ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р.Справа № 916/1942/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

головуючого судді: Ліпчанської Н.В.,

суддів: Гладишевої Т.Я., Головея В.М.

(склад колегії суддів змінено на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду №656 від 13.10.2015р.)

При секретарі судового засідання Кіртоки Л.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Ходзинська Н.О. за довіреністю №05/505-469 від 11.11.2015р.,

від відповідача (ТОВ "Рутбауер"): Шерстньова О.С. за довіреністю №5 від 20.08.2015р.,

від відповідача (ПП "Капріка Трейдінг"): Макаренко В.В. за довіреністю №04/11 від 04.11.2015р.,

представник третьої особи у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РУТБАУЕР"

на рішення господарського суду Одеської області від 03.08.2015р.

по справі №916/1942/15

за позовом: Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант",

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутбауер";

2. Приватного підприємства "Капріка Трейдінг";

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_4,

про стягнення 49000 грн.,

та за зустрічним позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутбауер",

до: Товариства з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант",

про визнання договору страхування недійсним,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2015 року Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія "Альфа-Гарант" (далі - ТДВ СК "Альфа-Гарант") звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Рутбауер" (далі - ТОВ "Рутбауер") про стягнення 49000,00 грн. виплаченого страхового відшкодування в порядку регресу (а.с. 3-4, т.1).

Обґрунтовуючи позовні вимоги ТДВ СК "Альфа-Гарант" посилається на укладений між сторонами договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом №АС/6870725 від 07.12.2013р., та недотримання відповідачем чинного законодавства, а саме пп.33.1.2 п. 33.1 ст. 33, пп. г п. 38 ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

В червні 2015 року ТОВ "Рутбауер" звернулось до суду із зустрічною позовною заявою до ТДВ СК "Альфа-Гарант" про визнання договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що оформлений полісом №АС/6870725, недійсним (а.с. 88-90, т.1), яка ухвалою суду прийнята до спільного розгляду із первісним позовом у справі №916/1942/15.

Обґрунтовуючи зустрічні вимоги ТОВ "Рутбауер" посилається на те, що договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що оформлений полісом №АС/6870725, суперечить закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та підлягає визнанню недійсним (а.с.88-90, т.1).

ТДВ СК "Альфа-Гарант" не визнає зустрічних вимог з підстав, викладених у відзиві на зустрічну позовну заяву (а.с.105-106).

Ухвалою суду від 13.07.2015р. до участі у справі було залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: Приватне підприємство "Капріка Трейдінг" (далі - ПП "Капріка Трейдінг") та фізичної особи ОСОБА_4.

Представники третіх осіб свою позицію щодо вимог ТОВ "Рутбауер" та ТДВ СК "Альфа-Гарант" письмово не викладали.

Рішенням господарського суду Одеської області від 03.08.2015р., (суддя Желєзна С.П.) позов ТДВ СК "Альфа-Гарант" задоволено повністю, стягнуто з ТОВ "Рутбауер" компенсацію збитків в сумі 49000,00 грн., судовий збір в сумі 1827,00 грн. В задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Мотивуючи дане рішення місцевий господарський суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог. Приймаючи до уваги неповідомлення відповідачем ТОВ "Рутбауер" страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди, у останнього з'явилось право на пред'явлення регресного позову до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, а не відсутність такого права.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного позову, суд зазначив, що лист від 06.04.2015р. за вих. №1, що підписаний директором ТОВ "Рутбауер", свідчить про схвалення спірного правочину відповідачем, що відповідно до чинного законодавства спростовує доводи ТОВ "Рутбауер" стосовно недійсності даної угоди з підстав вчинення її неуповноваженою особою.

Не погоджуючись із винесеним рішенням господарського суду ТОВ "Рутбауер" звернулось до апеляційної інстанції зі скаргою.

В процесі перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним господарським судом залучено до участі у справі в якості другого відповідача ПП "Капріка Трейдінг" та виключено його з кола третіх осіб.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що рішення господарського суду підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Згідно із ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, а з огляду на положення ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Пунктом 1 статті 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що оформлений полісом №АС/6870725, ТОВ "Рутбауер", як страхувальник, застрахувало свою цивільну відповідальність власника транспортного засобу МАЗ 5432, д.н.з. НОМЕР_1 у страховика ТДВ СК "Альфа-Гарант". Договір був укладений 07.12.2013р. строком до 07.12.2014р. Розмір франшизи відповідно до даного договору визначено в сумі 1000 грн., а ліміт відповідальності страховика становить 50000 грн. за шкоду, заподіяну майну (а.с. 30, т.1).

