ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Справа № 910/2219/15-г

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Дунаєвської Н.Г.,
суддів:Владимиренко С.В. - доповідач,
Мележик Н.І.,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 18.06.2015р.
та рішеннягосподарського суду міста Києва від 25.03.2015р.
у справі№910/2219/15-г господарського суду міста Києва
за позовомСлужби безпеки України
до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонду гарантування вкладів фізичних осіб
прозобов'язання виконати умови договору

за участю представників:

позивача: Шевчук В.В., посв. ОД 004412

відповідача: Любар - Пурлінська Т.М. дов. від 07.12.2015р. №304/03

третьої особи: Цуканова С.Г., дов. №2743968/15 від 09.11.2015р.

ВСТАНОВИВ:

Служба безпеки України звернулась до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" про зобов'язання виконати умови договору № 1/4 від 26.03.2013р. на здійснення готівкового обслуговування шляхом зарахування грошових коштів у сумі 194905,87грн. на рахунок Департаменту господарського забезпечення Служби безпеки України, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві. Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов'язань за договором №1/4 від 26.03.2013р щодо зарахування грошових коштів на рахунки позивача.

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.03.2015р. (суддя Пригунова А.Б.) залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.06.2015р. у справі №910/2219/15-г (колегія суддів у складі головуючого судді: Сулім В.В., суддів: Гаврилюк О.М., Отрюх Б.В.) позовні вимоги задоволено, зобов'язано ПАТ "Брокбізнесбанк" виконати умови договору №1/4 від 26.03.2013р. на здійснення готівкового обслуговування, шляхом зарахування грошових коштів у сумі 194905,87грн. на рахунок Департаменту господарського забезпечення Служби безпеки України, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України. Стягнуто з ПАТ "Брокбізнесбанк" на користь Служби безпеки України судовий збір в розмірі 1218грн.

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами, Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та додатковими поясненнями до неї, в якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.06.2015р. та рішення господарського суду міста Києва від 25.03.2015р. у справі №910/2219/15-г скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Службою безпеки України надано до суду касаційної інстанції відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, оскаржувані судові акти залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу з доданими поясненнями до неї, відзив на неї, заслухавши представників сторін, суддю-доповідача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 26.03.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк" та Службою безпеки України в особі Департаменту господарського забезпечення укладено договір №1/4 на здійснення готівкового обслуговування, за умовами п.1.1 якого банк здійснює готівкове обслуговування клієнта через рахунки 257 групи, що відкриті на ім'я ГУДКСУ у м. Києві (огран Державної казначейської служби України, через який обслуговується клієнт). Відповідно до п.1.2 договору банк здійснює: видачу клієнту на підставі чеків казначейства готівкових коштів з балансових рахунків 257-ї групи відповідно до Плану рахунків бухгалтерського обліку комерційних банків України, відкритих на ім'я казначейства, приймання від клієнта готівкових коштів через каси банку з подальшим їх зарахуванням на відповідні реєстраційні рахунки; видачу грошових чекових книжок на ім'я казначейства.

Відповідно до п. 2.3. договору відповідач зобов'язаний належним чином виконувати умови договору, здійснювати приймання та видачу готівки відповідно до чинного законодавства України та нормативних актів Національного банку України.

Строк дії договору встановлено в п. 9.1., відповідно до якого договір набуває чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2013р. та регулює відносини сторін, що виникли з 03.01.2013р.; договір автоматично продовжується у разі відсутності заперечень сторін за 30 днів до закінчення строку його дії.

З 20.02.2014р. до 28.02.2014р. ПАТ "Брокбізнесбанк" було прийнято від позивача готівкові кошти у розмірі 194905, 87грн., за банківськими квитанціями №7 від 20.02.2014р., №8 від 20.02.2014р., №2 від 24.02.2014р., №3 від 24.02.2014р., №4 від 24.02.2014р., №8 від 26.02.2014р., №9 від 26.02.2014р., №10 від 26.02.2014р., №1 від 28.02.2014р., №2 від 28.02.2014р. та №3 від 28.02.2014р. для зарахування на реєстраційні рахунки Департаменту господарського забезпечення Служби безпеки України.

Позивач направив відповідачу лист від 04.03.2014р. із проханням повідомити про строки перерахування отриманих від нього коштів в сумі 194905,87грн.

