Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "11" грудня 2015 р. Справа № 906/1497/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

при секретарі Шундрик Т.В.

за участю представників сторін:

- від позивача: ОСОБА_1 - підприємець; ОСОБА_2 - представник за договором про надання правової допомоги від 29.09.2015.

- від відповідача: не прибув (Скиданчук І. В. - начальник юридичного відділу, дов. №3 від 05.01.2015 в засіданні суду 09.12.2015)

(в порядку ст. 30 ГПК України: Кучко В. І - керівник філії "Чуднівський райвтодор" в засіданні суду 09.12.2015)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (Житомирська область, Чуднівський район, с. Подолянці)

до Дочірнього підприємства "Житомирський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (м. Житомир)

про стягнення 7300,50 грн.

В засіданні суду 09.12.2015 оголошувалась перерва до 14:30 11.12.2015 відповідно до ст. 77 ГПК України.

Позивач звернувся з позовом до господарського суду Житомирської про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 7300,50 грн за реалізовану продукцію філії "Чуднівський райавтодор".

Ухвалою господарського суду від 30.09.2015 порушено провадження у справі та призначено судове засідання.

Ухвалою від 20.10.2015 господарський суд відклав розгляд справи у зв'язку з неявкою представника відповідача; зобов'язав сторони надати необхідні документи.

Ухвалою від 03.11.2015 господарський суд зобов'язав позивача надати для огляду в засіданні суду оригінал Акту звірки взаємних розрахунків, підписаний позивачем та керівником філії "Чуднівський райавтодор"; зобов'язав сторони надати необхідні документи; в порядку ст. 30 ГПК України викликав в засідання суду керівника Філії "Чуднівський райавтодор" ДП "Житомирський облавтодор" Кучко В.І. для надання пояснень по справі, а саме, підтвердити чи спростувати факт придбання у позивача запасні частини та матеріали до автомобілів і тракторів, відповідно до акту звірки взаємних розрахунків, підписаного зі сторони Філії "Чуднівський райавтодор" 17.11.2014.

Позивач в засіданні суду позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві; зазначив, що ним було поставлено філії "Чуднівський райавтодор" запасні частини та матеріали до автомобілів і тракторів, за які відповідач розрахувався частково; при цьому, керівником вказаної філії підписано акт звірки розрахунків з підтвердженням суми боргу; надав в попередньому судовому засіданні для огляду розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), копії яких долучено до справи (а. с. 41 - 44).

Відповідач, згідно з наданим до суду відзивом на позовну заяву від 03.11.2015 вих. №1282 (а. с. 45 - 50), проти позову заперечив, зокрема, з тих підстав, що позивач не надав доказів продажу товару саме філії відповідача, а акт звірки розрахунків не може бути доказом заборгованості, оскільки є документом, за яким бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій, а наявність чи відсутність будь - яких зобов'язань підтверджуються первинними документами; вказав, що керівником філії підписано акт звірки з перевищенням повноважень, так як ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" не наділяло повноваженнями філію щодо купівлі продукції та підписання документів.

Крім того, в судових засіданнях 19.11.2015 та 09.12.2015 заслухано в порядку ст. 30 ГПК України керівника філії "Чуднівський райавтодор" Кучко В. І., яка повідомила, що товарів, зазначених в акті звірки взаємних розрахунків філія не отримувала, а вказаний акт, із зазначенням кінцевого сальдо в розмірі 7300,50 грн на користь позивача, підписаний нею 17.11.2014 під тиском останнього.

Разом з тим, в судовому засіданні 03.11.2015 заслухано в порядку ст. 30 ГПК України колишнього механіка філії "Чуднівський райавтодор" ОСОБА_5, який підтвердив придбання запасних частин та матеріалів у позивача та пояснив, що видаткові накладні на придбану продукцію у позивача знаходяться у бухгалтерії філії.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в попередніх судових засіданнях повноважних представників сторін та викликаних в порядку ст. 30 ГПК України посадових осіб відповідача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як зазначено у позовній заяві, між ФОП ОСОБА_1 (продавець) та ДП "Житомирський облавтодор" ВАТ "ДАК "Автомобільні дороги України", в особі керівника філії "Чуднівський райавтодор" (покупець) був укладений усний договір купівлі-продажу запасних частин і матеріалів до автомобілів та тракторів (далі - товар), відповідно до якого продавець зобов"язався поставляти покупцю окремі заздалегідь визначені і обумовлені партії запасних частин і матеріалів до автомобілів та тракторів.

У відповідності до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з ч. 1 ст. 181 ГК України, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Позивач стверджує, що за період з 24.11.2011 по 23.04.2014 ним було поставлено філії "Чуднівський райавтодор" товару на загальну суму 19410,50 грн., з яких покупцем сплачено 12110,00 грн; залишок боргу склав 7300,50 грн, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 17.11.2014, підписаного сторонами (далі - акт звірки) (а. с. 115).