Виходячи з положень п. 1.8 ст. 1, п. 10.1 ст. 10 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" від 01.07.2004р. N1961-IV (з наступними змінами та доповненнями) відповідно до цього Закону укладаються такі види договорів обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності: внутрішній договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - внутрішній договір страхування); договір міжнародного обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - договір міжнародного страхування). Страховий поліс - це єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Приписами п. 1.7 ст. 1 названого Закону визначено, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Як свідчать матеріали справи, 31.12.2013р. о 04 год. 40 хв. ОСОБА_4, керуючи вантажним автомобілем МАЗ 5434, д/н НОМЕР_1 по а/д Миколаїв-Дніпропетровськ 202+80 км., під час вимушеної зупинки через технічну несправність в темну пору доби, поза межами населеного пункту, не вжив заходів щодо усунення автомобіля з проїзної частини, внаслідок чого сталась дорожньо-транспортна пригода, чим було порушено пункти 9.10, 15.11 Правил дорожнього руху України.

Вина водія ОСОБА_4 у вчиненні вказаної дорожньо-транспортної пригоди підтверджується постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 25.03.2014р. по справі № 521/3253/14-а, яка набрала законної сили 04.04.2014р. (а.с. 34, т.1).

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб VOLVO FH-12420, д/н НОМЕР_3, разом із напівпричіпом SCHMITZ SKO-24, д/н НОМЕР_4, який на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував під керуванням ОСОБА_5, посвідчення серії НОМЕР_5, отримав наступні механічні пошкодження: повністю деформовано кабіну автомобіля, розрив передньої стінки напівпричіпа рефрежиратора в районі холодильного мотору (сідловий тягач не придатний для руху), що підтверджується довідкою Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області.

Як свідчать матеріали справи, 13.06.2014р. ТДВ „СК „Альфа-Гарант" було отримано заяву від ОСОБА_5 про виплату йому страхового відшкодування у зв'язку із дорожньо-транспортною пригодою, що сталась з вини водія транспортного засобу МАЗ 5434, д/н НОМЕР_1, цивільна відповідальність якого застрахована в ТДВ „СК „Альфа-Гарант" відповідно до полісу № АС/6870725 (а.с.29, т.1).

Відповідно до звіту про вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу VOLVO FH-12420, д/н НОМЕР_3, виготовленого ТОВ „Експертум-АВЕ" станом на 25.05.2014р. на замовлення позивача, розмір збитків, завданих власнику даного транспортного засобу, становить 382530,00 грн.

Як свідчить розрахунок страхового відшкодування, затверджений ТДВ „СК „Альфа-Гарант", а також страховий акт №ЦВ/14/0494 від 04.11.2014р., позивачем було вирішено виплатити на користь ОСОБА_5 страхове відшкодування в сумі 49000 грн., що складає ліміт відповідальності страховика відповідно до полісу №АС/6870725, зменшений на суму франшизи. Згідно з платіжним дорученням №6994 від 04.11.2014р. вказана сума страхового відшкодування була виплачена на користь постраждалої особи (а.с.60, т.1).

Проте, оскільки, за твердженнями позивача, ТОВ "Рутбауер" в порушення вимог ст.ст. 33, 38 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не повідомило позивача про настання спірної дорожньо-транспортної пригоди, ТДВ „СК „Альфа-Гарант" направило на адресу ТОВ "Рутбауер" регресну вимогу, викладену в листі від 08.01.2015р. за № 03/22, про відшкодування суми здійсненого страхового відшкодування в розмірі 49000 грн. (а.с.61-62, т.1).

Листом від 06.04.2015р. за вих. №1 відповідач відмовив позивачу у добровільній компенсації суми здійсненого страхового відшкодування, посилаючись на неналежну організацію проведення експертизи при визначенні розміру збитків у вигляді неповідомлення ТОВ "Рутбауер" про час та місце проведення експертизи, тривале не проведення експертного дослідження у термін більш ніж три місяці з моменту настання дорожньо-транспортної пригоди, а також на той факт, що неповідомлення страховика про настання страхового випадку є наслідком недбалості водія застрахованого транспортного засобу (а.с. 63-64, т.1).

Між тим, ТОВ "Рутбауер" заперечувалои проти первісного позову та наголошувало у зустрічному позові на тому, що договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що оформлений полісом №АС/6870725, суперечить закону та підлягає визнанню недійсним.

У п.п. 2.1, 2.5.2, 2.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року N 11 „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" (з наступними змінами та доповненнями) зазначено, що правочин може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених законом. Загальні підстави і наслідки недійсності правочинів (господарських договорів) встановлені статтями 215, 216 ЦК України, статтями 207, 208 ГК України. Правила, встановлені цими нормами, повинні застосовуватися господарськими судами в усіх випадках, коли правочин вчинений з порушенням загальних вимог частин першої - третьої, п'ятої статті 203 ЦК України і не підпадає під дію інших норм, які встановлюють підстави та наслідки недійсності правочинів

Вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Відповідність чи невідповідність правочину вимогам закону має оцінюватися господарським судом стосовно законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Місцевий господарський суд вірно проаналізувавши положення ст. 65 ГК України, ст.ст. 92, 97, 207, 237, 239 ЦК України дійшов висновку, що юридична особа набуває своїх прав та обов'язків виключно через правовідносини представництва в особі її виконавчого органу та інших представників, у яких сама юридична особа набуває статусу довірителя, а її виконавчий орган, відповідно, представника.