ПАТ "Брокбізнесбанк" листом №2375/005-04 від 17.03.2014р. повідомило Службу безпеки України про запровадження тимчасової адміністрації з 03.03.2014р., що виключає можливість задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Служба безпеки України, повторно листом №19/Ф-3335 від 07.05.2014р. просила ПАТ "Брокбізнесбанк" надати відповідь щодо термінів перерахування державних коштів на реєстраційні рахунки Департаменту господарського забезпечення, на який відповідачем надано відповідь (лист №5705/010-05 від 13.05.2014р.), якою позивача повідомлено про те, що в період дії тимчасової адміністрації діяльність Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" регулюється Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", відповідно до якого в період дії тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, у зв'язку з чим відповідач не може забезпечити повернення чи перерахування грошових коштів позивача. Водночас, ПАТ "Брокбізнесбанк" підписано наданий Службою безпеки України акт звірки проведених операції, за яким сума неперерахованих відповідачем коштів становить 194905,87грн.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" зобов'язано було зарахувати отримані від позивача грошові кошти 20.02.2014р., 24.02.2014р., 26.02.2014р. та 28.02.2014р., однак вказаного не зробило.

28.02.2014р. Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення № 9 "Про виведення з ринку та здійснення тимчасової адміністрації", відповідно до якого на підставі постанови Правління Національного банку України від 28.02.2014р. №107 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних", керуючись п. 2 ч. 5 ст. 12 та ст. 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" розпочато процедуру виведення ПАТ"Брокбізнесбанк" з ринку та запровадження в ньому тимчасової адміністрації на період з 03.03.2014р. до 02.06.2014р.

Предметом спору в даній справі є невиконання ПАТ "Брокбізнесбанк" умов договору №1/4 від 26.03.2013р. на здійснення готівкового обслуговування, щодо зарахування наданих позивачем коштів на реєстраційний рахунок Департаменту господарського забезпечення Служби безпеки України, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві. Відмова відповідача виконати умови договору обгрунтована запровадженням тимчасової адміністрації з посиланням на Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час якої не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Заперечуючи проти позову ПАТ "Брокбізнесбанк" посилалося на те, що після запровадження в ПАТ "Брокбізнесбанк" тимчасової адміністрації та переходу до ліквідації, задоволення вимог кредиторів банку відбувається відповідно до Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". При цьому, банком зазначено про надання Службою безпеки України заяви про включення його до реєстру вимог кредиторів від 08.07.2014р., за наслідками розгляду якої позивача включено до реєстру кредиторів ПАТ "Брокбізнесбанк" та віднесено до 7-ї черги відповідно до ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Вирішуючи спір по суті, пославшись на ст.ст. 3, 525, 526, 530, 610, ч.1 ст.612, ст. 614, ст.ст.629, 1066, 1068 Цивільного кодексу України, п.п.8.2, 8.3 ст. 8, ст. 24.3 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", п.1.13, п.1.17 Інструкції про ведення касових операцій банками України, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 01.06.2011р. №174, встановив внесення позивачем 20.02.2014р., 24.02.2014р., 26.02.2014р., та 28.02.2014р. грошових коштів через касу ПАТ "Брокбізнесбанк" в розмірі 194905,87грн., незарахування відповідачем вказаних грошових коштів на реєстраційний рахунок Департаменту господарського забезпечення Служби безпеки України, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві, запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ "Брокбізнесбанк" 28.02.2014р. на період з 03.03.2014р. до 02.06.2014р., місцевий господарський суд, зазначив про порушення відповідачем умов укладеного сторонами договору на здійснення готівкового обслуговування №1/4 від 26.03.2013р., щодо своєчасного, протягом одного операційного дня або не пізніше наступного операційного дня зарахування коштів на реєстраційний рахунок Департаменту господарського забезпечення Служби безпеки України, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві, зазначив про виникнення у відповідача обов'язку здійснити зарахування грошових коштів на реєстраційний рахунок Департаменту господарського забезпечення Служби безпеки України відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві до запровадження тимчасової адміністрації, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог, з чим погодився суд апеляційної інстанції

Проте, колегія суддів касаційної інстанції врахувавши встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи не погоджується з їх висновками внаслідок невірного застосування ними приписів Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з наступних підстав.

Процедура щодо виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

За приписами ч.1, 2 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відповідно до пунктів 6, 16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" ліквідація банку - це процедура припинення банку як юридичної особи відповідно до законодавства; тимчасова адміністрація - процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 5 статті 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Наслідки запровадження тимчасової адміністрації визначені в статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відповідно до п. 1 ч. 5 якої під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

За приписами ст.2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кредитором банку є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Відповідно до ч.1 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (станом на дату винесення оскаржуваних судових актів) з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Приймаючи рішення про задоволення позову господарські суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що обов'язок здійснити зарахування грошових коштів на реєстраційний рахунок Департаменту господарського забезпечення Служби безпеки України, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві виник у ПАТ"Брокбізнесбанк" до запровадження тимчасової адміністрації 03.03.2014р., пославшись на п.5 ч.6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", суди попередніх інстанцій вказали, що запровадження в банку тимчасової адміністрації не звільняє банк від виконання його договірних зобов'язань щодо зарахування коштів юридичних осіб.

