донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

09.12.2015 справа № 908/3927/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю представників сторін:
від позивача:не з`явився,
від відповідача:не з`явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Південна промислова компанія"
на рішення господарського суду Запорізької області
від30.07.2015
по справі№908/3927/15 (ОСОБА_4В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства "Радикал банк", с. Петропавлівська Борщагівка Київської області,
доТовариства з обмеженою відповідальнітю "Південна промислова компанія", м. Запоріжжя
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачаДержавного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" в особі відокремленого підрозділу "Дніпровська електроенергетична система", м. Запоріжжя,
простягнення 25 465, 42 грн.

Публічне акціонерне товариство «Радикал Банк» (далі ПАТ «Радикал Банк», ОСОБА_5), с. Петропавлівська Борщагівка Києво-Святошинського району Київської області, звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна промислова компанія» (далі ТОВ «ППК», Принципал), м. Запоріжжя, про стягнення гарантії 17 000, 00 грн., витрат на сплату судового збору в порядку регресу 1 827, 00 грн., процентів від суми гарантії 565, 89 грн., пені від суми заборгованості 726, 58 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів 12, 09 грн., штрафу за несвоєчасне погашення суми гарантії 5 100, 00 грн., штрафу за несвоєчасне погашення процентів 169, 77 грн., інфляційних втрат від суми несвоєчасно погашеної гарантії 26, 62 грн., інфляційних втрат від суми процентів 0, 48 грн., 3% штрафу від суми несплаченої гарантії 36, 33 грн., 3 % штрафу від суми процентів 0, 66 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 30.07.2015 у справі № 908/3924/15 позовні вимоги ПАТ «Радикал Банк» задоволено частково та стягнуто з ТОВ «ППК» суму гарантії 17 000, 00 грн., витрати на сплату судового збору в порядку регресу 1 827, 00 грн., проценти від суми гарантії 565, 89 грн., пеню від суми заборгованості 642, 74 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів у сумі 9, 41 грн., штрафу за несвоєчасне погашення суми гарантії у розмірі 5 100, 00 грн., штрафу за несвоєчасне погашення процентів у сумі 169, 77 грн., 3% річних від несплаченої гарантії 8, 32 грн., 3 % річних від суми процентів 0, 62 грн. В іншій частині позову відмовлено за необґрунтованістю.

Відповідач, не погодившись з прийнятим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити. Зокрема, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм як матеріального, так і процесуального права, а також зазначає, що суд вийшов за межі позовних вимог у частині стягнення 3 % штрафу від суми гарантії та процентів.

На виконання ухвали Донецького апеляційного господарського суду від 03.09.2015 представник Державного підприємства «Національна енергетична компанія «Укренерго» в особі відокремленого підрозділу "Дніпровська електроенергетична система" (далі Дніпровська ЕС ДП «НЕК «Укренерго», ОСОБА_5) 17.09.2015 через канцелярію суду надав письмові пояснення, в яких зазначає, що правомірність вимоги ОСОБА_5 про сплату гарантії у сумі 17 000, 00 грн. встановлена рішенням господарського суду Київської області від 21.10.2015 у справі № 911/5046/14, тому не підлягає доказуванню на підставі ст. 35 ГПК.

24.09.2015 представник ПАТ «Радикал Банк» через канцелярію суду надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення господарського суду Запорізької області від 30.07.2015 у справі № 908/3927/15 залишити без змін. Крім того, Позивач не погоджується з твердженням, що суд вийшов за межі позовних вимог у частині стягнення 3 % штрафу, оскільки таке стягнення заявлено Позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Представники Позивача, Відповідача та третьої особи у судове засідання 09.12.2015 не зявились, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому судова колегія вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу за їх відсутності.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст. 101 ГПК України та на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм як матеріального, так і процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд,

В С Т А Н О В И В :

Між ПАТ «Радикал Банк» та ТОВ «ППК» було укладено Договір про надання гарантії № 11246/TG-654 від 08.08.2014 на користь Дніпровської ЕС ДП «НЕК «Укренерго», відповідно до якого ОСОБА_5 надає на користь ОСОБА_5 Гарантію, за якою зобовязується сплатити ОСОБА_5 на його письмову вимогу грошову суму у разі гарантійного випадку та дотримання умов гарантії та цього ОСОБА_6 (а. с. 14-17).

Сума гарантії складає 17 000, 00 грн. (п. 1.2 ОСОБА_6).

Відповідно до п. 4.3 ОСОБА_6 якщо на вимогу ОСОБА_5 виплачує кошти за гарантією Принципал зобовязаний протягом одного робочого дня, але не пізніше дня закінчення строку гарантії, повністю відшкодувати Банку такі виплати та усі повязані з цим витрати Банку, у валюті гарантії. До повного такого відшкодування Принципал сплачує Банку проценти від суми боргу в розмірі 45 % річних (за методом факт/факт (фактична кількість днів у місяці/фактична кількість днів у році 365 (366) у валюті гарантії за період з моменту виконання Банком вимоги ОСОБА_5 до моменту зарахування суми боргу на належні рахунки Банку.

