УХВАЛА

про повернення позовної заяви

09.12.2015Справа № 910/30888/15

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Публічного акціонерного товариства "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК"

до Приватного підприємства "КУПАВА"

про стягнення 1 885 116,48 грн.

ВСТАНОВИВ:

07.12.2015 Публічне акціонерне товариство "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК" в особі Пантіни Любов Олександрівни, уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою № 4760/02-02 від 03.12.2015 до Приватного підприємства "КУПАВА" про стягнення 1885116,48 грн.

Вищенаведена позовна заява № 4760/02-02 від 03.12.2015 (вх. № 30888/15 від 07.12.2015) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду з таких підстав.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Згідно статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", станом на 01.01.2015 мінімальна заробітна плата встановлена у розмірі 1218,00 гривень.

Відповідно до Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.2015, було внесено ряд змін у Закон України "Про судовий збір", зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку з 01.09.2015 позбавлена пільг щодо сплати судового збору, оскільки вказану особу виключено з переліку суб'єктів, що звільняються від сплати судового збору під ча розгляду справи в усіх судових інстанціях (ст. 5 Закону України "Про судовий збір").

Згідно з п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлена ставка судового збору - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто від 1218,00 грн. до 182700,00 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 1885116,48 грн. Отже, звертаючись з даним позовом майнового характеру до господарського суду 07.12.2015, позивач відповідно до п.п. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" та з урахуванням ст. 5 наведеного Закону (у редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII) мав сплатити судовий збір у розмірі 28276,74 грн.(1,5 відсотка ціни позову в сумі 1885116,48 грн.).

Між тим, позивачем не додано до позовної заяви № 4760/02-02 від 03.12.2015 жодних доказів сплати судового збору.

Водночас, до позовної заяви № 4760/02-02 від 03.12.2015 додано заяву про відстрочення сплати судового збору за підписом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК" Пантіни Л.О. (далі - Уповноважена особа Фонду).

Відповідно до наведеної заяви, Уповноважена особа Фонду просила суд відстрочити оплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення рішення у справі.

В якості підстав для відстрочення оплати судового збору до ухвалення рішення у справі Уповноважена особа Фонду послалась на обставини щодо неплатоспроможності ПАТ "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК" та важкого фінансового становища останнього, які, на її думку, є загальновідомими та не потребують доказування. Водночас Уповноважена особа Фонду повідомила, що на даний час здійснюються передбачені законодавством заходи щодо реалізації активів і майна ПАТ "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК" на аукціонах в межах процедури ліквідації, тому у разі необхідності через деякий час здійснити оплату судового збору, у разі одержання коштів від продажу майна, докази сплати судового збору будуть надані позивачем.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Згідно з пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (стаття 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (стаття 5 Закону) господарським судам слід враховувати таке. Єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Дійсно, інформація про ліквідацію ПАТ "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК" є публічною та розміщена на сайтах Національного банку України та Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, а отже, є загальновідомою.

Натомість, обставини "важкого фінансового становища" позивача підлягають доведенню належними і допустимими доказами в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України. При цьому суд звертає увагу, що в заяві про відстрочення сплати судового збору Уповноважена особа Фонду повідомляє, що на даний час здійснюються передбачені законодавством заходи щодо реалізації активів і майна ПАТ "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК" на аукціонах в межах процедури ліквідації, а таке, в свою чергу, свідчить про можливе отримання коштів від такої реалізації активів і майна. Наразі жодні докази протилежного та/або докази щодо відсутності коштів на рахунках позивача (або недостатньої їх кількості) для сплати судового збору - у заяві про відстрочення сплати судового збору не вказані та в якості додатків до цієї заяви не додані.

Більш того, звертаючись з позовом, позивач не надав суду доказів, які б свідчили про реальну можливість сплати ним судового збору до ухвалення судового рішення у разі відстрочення сплати судового збору (відповідно до положень ст. 8 Закону України "Про судовий збір"). Зокрема, згідно заяви про відстрочення сплати судового збору, можливість сплати судового збору ставиться в залежність від реалізації на аукціонах активів і майна ПАТ "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК", тоді як жодні докази проведення таких аукціонів, а відповідно і реалізації активів та майна ПАТ "СТАРОКИЇВСЬКИЙ БАНК", - у заяві про відстрочення сплати судового збору не вказані та в якості додатків до цієї заяви не додані.

Додатково суд зазначає, що здійснюючи свої конституціні обов'язки, господарські суди повинні дотримуватисья принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України).

Враховуючи данний принцип, а також положення статі 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону України від 22.05.2015 № 484-VIII), господарський суд позбавлений права надавати перевагу будь-якій стороні, в тому числі й у питанні звільнення сплати від судового збору.

З урахуванням всіх наведених обставин, суд відмовляє позивачу в заяві про відстрочку сплати судового збору.

Оскільки докази виконання позивачем вимог п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України фактично відсутні, то позовна заява № 4760/02-02 від 03.12.2015 підлягає поверненню без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому судом враховано правову позицію, викладену в абз. 1 п.п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", згідно якої недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Водночас, суд звертає увагу, що відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега