ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

21.12.15р. Справа № 904/10324/15

За позовом Приватного підприємства "Агро-Стандарт" (м. Дніпропетровськ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Преображенське-М" (с. Преображенка, Межівський район, Дніпропетровська область)

про стягнення заборгованості за поставлений товар згідно договору № 04/02-9 від 04.02.2013 у загальному розмірі 2 846 грн. 69 коп.

Суддя Фещенко Ю.В.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник (довіреність № 65 від 14.07.2015)

від відповідача: ОСОБА_2 - представник (довіреність № 7/2015 від 10.12.2015)

СУТЬ СПОРУ:

Приватне підприємство "Агро-Стандарт" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області із позовом, в якому просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Преображенське-М" (далі - відповідач) заборгованість за поставлений товар згідно договору № 04/02-9 від 04.02.2013 у загальному розмірі 2 846 грн. 69 коп.

Ціна позову складається з наступних сум:

- 1 672 грн. 91 коп. - основний борг;

- 389 грн. 06 коп. - пеня;

- 731 грн. 90 коп. - інфляційні втрати;

- 52 грн. 82 коп. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором № 04/02-9 від 04.02.2013 в частині повного та своєчасного розрахунку за поставлений 13.10.2014 та 04.12.2014 товар - запасні частини до сільськогосподарської техніки, наявністю боргу у сумі 1 672 грн. 91 коп. На підставі пункту 6.3. договору за прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання у період з 29.10.2014 по 23.11.2015 позивач нарахував та просить суд стягнути пеню в сумі 389 грн. 06 коп. За прострочення виконання зобов'язання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з листопада 2014 року по жовтень 2015 року у сумі 731 грн. 90 коп. та 3% річних за період прострочення з 29.10.2014 по 23.11.2015 у сумі 52 грн. 82 коп.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2015 порушено провадження у справі та її розгляд призначено в засіданні на 21.12.2015.

Від позивача 18.12.2015 надійшла заява про відмову від позову (вх.суду 83730/15 від 18.12.2015), в якій він повідомляє суд про мирне врегулювання спору між сторонами та просить суд прийняти його відмову від позову та припинити провадження у справі.

Також позивач у заяві зазначає, що наслідки відмови від позову йому відомі та зрозумілі.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх.суду 83729/15 від 18.12.2015), в якому він повідомляє про погашення заборгованості перед позивачем, також відповідач наголошує на тому, що до нього надійшла заява позивача про відмову від позову. Враховуючи викладені у відзиві обставини, відповідач просить суд припинити провадження у справі у зв'язку з відмовою позивача від позову.

У судове засідання 21.12.2015 з явилися представники позивача та відповідача.

Представником позивача було підтверджено погашення заборгованості відповідачем. Також представник позивача просив суд припинити провадження у справі, у зв'язку з відмовою позивача від позову. Додатково представником позивача було наголошено, що наслідки відмови від позову йому відомі та зрозумілі.

Представник відповідача також зазначав про наявність підстав для припинення провадження у справі.

одатковоДСуд, розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, -

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним підприємством "Агро-Стандарт" (далі - постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Преображенське-М" (далі - замовник, відповідач) 04.02.2013 було укладено договір № 04/02-9 (далі - договір) (а.с.29-31), відповідно до умов якого постачальник зобов'язався здійснити поставку запасних частин до сільськогосподарської техніки, а замовник прийняти та оплатити їх.

У пункті 5.1. договору сторони погодили, що договір дійсний з моменту його підписання та діє до 31.12.2013.

Додатковою угодою № 1 від 31.12.2013 строк дії договору було продовжено до 31.12.2014, а додатковою угодою № 2 від 31.12.2014 строк дії договору було продовжено до 31.12.2015 (а.с.32-33).

Доказів розірвання або припинення договору № 04/02-9 від 04.02.2013 сторонами суду не надано.

Судом встановлено, що укладений правочин за своїм змістом та правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм § 3 глави 54 Цивільного кодексу України та § 1 глави 30 Господарського кодексу України.

Згідно частини 1 статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частини 1 статті 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

В силу приписів статті 663 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього кодексу.

Так, відповідно до пункту 1.2. договору кількість, асортимент товару, що поставляється, встановлюється згідно специфікацій та накладних, які є невід'ємними частинами договору. Ціна за товар, що поставляється, вказується в специфікаціях та уточнюється в рахунках-фактурах та накладних на відпуск товару, які є невід'ємними частинами договору (пункт 4.1. договору).

Згідно з пунктами 4.4. та 4.5. договору загальну суму договору складає сума вартості всього товару, що поставляється по договору. Попередня сума договору - 100 000 грн. 00 коп., в т.ч. ПДВ 20%.

У пунктах 3.1. та 3.4. сторони визначили, що поставка товару здійснюється на умовах: FCA - склад постачальника, на підставі заявок замовника. Право власності на товар, що поставляється, а також ризик його випадкової загибелі або псування, переходить до замовника після оформлення документів, підтверджуючих приймання товару.