Однак, стверджуючи, що ПАТ "Брокбізнесбанк" зобов'язане було зарахувати отримані від позивача грошові кошти, відповідно, 20.02.2014р., 24.02.2014р., 26.02.2014р. та 28.02.2014р., суди попередніх інстанцій невірно застосували до спірних правовідносин п.5 ч.6 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", яким була доповнена ч.6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" згідно з Законом України від 04.07.2014р. №1586-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо запобігання негативному впливу на стабільність банківської системи".

Крім того, враховуючи звернення позивача до суду 03.02.2015р. із зазначеним позовом, невірним є застосування судами попередніх інстанцій п.5 ч.6 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (зі змінами від 04.07.2014р.), яким встановлено зобов'язання банку, на які не поширюються обмеження визначені п.1 ч.5 ст. 36 цього закону по здійсненню операцій з переказу коштів фізичних та юридичних осіб, що надійшли на їхні рахунки, починаючи з наступного дня після запровадження процедури тимчасової адміністрації, тоді як суди встановили надходження коштів до запровадження тимчасової адміністрації відповідно 20.02.2014р., 24.02.2014р., 26.02.2014р. та 28.02.2014р.

Разом з тим, колегія суддів касаційної інстанції на підставі положень Цивільного кодексу України, Законів України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" і "Про банки і банківську діяльність" та встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, дійшла висновку про те, що між сторонами склалися зобов`язальні правовідносини на підставі договору на здійснення готівкового обслуговування, які носять майново-грошовий характер, а відтак, у даному випадку, позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами на якого поширюється обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Таким чином, у спірних правовідносинах позивач виступає кредитором, а відповідач - боржником. Оскільки позивач звернувся до суду з вимогою до відповідача здійснити зарахування грошових коштів за договором на здійснення готівкового обслуговування після запровадження у банку тимчасової адміністрації, тому виконання зазначеної операції банком обмежувалося положеннями пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд України у постановах від 01.04.2015р. у справі №910/5560/14, від 10.06.2015р. у справі №927/1379/14.

Згідно зі ст. 11128 Господарського процесуального кодексу України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Вищевикладене свідчить про помилковість висновків судів попередніх інстанцій про не визнання позивача кредитором неплатоспроможного банку внаслідок неврахування судами попередніх інстанцій ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність", а також про неправильність визначення судами попередніх інстанцій характеру зобов'язальних правовідносин, що склалися між сторонами у даній справі на підставі спірного договору та не правильне застосування Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" щодо визначення встановлених вказаним законом обмежень для задоволення банком заявлених вимог.

Враховуючи наведене, вимоги позивача про зобов'язання ПАТ "Брокбізнесбанк" виконати умови договору №1/4 від 26.03.2013р. на здійснення готівкового обслуговування, шляхом зарахування грошових коштів у сумі 194905,87грн. на рахунок Департаменту господарського забезпечення Служби безпеки України, відкритий в Головному управлінні Державної казначейської служби України у м. Києві є майновими вимогами кредитора щодо розпорядження належними йому коштами, а тому виконання зазначених операцій банком обмежується положеннями пункту 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що не було враховано судами попередніх інстанцій.

Посилання судів попередніх інстанцій на те, що обов'язок перерахування коштів виник у відповідача до введення тимчасової адміністрації не спростовує необхідності дотримання банком вимог Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час здійснення тимчасової адміністрації, яка була введена на момент звернення позивача до суду з даним позовом.

Враховуючи вищевикладене висновки судів попередніх інстанцій про задоволення заявлених позовних вимог є невірними внаслідок неправильного застосування вищенаведених норм матеріального права.

Згідно п.2 ч.1 ст.1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції повністю або частково і прийняти нове рішення.

За приписами ч.1 ст.111 10 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування рішення місцевого суду чи постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, на підставі п.2 ч.1 ст. 1119 та ч.1 ст.11110 Господарського процесуального кодексу України, касаційна скарга підлягає задоволенню, оскаржувані постанова Київського апеляційного господарського суду від 18.06.2015р. та рішення господарського суду міста Києва від 25.03.2015р. у справі №910/2219/15-г підлягають скасуванню, як такі, що прийняті з порушенням норм матеріального права, з прийняттям нового рішення про відмову в позові повністю.

За ч.6 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 49, 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України.

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" задовольнити.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 18.06.2015р. та рішення господарського суду міста Києва від 25.03.2015р. у справі №910/2219/15-г скасувати.

Прийняти нове рішення.

У задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Служби безпеки України (01601, м.Київ, вул. Володимирська, 33, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" (03057, м. Київ, пр. Перемоги,41, ) 1461,60 грн. судового збору за подання касаційної скарги.

Доручити господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

Головуючий суддя: Н.Г. Дунаєвська

Судді: С.В. Владимиренко

Н.І. Мележик