ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2015р. Справа№ 914/3696/15

За позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром», м. Тернопіль

до відповідача: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок», м. Львів

про: стягнення 106 284,84 грн.

Суддя Долінська О.З.

При секретарі Вашкевич Н.І.

За участю представників:

позивача: ОСОБА_2 дов. №14/001-082 від 01.08.2014 року,

відповідача: ОСОБА_3 дов. №б/н від 19.12.2014 року.

Учасникам судового процесу розяснено права та обовязки передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» про стягнення 106284,84 грн. Ухвалою від 29.10.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 16.11.2015р.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач в порушення умов Договору №ТП-051 від 01.01.2015 р., несвоєчасно та не в повному обсязі оплатив за поставлений товар в період з 31.01.2015 р. по 30.06.2015 р., внаслідок цього в останнього виникла перед позивачем основна заборгованість у сумі 106284,84 грн.

Через канцелярію суду за вх. № 49223/15 від 13.11.2015 року відповідач подав відзив по справі № 914/3696/15 в прохальній частині якого просить суд відмовити в позові, так як заборгованість перед позивачем за даний період відповідачем погашена, про що подав відповідні докази.

Через канцелярію суду 16.11.2015 року за вх. №5337/15 представник позивача подав заяву про зміну підстави та предмету позову, зменшення розміру позовних вимог, в якій просить:

« 1. Долучити цю заяву до матеріалів справи №914/3696/15;

2. Стягнути з ТОВ «Торгова мережа «Барвінок» () на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» () суму заборгованості в розмірі 19 692,98 грн.;

3. Стягнути з ТОВ «Торгова мережа «Барвінок» () на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» () відшкодування витрат по сплаті судових витрат в розмірі 1594,27 грн.;

4. Стягнути з ТОВ «Торгова мережа «Барвінок» () на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» () пеню в розмірі 265,94 грн.;

5. Стягнути з ТОВ «Торгова мережа «Барвінок» () на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» () суму 3% річних в розмірі 18,13 грн.».

Через канцелярію суду 16.11.2015 року за вх. №49721/15 представник позивача подав заяву, в якій просить не розглядати заяву про зміну підстави та предмету позову, зменшення розміру позовних вимог від 16.11.2015 року за вх. №5337/15 та просить повернути її без розгляду - позивачу.

Також через канцелярію суду 16.11.2015 року за вх. №49720/15 подав заяву про відкладення розгляду справи, для надання можливості надання нових доказів та відповідних розрахунків у справі №914/3696/15.

В судове засідання 16.11.2015 р. представник позивача зявився, позов підтримав, вимоги ухвали суду від 29.10.2015 року виконав частково. Підтримав подані ним через канцелярію суду 16.11.2015 року заяви за вх. №49720/15.

В судове засідання 16.11.2015 р. представник відповідача зявився, позов не визнає, із підстав викладених у відзиві, вимоги ухвал суду від 29.10.2015 року виконав частково. В розгляді поданих представником позивача заяв, покладається на розсуд суду.

У пункті 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції зазначено, що Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову.

Відповідно до частини четвертої статті 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення у справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Згідно ч. 1 ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п.2 та п. 4 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: - відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів; - обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 54 ГПК України позовна заява повинна містити: - виклад обставин, на яких грунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; - обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

Як вбачається із матеріалів позовної заяви то позивачем порушено вимоги п. 5 ст. 54 ГПК України, в частині обґрунтованого розрахунку суми, що стягується чи оспорюються позивачем не зазначено періодів прострочення оплат (дат) відносно кожної накладної. Також позивачем порушено вимоги п. 2 та п. 4 ст. 57 ГПК України, так як не додано документів, які підтверджують обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги (розрахунок із зазначенням періодів прострочення (дат) відносно кожної накладної) і як вбачається з опису вкладення у цінний лист, що долучений до заяви за вх. №5337/15 від 16.11.2015 року вказана кількість предметів 1 і загальний підсумок предметів 1 в той час, коли відповідачу згідно п. 2 ч. 1 ст. 57 ГПК України повинні бути направленні всі додатки,що значаться в позовній заяві, яка подана суду.