Позивач на виконання умов договору 13.10.2014 та 04.12.2014 поставив відповідачу товар на загальну суму 2 702 грн. 70 коп., що підтверджується наступними видатковими накладними:

- видаткова накладна № 277/11 від 13.10.2014 на суму 1 874 грн. 54 коп. (а.с.34);

- видаткова накладна № 332/11 від 04.12.2014 на суму 828 грн. 16 коп. (а.с.34).

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" і відповідає вимогам статті 9 вказаного Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Товар, зазначений у вище вказаних видаткових накладних, прийнято у позивача без будь-яких зауважень до оформлення видаткових накладних, вказані накладні підписані представником відповідача.

Так, протягом розгляду справи судом жодних заперечень з приводу отримання товару за зазначеними видатковими накладними відповідачем не заявлено.

З огляду на зазначене, підписання відповідачем спірних накладних без будь-яких заперечень щодо кількості та/або якості поставленого товару свідчить про прийняття відповідачем цього товару та, відповідно, породжує в останнього обов'язок з його оплати у повному обсязі у строки, що погоджені сторонами у договорі.

При цьому, у пунктах 4.2. та 4.3. договору сторони погодили наступні умови оплати: оплата товару здійснюється протягом 25-ти банківських днів з моменту поставки, але не пізніше 28-го числа поточного місяця; оплата здійснюється шляхом безготівкового розрахунку, на поточний рахунок постачальника.

В свою чергу, відповідач оплатив отриманий товар лише частково, в сумі 1 029 грн. 79 коп.

Отже, в порушення вищевказаних умов укладеного між сторонами договору, а також вимог законодавства, свої зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати отриманого товару відповідач порушив, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в сумі 1 672 грн. 91 коп.

Отже, матеріалами справи підтверджується порушення відповідачем зобов'язань щодо своєчасного розрахунку за поставлений 13.10.2014 та 04.12.2014 товар.

Крім того, на підставі пункту 6.3. договору за прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання у період з 29.10.2014 по 23.11.2015 позивач нарахував та просить суд стягнути пеню в сумі 389 грн. 06 коп. За прострочення виконання зобов'язання на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував та просить стягнути з відповідача інфляційні втрати за період з листопада 2014 року по жовтень 2015 року у сумі 731 грн. 90 коп. та 3% річних за період прострочення з 29.10.2014 по 23.11.2015 у сумі 52 грн. 82 коп.

Від позивача 18.12.2015 надійшла заява про відмову від позову (вх.суду 83730/15 від 18.12.2015), в якій він повідомляє суд про мирне врегулювання спору між сторонами та просить суд прийняти його відмову від позову та припинити провадження у справі. Також позивач у заяві зазначає, що наслідки відмови від позову йому відомі та зрозумілі.

Суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову та припинити провадження у справі з таких підстав.

Згідно з частиною 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до частиною 1 статті 78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову, визнання позову відповідачем і умови мирової угоди сторін викладаються в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

Позивач скористався вказаним правом та відмовився від позову, подавши до суду відповідну заяву за підписом ОСОБА_1 - директора підприємства-позивача у справі - Приватного підприємства "Агро-Стандарт".

Частиною 2 статті 78 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до прийняття відмови позивача від позову або до затвердження мирової угоди сторін господарський суд роз'яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи є повноваження на вчинення цих дій у представників сторін.

Так, у заяві про відмову від позову (вх.суду 83730/15 від 18.12.2015) позивач зазначає, що наслідки відмови від позову, передбачені статтею 80 Господарського процесуального кодексу України, йому відомі та зрозумілі.

Частиною 6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд не приймає, зокрема, відмови від позову, якщо така дія суперечить законодавству або порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Так, перевіривши повноваження особи, яка підписала заяву про відмову від позову, на вчинення таких дій, враховуючи, що позивачу відомі правові наслідки відмови від позову та припинення провадження у справі, суд дійшов до висновку, що дана відмова не суперечить законодавству та не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів та приймає її.

Відповідно до частини 4 статті 78 Господарського процесуального кодексу України про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе прийняти відмову позивача від позову та припинити провадження у справі на підставі пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, згідно якої господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Частиною 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Щодо розподілу судових витрат по справі суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При зверненні до суду із позовом позивачем було сплачено судовий збір у сумі 1 218 грн. 00 коп.

При цьому, відповідно до пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв'язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статтею 80 Господарського процесуального кодексу України, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору.

Враховуючи вищевикладене, судові витрати у даній справі покладаються на позивача.

Керуючись частинами 1, 2, 4 статті 78, пунктом 4 частини 1 статті 80, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Прийняти відмову позивача від позову.

Провадження у справі № 904/10324/15 за позовом Приватного підприємства "Агро-Стандарт" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Преображенське-М" про стягнення заборгованості за поставлений товар згідно договору № 04/02-9 від 04.02.2013 у загальному розмірі 2 846 грн. 69 коп. припинити.

Ухвала господарського суду набирає законної сили з моменту її оголошення господарським судом та може бути оскаржена протягом п'яти днів з дня її оголошення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Суддя ОСОБА_3