ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р. Справа № 5/79

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Юрченка Я.О.

суддів Давид Л.Л. Хабіб М.І.

при секретарі судового засідання Лялька Н.Р.,

за участю представників:

стягувача: ОСОБА_1 голова ф/г;

боржника: не зявився;

органу виконання судових рішень: ОСОБА_2 представник (довіреність в матеріалах справи);

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області, вих № 09.1-45/В-5 від 20.10.2015

на ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.09.15 (суддя Артимович В.М.), винесену за результатами розгляду скарги на бездіяльність органу Державної виконавчої служби

у справі № 5/79

за позовом: Фермерського господарства Рисовський, с. Зубра, Львівська область

до відповідача-1: Виконавчого комітету Зубрівської сільської ради, с. Зубра, Львівська область

до відповідача-2: Головного управління Держземагенства у Львівській області, м. Львів

про зобовязання вчинити дії.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 23.09.2015 у справі № 5/79 скаргу фермерського господарства „Рисовський на бездіяльність відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 06.07.2015 задоволено.

Визнано бездіяльність відділу примусового виконання управління ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області незаконною та зобовязано вчинити всі необхідні дії щодо примусового виконання дублікату наказу від 13.10.1994 у справі № 5/79.

При прийнятті ухвали, місцевий господарський суд виходив, зокрема з того, що дублікат наказу від 13.10.1194 у даній справі не виконано, відтак, державним виконавцем не вжито всіх передбачених чинним законодавством України заходів для примусового виконання вказаного дублікату наказу, а тому скарга стягувача є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Також місцевий господарський суд вказав, що безпідставне не поновлення виконавчого провадження протягом більше 5 місяців, що у свою чергу призвело до затягування строків примусового виконання рішення у даній справі.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.09.2015 та винести нове судове рішення, яким в задоволенні скарги стягувача відмовити.

Зокрема, зазначає, що державним виконавцем вжито вичерпних заходів, спрямованих на виконання судового рішення, а посилання суду на безпідставне не поновлення виконавчого провадження та затягування строків примусового виконання рішення не можуть слугувати підставою для визнання бездіяльності державного виконавця протиправною, оскільки після 01.04.2015 вживались заходи примусового виконання, що підтверджується копіями матеріалів ВП.

Стягувач, скориставшись правом, передбаченим ст. 96 ГПК України, подав відзив на апеляційну скаргу, в якому вказував, що державний виконавець не вчиняв виконавчих дій щодо державної реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, а в подальшому для отримання документу про право власності, більше 5 місяців до поновлення ВП.

Відтак, просив залишити ухвалу місцевого господарського суду без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.09.2015 та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні скарги стягувача відмовити в повному обсязі.

Голова ФГ «Рисовський» в судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, просив залишити ухвалу місцевого господарського суду без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідачі явку повноважних представників в судове засідання не забезпечили, причини неявки суду не повідомили.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, відзиву на неї, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника органу виконання судових рішень та стягувача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.09.2015 у справі № 5/79 залишити без змін, виходячи з наступних підстав.

Арбітражним судом Львівської області 10.03.1994 у справі № 5/79 за позовом Фермерського господарства „Рисовський до Виконавчого комітету Зубрянської сільської ради та Пустомитівської районної державної адміністрації про примусове виділення 4 га землі позов задоволено в частині позовних вимог до Виконавчого комітету Зубрянської сільської ради та зобовязано Зубрянську сільську раду до 10.04.1994 виділити позивачеві 4 га землі із 55 га вільних земель запасу (станом на 15.03.1994).

Згодом, 04.09.1996 Арбітражним судом Львівської області у справі № 5/79 винесено ухвалу, якою уточнено п. 2 резолютивної частини рішення від 10.03.1994, а саме: зобовязано Зубрянську сільську раду народних депутатів до 13.11.1994 виділити Фермерському господарству „Рисовський 4 га землі із ділянки 17 га землі, яку додатково відведено Зубрянській сільській раді в запас земель із заготхудобовідгодівельного господарства Львівське.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 27.05.2008 у даній справі скаргу Фермерського господарства Рисовський задоволено частково, визнано неправомірними дії ВДВС Пустомитівського районного управління юстиції, що полягають у невиконанні судового рішення та знищенні наказу Арбітражного суду Львівської області у справі № 5/79.

17 грудня 2010 року Господарським судом Львівської області у даній справі винесено ухвалу про видачу дублікату наказу від 13.10.1994 на примусове виконання рішення Арбітражного суду Львівської області від 10.03.1994 з урахуванням ухвали Арбітражного суду Львівської області від 04.09.1996 у справі № 5/79.

Ухвалою від 20.09.2011 скаргу позивача задоволено, визнано постанову ВДВС Пустомитівського районного управління юстиції Львівської області від 14.04.2011 про закінчення виконавчого провадження у справі 5/79 незаконною, а відповідні дії державного виконавця неправомірними. Крім того, 26.09.2011 у звязку з недоліками в роботі відділу Державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції місцевим господарським судом винесено окрему ухвалу.