Згідно з п. 4.5 ОСОБА_6 має нічим не обмежене право на зворотну вимогу до Принципала (регрес) у розмірі суми гарантії, процентів та будь-яких витрат (збитків).

У п. 4.6 ОСОБА_6 передбачено, що Принципал зобовязаний відшкодувати Банку витрати за гарантією, враховуючи комісії, повязані з відправкою повідомлень засобами телекомунікаційного звязку (SWIFT, TELEX), комісії авізуючого банку та банку ОСОБА_5, а також комісії, повязані з переказом платежів за гарантією.

За порушення строків повернення Банку коштів, сплачених Банком та гарантією/сплати процентів, комісій та/або інших платежів за цим ОСОБА_6 Принципал сплачує Банку пеню від суми заборгованості у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочки, що діяла в період, за який нараховується пеня, та за порушення п. 1.6, 4.2, 4.3, 4.6, 4.7, 4.8 ОСОБА_6 Принципал сплачує Банку штраф у розмірі 30 % від суми невиконаного та/або не в повному обсязі виконаного зобовязання за кожен випадок такого порушення (п. 5.1 ОСОБА_6).

Згідно з п. 5.2 ОСОБА_6 незалежно від сплати неустойки (штрафу, пені тощо) Принципал також зобовязаний відшкодувати Банку збитки.

08.08.2014 банк видав на користь Дніпровської ЕС ДП «НЕК «Укренерго» гарантію відносно процедури закупівлі «Проводи та кабелі електронні й електричні, інші (ДК 016-2010:27.32.1), яку згідно з оголошенням про заплановану закупівлю № 143535, опублікованим в Інформаційному бюлетені «Вісник державних закупівель» № 40 (11.07.2014) від 11.07.2014 (дата розкриття 13 серпня 2014 року) проводить Дніпровська ЕС ДП «НЕК «Укренерго», у звязку з направленням ТОВ «ППК» ОСОБА_5 своєї пропозиції конкурсних торгів щодо зазначеного предмета закупівлі (а. с. 19).

За рішенням господарського суду Київської області від 21.01.2015 у справі № 911/5046/14 з ПАТ «Радикал Банк» на користь ДП «НЕК «Укренерго» стягнуто суму гарантії у розмірі 17 000, 00 грн. у звязку з настанням гарантійного випадку та судовий збір у сумі 1 827, 00 грн.

Зазначене рішення набрало законної сили та було виконано у повному обсязі: за платіжними дорученнями № 2090 та № 3562 від 22.05.2015 ПАТ «Радикал Банк» було перераховано ОСОБА_5 суму гарантії у розмірі 17 000, 00 грн. та судовий збір у сумі 1 827, 00 грн. (а. с. 72). Постановою ВДВС Києво-Святошинського РУЮ від 03.06.2015 № 47100669 встановлено, що згідно з меморіальним ордером № 2090 від 22.05.2015 борг сплачено у повному обсязі (а. с. 70-71).

У звязку з виплатою на користь ОСОБА_5 суми гарантії ПАТ «Радикал Банк» звернулось до ТОВ «ППК» з листом від 22.05.2015 № 1635/15-БГ про виплату в порядку регресу протягом двох робочих днів з моменту отримання цього листа суми гарантії у розмірі 17 000, 00 грн. та судового збору у сумі 1 827, 00 грн. (а. с. 25). Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ТОВ «ППК» отримало вимогу Банку 02.06.2015 (а. с. 26).

Вимога ПАТ «Радикал Банк» Принципалом виконана не була, тому на підставі п.п. 4.3, 5.1 ОСОБА_6 за прострочення сплати суми гарантії і процентів Відповідачу були нараховані штраф та пеня, а також 3 % річних та інфляційні нарахування на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК.

Зазначена вимога дотепер не була виконана ТОВ «ППК», що стало приводом звернення ПАТ «Радикал Банк» до суду.

Вивчивши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає рішення господарського суду законним, обґрунтованим і таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 560 ЦК України за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку. Гарант відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

За рішенням господарського суду Київської області від 21.01.2015 у справі № 911/5046/14 з ПАТ «Радикал Банк» на користь ДП «НЕК «Укренерго» стягнуто суму гарантії у розмірі 17 000, 00 грн. у звязку з настанням гарантійного випадку та судовий збір у сумі 1 827, 00 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, правомірність вимог ОСОБА_5 про сплату суми гарантії не потребує доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 563 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 виконав свій обовязок зі сплати гарантії перед ОСОБА_5.

Відповідно до ст. 569 ЦК України гарант має право на зворотну вимогу (регрес) до боржника в межах суми, сплаченої ним за гарантією кредиторові, якщо інше не встановлено договором між гарантом і боржником.

ОСОБА_6 (п.п. 4.5, 4.6, 5.2) передбачено, що ОСОБА_6 має право зворотної вимоги до Принципала, зокрема щодо стягнення будь-яких збитків.

Враховуючи, що банком були понесені додаткові витрати на сплату судового збору за позовом ОСОБА_5 у розмірі 1 827, 00 грн., Відповідач зобовязаний відшкодувати ПАТ «Радикал Банк» суму цих витрат.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо стягнення з Відповідача судового збору (витрат за гарантією) в сумі 1 827, 00 грн. в порядку регресу.

