної оплати споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у п. 6.4 договору, з наступного дня, після закінчення терміну сплати споживачем нараховується пеня у розмірі 0,5 % від суми простроченого платежу (але не більше суми, обумовленої законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

За порушення строків оплати послуг позивачем нарахована пеня в сумі 3279,59 грн., розмір якої не заперечується відповідачем та перевірено судом.

Оскільки судом встановлено, що відповідач свої зобовязання за договором виконував несвоєчасно, то вимоги позивача щодо стягнення пені є обґрунтованими та законними, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Нараховані сума 3 % річних складає 182,83 грн.

Інфляційні витрати складають 2017,83 грн.

Відповідач не заперечує проти нарахованих 3 % річних та інфляційних витрат.

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних витрат за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» судом встановлено, що позивачем розрахунки зроблені вірно, а тому підлягають задоволенню в заявленому обсязі.

Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач своєчасно не виконував свої зобовязання щодо оплати за теплову електроенергію за договором № 101528 від 01.04.2013р., то вимоги позивача про стягнення пені в сумі 3279,59 грн.; 3% річних в сумі 182,83 грн.; інфляційні витрати 2017,83 грн. суд вважає законними, обґрунтованими, документально підтвердженими, а тому, враховуючи вищевикладене позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір стягується з відповідача на користь позивача в повному обсязі, в розмірі 1218 грн.

Керуючись ст. ст. 49, п. 1.1 ст. 80, ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Маліка плюс, 69063 Запорізька область, м. Запоріжжя, вул. Горького, 27/29 офіс 15 на користь Концерну Міські теплові мережі в особі філії Концерну Міські теплові мережі Ленінського району м. Запоріжжя 69091 м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137 (на п/р зі спеціальним режимом використання № 1951 у Філії-Запорізьке обласне управління ПАТ „Державний ощадний банк України", МФО 313957, ) пеню в сумі 3279 ( три тисячі двісті сімдесят девять) грн. 59 коп.; 3% річних в сумі 182 (сто вісімдесят дві) 83 коп.; інфляційні втрати в розмірі 2017 (дві тисячі сімнадцять) грн. 83 коп. та 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. судового збору. Видати наказ.

В частині стягнення основного боргу в розмірі 12635,45 грн. провадження у справі припинити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для подання апеляційної скарги з моменту оформлення та підписання повного тексту рішення.

Повне рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 14.12.2015р.

Суддя О.А. Топчій