Згідно п. 3 та п. 6 ст. 60 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо: - у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми; - не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Пунктом 3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції передбачено, що право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК України з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що заява про зміну підстави та предмету позову, зменшення розміру позовних вимог від 16.11.2015 року за вх. №5337/15 підлягає поверненню без розгляду згідно п. 3 та п. 6 ст. 63 ГПК України - позивачу.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 16.11.2015 р. повернуто заяву про зміну підстави та предмету позову, зменшення розміру позовних вимог від 16.11.2015 року за вх. №5337/15 та долучені до неї додатки без розгляду - позивачу. Розгляд справи відкладено на 30.11.2015 р.

29.11.2015 р. від відповідача через відділ обліку та документального забезпечення за вх. №51213 поступили письмові пояснення у справі, в прохальній частині яких просить в частині стягнення 8 105,07 грн. основної заборгованості відмовити і здійснити пропорційний розподіл судових витрат, так як позивач в свою чергу заборгував відповідачу 8 105,07 грн. виходячи з п. 3.2.3. додаткової угоди №3 згідно акту надання послуг №4448 від 01.10.2015 р., підписаного сторонами Договору і скріпленого печатками сторін на суму 8 105,07 грн. в тому числі ПДВ.

Крім того, через канцелярію суду за вх. № 5567/15 від 30.11.2015 року позивач подав заяву про зміну підстави позову по справі № 914/3696/15, відповідно до якої просить суд долучити цю заяву до матеріалів справи № 914/3696/15; стягнути з ТОВ «Торгова мережа «Барвінок» () на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» () суму заборгованості в розмірі 25293,98 гривень за поставлений товар за період з 27.08.2015 р. по 25.09.2015 р. та стягнути з ТОВ «Торгова мережа «Барвінок» () на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» () відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 1594,27 гривень.

В судове засідання 30.11.2015 року позивач зявився, позов підтримав із врахуванням заяви про зміну предмету позову, просить прийняти її до розгляду, вимоги ухвали суду виконав частково.

В судове засідання 30.11.2015 року представник відповідача зявився, позов не визнає, не заперечив проти прийняття заяви про зміну предмету позову до розгляду, вимоги ухвали суду виконав.

Враховуючи те, що суд ще не перейшов до розгляду даної справи по суті, що вбачається із протоколу судового засідання, що міститься в матеріалах справи, суд вважає за доцільне прийняти до розгляду заяву позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» про зміну підстави позову № б/н від 20.11.2015 року, яка подана разом із клопотанням вх. №5567/15 від 30.11.2015 року, в якій просить:

«1.Долучити цю заяву до матеріалів справи № 914/3696/15.

2. Стягнути з ТОВ «Торгова мережа «Барвінок» () на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» () суму заборгованості в розмірі 25293,98 гривень.

3. Стягнути з ТОВ «Торгова мережа «Барвінок» () на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» () відшкодування витрат по сплаті судового збору в розмірі 1594,27 гривень.»

Ухвалою господарського суду Львівської області від 30.11.2015 р. прийнято до розгляду заяву про зміну підстави позову від 30.11.2015 року за вх. №5567/15 і розгляд справи відкладено на 07.12.2015 р.

07.12.2015 р. представник позивача за вх. №5721/15 через канцелярію суду подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 17 188,91 грн. основної заборгованості за поставлений товар в період з 27.08.2015 р. по 25.09.2015 р., у звязку із укладенням додаткової угоди №001-15 від 02.12.2015 р. про зарахування зустрічних однорідних вимог в сумі 8 105,07 грн.

В судове засідання 07.12.2015 р. представник позивача зявився, позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві із врахуванням заяви вх. №5721/15 від 07.12.2015 року про зменшення позовних. Просить її прийняти до розгляду і позов задоволити.

В судове засідання 07.12.2015 р. представник відповідача зявився, проти позову не заперечив, із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог позивача від 07.12.2015 р. №5721/15, вимоги ухвали суду від 30.11.2015 р. виконав.