У вказаному акті зазначено, що за період з 24.11.2011 по 24.12.2012 поставлено товару на загальну суму 6855,00 грн у такі дати (а. с. 15, 115):

- 24.11.2011 - на суму 1464,00 грн;

- 23.01.2012 - на суму 702,00 грн;

- 06.08.2012 - на суму 1260,00 грн;

- 06.12.2012 - на суму 2117,00 грн;

- 24.12.2012 - на суму 1312,00 грн.

Однак, з наданих позивачем на вимогу суду додатків №5 до податкової декларації з податку на додану вартість з 2011 по 03.01.2013 вбачається, що позивач поставив відповідачу товару на загальну суму 8355,00 грн (а. с. 41 - 44), що на 1500,00 грн більше, ніж вказано у акті звірки взаємних розрахунків.

Крім того, за період з 14.02.2013 по 23.04.2014 позивачем поставлено філії "Чуднівський райавтодор" товару на загальну суму 12555,50 грн.

У наданих відповідачем копіях платіжних доручень зазначено, що філією "Чуднівський райавтодор" проведено оплату за такими рахунками у відповідних сумах:

- №162 від 09.07.2012 на суму 1250,00 грн (призначення платежу - оплата за запчастини згідно з накладною №8 від 23.01.2012) (а. с. 61;

- №74 від 30.07.2013 на суму 3000,00 грн (призначення платежу - оплата за запчастини згідно з накладною №8 від 23.01.2012) (а. с. 61);

- №94 від 30.08.2013 на суму 3000,00 грн (призначення платежу - оплата за запчастини згідно з накладною №8 від 23.01.2012) (а. с. 62).

Отже, згідно з вказаними платіжними дорученнями за отриманий від позивача товар на суму 6855,00 грн з 24.11.2011 по 24.12.2012 відповідачем в особі філії "Чуднівський райавтодор" станом на 30.08.2013 сплачено 7250,00 грн, фактично переплата становить 395,00 грн (7250,00 - 6855,00).

Однак, вказаний факт міг би мати місце за умови, що між сторонами існували договірні відносини і відповідач в особі філії планував і в подальшому отримувати від позивача товар на вказану суму переплати.

Тому господарський суд відносить сплачену відповідачем суму в розмірі 395,00 грн в рахунок поставленого позивачем товару на суму 1500,00 грн, відповідно до розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), наданої позивачем (а. с. 41), яка, однак, сторонами у вищевказаному акті звірки не відображена (2202,00 - 702,00 - сума, яка зазначена у акті звірки).

Таким чином, з врахуванням вказаної розшифровки податкових зобов'язань, станом на 30.08.2013 сальдо на користь позивача за поставлений товар за період з 24.11.2011 по 24.12.2012 мало б становити 1105 грн (1500,00 - 395,00).

Разом з тим, враховуючи не зазначену сторонами у акті звірки суму в розмірі 1500,00 грн, у суду відсутні правові підстави виходити за межі позовних вимог, враховуючи приписи п. 2 ч. 1 ст. 83 ГПК України.

На думку позивача, частково не оплаченим є товар, поставлений філії "Чуднівський райавтодор" на загальну суму 12555,50 грн :за такими накладними

- №11 від 14.02.2013 на суму 1209,00 грн (а. с. 68);

- №23 від 12.03.2013 на суму 1605,00 грн (а. с. 69);

- №29 від 25.03.2013 на суму 1756,00 грн (а. с. 70);

- №96 від 15.08.2013 на суму 855,00 грн (а. с. 71);

- №130 від 11.11.2013 на суму 1653,00 грн (а. с. 72);

- №149 від 19.12.2013 на суму 2583,00 грн (а. с. 73);

- №5 від 28.02.2014 на суму 2453,00 грн (а. с. 74)

- №6 від 23.04.2014 на суму 441,50 грн (а. с. 75).

З наданих відповідачем копій платіжних доручень вбачається, що філією "Чуднівський райавтодор" проведено оплату за такими рахунками у відповідних сумах:

- від 30.12.2013 №155 - на суму 2860 грн (призначення платежу - за запчастини згідно з рахунком №149 від 19.12.2013) (а. с. 63);

- від 11.02.2013 №11 від 02.2014 - на суму 2000,00 грн (призначення платежу - за запчастини згідно з рахунком №149 від 19.12.2013) (а. с. 63), а всього на загальну суму 4860,00 грн.

Таким чином, на думку позивача залишок боргу складає 7300,50 грн (12555,50 - 395,00 - 4860,00).

