ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2015р. Справа№ 914/4129/15

За позовною заявою: Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Приватбанк", м. Дніпропетровськ

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с.Чишки, Пустомитівський район, Львівська область

про: стягнення заборгованості 988,84 доларів США, що за курсом 22,90 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.10.2015р. складає 22644,44 грн.

Суддя Ділай У.І

За участі представників:

Від позивача: Гулкевич Н.І. - заступник керівника напрямку з юридичної роботи (Довіреність №3331-К-О від 06.08.2015р.)

Від відповідача: Шокало Н.А. - адвокат

Права і обов'язки передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України роз'яснено. Клопотань в порядку ч. 6 ст. 811 ГПК України про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається справа за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 988,84 доларів США.

Ухвалою суду від 03.12.2015р. за даним позовом порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 15.12.2015р.

Представник позивача в судовому засіданні 15.12.2015р. підтримав позовні вимоги, з підстав наведених у позовній заяві та з посиланням на матеріали справи.

В судовому засіданні 15.12.2015р. представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 31.03.2006р. ФОП ОСОБА_1 сплатив 26131,76 доларів США «тіла» кредиту та 7028,67 доларів США відсотків за користування кредитом, що підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором від 06.06.2003р. № 3/63. Строк позовної давності про стягнення пені в розмірі 988,84 дол. США розпочався ще 31.03.2006р. Відтак, просив застосувати наслідки пропуску строку позовної давності та відмовити ПАТ КБ «Приватбанк» у задоволенні його позовних вимог повністю.

В процесі розгляду матеріалів справи суд -

встановив:

06.06.2003р. між сторонами укладено кредитний договір № 3/63, відповідно до п. 1.1. якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 31250,00 доларів США з відсотковою ставкою 16% та строком виконання зобов'язань (терміном повернення кредиту) 05.06.2006р.

Договірні зобов'язання позивач виконав належним чином в повному обсязі.

Відповідач свої зобов'язання за договором по сплаті тіла кредиту та процентів за користування кредитними коштами виконав в повному обсязі. Однак, в поданій позовній заяві позивач зазначив, що відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином виконав частково, а саме, не сплатив пеню. Відтак, позивач звернувся до господарського суду Львівської області із позовною заявою про стягнення з відповідача 988,84 доларів США пені.

В порядку досудового врегулювання спору, позивач направляв відповідачу претензію 17.10.2015р. про необхідність сплати 988,84 доларів США пені. Вказана претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Як встановлено судом, відповідно із долученим до позовної заяви розрахунком заборгованості, свої зобов'язання по сплаті кредитних коштів відповідач виконав належним чином 28.03.2006р., що не заперечено представником відповідача.

За вказаних обставин, відповідач заявив про застосування судом позовної давності.

При прийнятті рішення суд виходив із наступного.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Як підтверджується матеріалами справи, сторони уклали кредитний договір № 3/63 від 06.06.2003р., у зв'язку із чим набули взаємних прав і обов'язків.

Термін повернення кредиту 05.06.2006р.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодекс) України та статті 20 Господарського кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та Інтересу.

За приписами ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, Інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих па запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

У ЦК України встановлено як загальну, тривалістю у три роки (стаття 257), так і спеціальну позовну давність (стаття 258), скорочену або більш тривалу порівняно із загальною. Спеціальна позовна давність піддягає застосуванню лише у випадках, прямо передбачених законом.

До вимог про стягнення неустойки застосовується позовна давність в один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України).

У разі неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначене періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу (постанова судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 3 червня 2015р. у справі N 6-31цс15).

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення (ч. 3 ст. 267 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Відповідач оплатив отримані кредитні кошти та проценти за користування ними вчасно 28.03.2006р. Термін повернення кредиту 05.06.2006р. Неоплаченою залишилась сума пені за період з 31.03.2006р. по 27.10.2015р. у розмірі 1069,69 доларів США, з яких 80,85 доларів США списано банком.

Отже, оцінивши подані докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив, що позовну заяву подано після спливу річного терміну позовної давності. За таких обставини, зважаючи на все вище наведене, суд прийшов до висновку відмовити в позові.

Судовий збір покладається на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись вимогами ст.ст. 16 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 28, 33. 34. 44. 48, 49. 82-84 ГПК України суд, -

ВИРІШИВ:

1.У задоволенні позовних вимог відмовити.

Повний текст складено 21.12.2015р.

Суддя Ділай У.І.