Позивачем на підставі п. 4.3 ОСОБА_6 нараховано проценти за ставкою 45 % річних від суми гарантії за період з 22 травня по 17 червня 2015 року у розмірі 565, 89 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про правомірність такого нарахування.

Позивачем на підставі п. 5.1 ОСОБА_6 Відповідачу було нараховано штраф у розмірі 30 % від суми гарантії та 30 % від суми процентів у звязку з порушенням п. 4.3 ОСОБА_6.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України штрафними санкціями у ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Перевіривши арифметичний розрахунок, здійснений судом першої інстанції, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку щодо задоволення позовних вимог у частині стягнення штрафу у розмірі 30 % від суми гарантії 5 100, 00 грн. та 30 % від суми процентів 169, 77 грн.

Крім того, Позивачем на підставі п. 5.1 ОСОБА_6 нарахована пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення сплати гарантії за період з 23.05.2015 по 17.06.2015 в сумі 726, 58 грн.

Як передбачено ч. 2 ст. 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Як встановлено ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Позивачем невірно визначений початок прострочення зі сплати гарантії та невірно розрахована пеня на суму процентів, оскільки Відповідач повинен був виплатити Банку суму гарантії до 25.05.2015, тому першим днем прострочення є 26.05.2015, а не 23.05.2015.

Отже, стягненню підлягає пеня на суму гарантії у розмірі 642, 74 грн. за період з 26.05.2015 по 17.06.2015.

На підставі п. 5.1 ОСОБА_6 Позивачем також нарахована пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення сплати процентів у розмірі 12, 09 грн. за період з 05.06.2015 по 17.06.2015.

Перевіривши арифметичний розрахунок, здійснений судом першої інстанції, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що пеню на суму процентів слід розраховувати наростаючим підсумком від суми прострочених процентів, яка існувала на кожен день відповідного періоду.

Отже, стягненню підлягає пеня від процентів за прострочення сплати гарантії у розмірі 9,41 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ПАТ «Радикал Банк» заявлено до стягнення також 3 % річних на суму гарантії та суму процентів, однак Відповідач заперечує проти такого нарахування, оскільки вважає, що ОСОБА_6 встановлено іншу ставку відсотків річних, тобто 45 %.

Колегія суддів вважає таке твердження помилковим.

Відповідно до п. 4.3 ОСОБА_6 Принципал сплачує Банку проценти за користування грошовими коштами за ставкою 45 % річних, а 3 % річних нараховані Позивачем в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відсотки річних, передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК, за своєю правовою природою відрізняються від процентів, оскільки останні підлягають сплаті саме за правомірне користування чужими грошовими коштами. Водночас 3 % річних підлягають стягненню за вказівкою закону у випадку порушення грошового зобовязання.

Позивачем заявлено до стягнення 3 % річних від суми гарантії у розмірі 12, 58 грн. за період з 23.05.2015 по 31.05.2015.

Перевіривши арифметичний розрахунок, здійснений судом першої інстанції, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що Позивач неправильно визначив початок строку прострочення виконання зобовязання зі сплати гарантії, тому стягненню підлягають 3 % річних у розмірі 8,38 грн. за період з 26.05.2015 по 31.05.2015.

Щодо стягнення 3 % річних від суми процентів у розмірі 0,66 грн. за період з 23.05.2015 по 17.06.2015, нарахованих Позивачем, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що суд першої інстанції правильно визначив порядок їх нарахування.

Оскільки нарахування процентів почалось 22.05.2015, за період з 23.05.2015 по 26.05.2015 сума 3 % річних не враховується, тому що їх розмір за кожен день прострочення складає менше 0,00 грн. Крім того, враховуючи, що проценти за прострочення сплати гарантії нараховуються за кожен день такого прострочення, 3 % річних необхідно розраховувати за кожний день розрахункового періоду наростаючим підсумком.

Таким чином, стягненню підлягають 3 % річних від процентів за прострочення сплати суми гарантії у розмірі 0,62 грн.

Зважаючи на порядок формування індексу інфляції (впродовж усього календарного місяця та за цілий місяць), період нарахування має визначатися цілими місяцями, починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж.

Відтак, враховуючи розяснення, наведені у постанові пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 № 14, та рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного суду України № 62-97р від 03.04.1997, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що нарахування інфляційних втрат за період з 23.05.2015 по 17.06.2015 за прострочення сплати гарантії в сумі 26,62 грн. та за прострочення сплати процентів у розмірі 0,48 грн. нараховані Позивачем неправомірно.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ «ППК» підлягає залишенню без задоволення, а рішення господарського суду Запорізької області від 30.07.2015 у справі № 908/3927/15 підлягає залишенню без змін.

Відповідно до статті 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Південна промислова компанія», м. Запоріжжя, на рішення господарського суду Запорізької області від 30.07.2015 у справі № 908/3927/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 30.07.2015 у справі № 908/3927/15 залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: Т.М. Колядко

ОСОБА_3