Враховуючи заперечення відповідача щодо отримання ним товару від позивача за вказаними накладними, які ґрунтуються на факті відсутності у накладній всіх відповідних реквізитів згідно із Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", слід зазначити, що фізичні особи - підприємці не ведуть бухгалтерського обліку відповідно до вимог зазначеного Закону України.

Оскільки предметом спору у даній справі є вимога про стягнення з відповідача коштів за товар, придбання якого здійснювалося за усною домовленістю сторін, суд витребовував додаткові докази щодо підтвердження реальності вчинення господарських операцій у межах спірних правовідносин.

Так, з метою підтвердження факту отримання посадовими особами Філії "Чуднівський райавтодор" товару у позивача, в засіданні суду 03.11.2015 було заслухано колишнього механіка філії "Чуднівський райавтодор" ОСОБА_5, який підтвердив отримання ним товару у позивача та пояснив, що видаткові накладні на придбану продукцію у позивача знаходяться у бухгалтерії філії.

Для підтвердження даних, щодо повноважності вказаної особи, а також щодо підтвердження повноважень Кучко В.І., судом було витребувано у відповідача документи з даними про ОСОБА_5 та Кучко В.І.

Згідно з наданими відповідачем копіями документів, ОСОБА_5 з 10.10.2006 працював механіком на Філії "Чуднівський райавтодор" (копія наказу про призначення № 25 від 09.10.2006, а. с. 101), Кучко Валентина Іванівна відповідно до наказу № 94к від 16.11.2011 з 16.11.2011 - тимчасово виконуюча обов'язки начальника філії "Чуднівський райавтодор" (а. с. 103).

Відповідно до наказу №11 від 23.04.2015 ОСОБА_5 звільнений з посади провідного механіка (а. с. 102).

Враховуючи, що відповідно до вимог податкового законодавства фізичні особи - підприємці зобов'язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару, господарський суд ухвалою від 30.09.2015 зобов'язав позивача надати для огляду в засіданні суду Книги обліку доходів і витрат за 2011 - 2014 роки, а ухвалами від 19.11.2015 (а. с. 65) та від 27.11.2015 (а. с. 106) - документи про походження продукції, поставленої відповідачу (докази придбання позивачем товару, зазначеного у акті звірки взаємних розрахунків від 17.11.2014).

В засіданні суду 03.11.2015 позивач повідомив, що до 2013 року він перебував на обліку як платник ПДВ, тому надав для огляду розшифровки податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5), копії яких долучено до справи (а. с. 41 -44), з яких вбачається, що позивач декларував здійснені операції за 2011 - 2012 роки.

В той же час, позивач повідомив, що Книги обліку доходів і витрат у 2013, 2014 роках ним не велися, так як податковий орган їх не витребовував.

Однак, слід звернути увагу позивача, що відповідно до діючого станом на виникнення спірних правовідносин Порядку ведення книги обліку доходів платників єдиного податку першої і другої груп та платників єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 15.12.2011 №1637, затверджено відповідні форми книг обліку доходів і книг обліку доходів і витрат та зазначено про обов'язковість їх ведення

Щодо документів, які підтверджують придбання ним товару, поставленого філії "Чуднівський райавтодор" у 2013, 2014 роках, позивач пояснив, що придбавав ці товари у попередні роки; реалізовував відповідачу залишки запасних частин і матеріалів до автомобілів та тракторів, видаткові накладні щодо придбання яких не збереглися; деякі товари придбавав у інших фізичних осіб - підприємців, які не мають обов'язку виписувати видаткові накладні.

У зв'язку з цим, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що реальність господарської операції щодо поставки товарів відповідачу, має бути підтверджена, зокрема, фактом руху активів у обсягах, зазначених у відповідних накладних на загальну суму 12555,50 грн, не підписаних зі сторони відповідача.

Так, відповідно до Порядку здійснення торговельної діяльності та правил торговельного обслуговування населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.06.2006 № 833 із змінами, підприємець зобов'язаний мати документи на весь наявний у нього товар. Торгувати товарами, на які в підприємця немає документів від постачальника, а також документів, що підтверджують якість і безпеку (сертифікати якості та, за необхідності, відповідності), забороняється.

Окрім цього, п. 121.1 Податкового кодексу України зобов'язує підприємців, зберігати в себе оригінали первинних документів облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності протягом установлених законодавством строків їхнього зберігання.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 ГПК України, обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Таким чином, на думку суду, акт звірки взаєморозрахунків не можна вважати документом, що підтверджує наявність зобов'язання, оскільки він не відповідає вимогам, які ставляться до первинних документів.

За таких обставин, доводи позивача, згідно з наявними у справі документами, не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, а тому у позові слід відмовити.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 15.12.2015.

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - до справи

2,3 - сторонам