Заява позивача (вх. №5721/15 від 07.12.2015 р.) про зменшення розміру позовних вимог прийнята судом, так як не протирічить діючому законодавству, не порушує нічиїх прав та охоронюваних законом інтереси інших осіб, а також є процесуальним правом сторони, відповідно до ст. 22 ГПК України.

В судовому засіданні 07.12.2015 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши і проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності, оглянувши оригінали документів, суд встановив таке.

Між сторонами у справі укладено Договір № ТП-051 від 01.01.2015р. (надалі Договір). За умовами цього Договору постачальник (позивач у справі) зобовязується передати у власність покупця визначений цим Договором товар на підставі замовлень покупця, а покупець (відповідач у справі) зобовязується прийняти товар та оплачувати його. Предметом поставки за цим договором є товар: Хліб і хлібобулочні вироби.

Відповідно до п. 3.3. Договору покупець зобовязаний сплатити вартість поставленої партії товару протягом 55 календарних днів з моменту отримання покупцем товару від постачальника за умови своєчасного надання постачальником всіх передбачених цим Договором та чинним законодавством України належно оформлених документів на поставлений товар.

На виконання умов Договору позивачем з урахуванням вартості поверненого покупцем товару, у період з 27.08.2015 р. по 25.09.2015 р. включно позивач поставив покупцю Товар на суму 25293,98 грн., що підтверджується долученими до матеріалів справи видатковими накладними, накладними на повернення товару постачальнику, витягами з документів бухгалтерського обліку, а саме: витягами з картки рахунку 36.1.1. щодо контрагента ТОВ «Торгова мережа «Барвінок» за період 04.11.2014 р. по 31.12.2014 р.; за період з 27.08.2015 р. 05.11.2015 р.; видатковими накладними та накладними на повернення товару постачальнику. Проте відповідачем не було проведено оплату вище поставленого товару за вказаний період, в звязку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

02.12.2015 р. між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду №001-15 про зарахування зустрічних однорідних вимог до договору №ТП-051 від 01.01.2015 р.

Згідно п. 2.2. даної додаткової угоди, з моменту підписання сторонами цієї Угоди Сторона-№1 та Сторона-№2 вважаються такими, що належним чином виконали свої зобовязання за Договором -№2 та Договором -№1 в сумах, які по розміру ставлять 8 105,07 грн., в тому числі ПДВ, а заборгованість Сторони-№1 на користь Сторони-№2, з урахуванням умов п.3.3. Договору-№1 та умов цієї Угоди, становитиме 17 188,91 грн.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем за спірний період на час прийняття судом рішення становить 17 188,91 грн.

Станом на день розгляду справи судом, відповідач не надав суду доказів погашення заборгованості в повному обсязі, проти позову не заперечив, несплату заборгованості пояснив важким фінансовим становище відповідача.

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно до ст. 173 ГК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, в тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Відповідно до ст. 179 ГК України, майново-господарські зобовязання, які виникають між субєктами господарювання або між субєктами господарювання і негосподарюючими субєктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобовязаннями.

Згідно ст.193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог вказаного кодексу. Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача 17 188,91 грн. основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення повністю в сумі стягнення з відповідача на користь позивача 17 188,91 грн.

Судовий збір суд покладає на відповідача в розмірі 1 218,00 грн. у відповідності до ст. 49 ГПК України, так як спір виник з його вини. А відтак, стягується судом з відповідача на користь позивача в даній справі.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позовні вимоги задоволити повністю.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» (адреса: вул. Городоцька, 359, , м. Львів, 81151, ідентифікаційний ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Тернопільхлібпром» (адреса: вул. С. Будного, 3, м. Тернопіль, 79040, ідентифікаційний ) 17 188,91 грн. основної заборгованості та 1 218,00 грн. понесених витрат на сплату судового збору.

3. Наказ видати відповідно до ст. 116, 117 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 11.12.2015 р.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Долінська О.З.