Європейським судом з прав людини 20.10.2011 було ухвалено рішення у справі ОСОБА_1 проти України, яке набуло статусу остаточного 20.01.2012. У цьому рішенні Європейський суд констатував порушення п. 1 ст. 1 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, та зобовязав державу виплатити заявнику 8 тисяч євро відшкодування моральної шкоди. Вказані порушення були констатовані у звязку з невиконанням рішення Арбітражного суду Львівської області від 10.03.1994 у справі № 5/79.

Ухвалою від 09.04.2013 місцевим судом здійснено заміну сторони відповідача-1 Пустомитівської районної державної адміністрації її правонаступником у спірних правовідносинах Головним управлінням Держземагентства у Львівській області.

Ухвалою місцевого господарського суду від 06.06.2013 у задоволенні заяви Головного управління Держземагентства у Львівській області від 24.05.2013 про відстрочку виконання наказу № 5/79 від 13.10.1994 та встановлення способу та порядку його виконання відмовлено повністю.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 26.03.2014 уточнену скаргу позивача задоволено частково, визнано постанову державного виконавця від 05.12.2013 про закінчення виконавчого провадження недійсною, у звязку з чим 22.07.2014 винесено постанову про відновлення виконавчого провадження та призначення спеціаліста для участі у ВП.

Надалі, держаний виконавець надіслав вимогу до ГУ Держземагенства у Львівській області щодо виконання наказу.

31 жовтня 2014 року державний виконавець звернувся до Господарського суду Львівської області із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення.

Ухвалою місцевого господарського суду від 01.04.15 припинено провадження у справі № 5/79 в частині розгляду заяви (клопотання) старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного управління юстиції у Львівській області ОСОБА_3 про зміну (встановлення) способу та порядку виконання рішення суду у справі, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України (позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом).

Постанова про поновлення виконавчого провадження винесена 22.09.2015.

Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання; усі субєкти права власності рівні перед законом; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій її території; обовязковість рішень суду є однією з основних засад судочинства.

Згідно з частиною другою статті 13 Закону України „Про судоустрій і статус суддів судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України.

Як зазначає Конституційний Суд України, виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обовязкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Як свідчать матеріали справи, рішення Арбітражного суду у справі № 5/79 набрало законної сили, наказ арбітражного суду та його дублікат перебували на виконанні у Пустомитівському районному суді, відділі Державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції, а згодом у відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюються нормами Закону України Про виконавче провадження (з наступними змінами і доповненнями).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача (п. п. 12, 19 ч. 3 ст. 11 Закону України „Про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 30 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк.

Як вбачається з матеріалів справи, у звязку зі зверненням державного виконавця до Господарського суду Львівської з заявою про зміну (встановлення) способу та порядку виконання рішення суду в даній справі, державним виконавцем зупинено виконавче провадження. Ухвалою від 01.04.2015 припинено провадження у справі № 5/79 в частині розгляду вказаної заяви.

Згідно з ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» протягом строку, на який виконавче провадження зупинено, виконавчі дії не провадяться.

Після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець протягом трьох днів з моменту, коли йому стало про це відомо, зобов'язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або за заявою стягувача. Копії постанови надсилаються сторонам у триденний строк.

Відтак, вчинення виконавчих дій під час зупиненого провадження, а саме, надсилання листів до відділу Держземагенства у Пустомитівському районі Львівської області, є неправомірними з огляду на приписи ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження».

Також, державним виконавцем не дотримано вимог п. 5 ст. 39 ЗУ «Про виконавче провадження» та не поновлено виконавче провадження у строки, встановлені Законом.

Більше того, як вбачається з матеріалів справи та виконавчого провадження, державний виконавець не оскаржував відмову відділу Держземагенства у Пустомитівському районі Львівської області.

Крім того, державний виконавець не володіє інформацією щодо ходу розгляду заяви про вчинення кримінального правопорушення та не зміг надати жодних пояснень.

Також, колегія суддів взяла до уваги, що постанова про поновлення ВП винесена лише 22.09.2015. Скарга стягувача на бездіяльність ДВС датована 06.07.2015. Тобто, державний виконавець поновив ВП через більше ніж 2 місяці після подання скарги стягувачем, лише під час розгляду скарги в місцевому господарському суді.

Вказані обставини свідчать про недоліки у роботі органу виконання судових рішень, які спричинені його бездіяльністю, що у свою чергу призводить до затягування строків примусового виконання рішення суду.

Відтак, колегія суддів погоджується з правомірністю винесення ухвали місцевого господарського суду та задоволення заяви стягувача щодо визнання бездіяльності ДВС незаконною та необхідністю зобовязання щодо вчинення всіх необхідних дій, спрямованих на примусове виконання дублікату наказу від 13.10.1194 у даній справі.

З огляду на викладене, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі є необґрунтованими, отже не можуть слугувати підставою для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали.

Відповідно до вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір за перегляд в апеляційному порядку покласти на скаржника.

Керуючись ст. ст. 43, 101, 103, 105, 106, 121-2 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Ухвалу Господарського суду Львівської області від 23.09.2015 у справі № 5/79 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу повернути до Господарського суду Львівської області.

Постанова підписана 16.10.2015

Головуючий суддя Юрченко Я.О.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Хабіб М.І.