ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"21" грудня 2015 р.№ 916/5009/15

Суддя Д'яченко Т.Г., розглянувши матеріали вх. № 5283/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторинок "Куяльник"

До відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

Про: стягнення 38703,03 грн.

ВСТАНОВИВ: Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Авторинок "Куяльник" звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою (вх. №5283/15 від 18.12.2015р.), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторинок "Куяльник" заборгованість у розмірі 38703,03 грн.

Відповідно до положень ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У розумінні положень ст. ст. 1,2 Закону України „Про судовий збір" судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат, а платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Як встановлено судом, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторинок "Куяльник" не містить належних доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі позивачем.

Згідно даних інформаційного листа Державної судової адміністрації України від 10.11.2011 р. № 12-6621/11 документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

З урахуванням положень п. 2.21. Постанови Пленуму ВГСУ „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року № 7 платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як встановлено судом, до матеріалів позовної заяви додано завірену банком копію платіжного доручення № 77 від 16.12.2015р. на суму 1218 грн., що у відповідності до п. 2.21. Постанови Пленуму ВГСУ від 21 лютого 2013 року № 7 не може вважатись належним доказом сплати судового збору.

Відсутність у матеріалах позовної заяви належних доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі позивачем засвідчує невиконання ним вимог ст.57 ГПК України та є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 4 ч.1 ст.63 ГПК України.

З урахуванням ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви, за загальним правилом, не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду, після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 4 ч.1 ст.63, ст. 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Авторинок "Куяльник" (вх. ГСОО №5283/15 від 18.12.2015р.) - повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява з доданими документами на 35 аркушах.

Суддя Т.Г. Д'яченко