Як свідчить зміст полісу № АС/6870725, від імені ТОВ "Рутбауер" даний договір був підписаний невстановленою особою та в порушення вимог ст. 207 ЦК України не був скріплений печаткою відповідача. Оскільки ідентифікувати особу, якою підписано спірний договір від імені відповідача, за допомогою наявних у матеріалах справи доказів неможливо, суд доходить висновку, що договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що оформлений полісом № АС/6870725, від імені відповідача був підписаний неуповноваженою особою.

Правові наслідки вчинення правочину особою без достатнього обсягу повноважень визначені ст. 241 ЦК України. Так, відповідно до зазначеної законодавчої норми правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

У п. 3.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29 травня 2013 року N 11 „Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" (з наступними змінами та доповненнями) зазначено наступне. Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 ЦК України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Як свідчать матеріали справи, лист від 06.04.2015р. за вих. № 1, яким відповідач відмовив позивачу у добровільній компенсації суми здійсненого страхового відшкодування, містить підтвердження факту укладення між сторонами договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що оформлений полісом № АС/6870725. Вказаний лист був підписаний директором ТОВ "Рутбауер", тобто єдиною особою, яка наділена повноваженнями на представництво інтересів даної юридичної особи у правовідносинах із третіми особами без окремого доручення. Отже, наведений лист свідчить про схвалення спірного правочину відповідачем, що повністю спростовує доводи ТОВ "Рутбауер" стосовно недійсності даної угоди з підстав вчинення її неуповноваженою особою.

Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з такими висновками місцевого господарського суду.

Разом з тим, як вірно зазначив господарський суд першої інстанції, посилання відповідача на факт перебування забезпеченого за спірним договором транспортного засобу на час дорожньо-транспортної пригоди в оренді ПП "Капріка Трейдінг" згідно умов договору оренди транспортного засобу без екіпажу №1 від 04.07.2012р. не впливає на висновки суду щодо дійсності спірної угоди.

Матеріалами справи встановлено, що транспортний засіб марки "МАЗ 5432", державний номер НОМЕР_1 на момент ДТП перебував у власності ТОВ "Рутбауер". Однак, станом на дату ДТП (31.12.2013р.) даний транспортний засіб був переданий в оренду ПП "Капріка Трейдінг" за актом приймання-передачі від 04.07.2012р. згідно договору оренди транспортного засобу без екіпажу №1 від 04.07.2012р. (далі - Договір оренди, а.с.96-100, т.1). За умовами даного договору строк його дії був з 04.07.2012р. по 31.12.2014р.

Згідно п.5.1 Договору оренди ПП "Капріка Трейдінг" взяло на себе відповідальність за схоронність орендованого автомобіля. У випадку втрати або пошкодження автомобіля в цей час ПП "Капріка Трейдінг", як орендар, зобов'язаний відшкодувати ТОВ "Рутбауер", як орендодавцю, нанесену шкоду.

Приймаючи до уваги зазначені обставини справи, судова колегія залучила у якості другого відповідача по справі ПП "Капріка Трейдінг".

Відповідно до п. 1.6 ст. 1 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" власники транспортних засобів - це юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах.

При цьому, суд бере до уваги, що п.п. 21.1, 21.3 ст. 21 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов'язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). З урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Згідно з п. 33.1 ст. 33 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний: 33.1.1. дотримуватися передбачених правилами дорожнього руху обов'язків водія, причетного до дорожньо-транспортної пригоди; 33.1.2. вжити заходів з метою запобігання чи зменшення подальшої шкоди; 33.1.3. поінформувати інших осіб, причетних до цієї пригоди, про себе, своє місце проживання, назву та місцезнаходження страховика та надати відомості про відповідні страхові поліси; 33.1.4. невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань.

Порушенням зобов'язання відповідно до ст.610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом приписів ст.614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, судова колегія вважає, що компенсація зазначеної суми збитків підлягає стягненню з ПП "Капріка Трейдінг", оскільки на момент вчинення ДТП вказаний автомобіль знаходився в оренді, а тому рішення господарського суду Одеської області від 06.10.2015 року підлягає частковому скасуванню.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача ПП "Капріка Трейдінг".

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "РУТБАУЕР" - задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Одеської області від 03.08.2015р. по справі №916/1942/15 - частково скасувати.

3. Викласти пункт 2 рішення господарського суду Одеської області від 03.08.2015р. по справі №916/1942/15 в наступній редакції:

"2. Стягнути з Приватного підприємства "Капріка Трейдінг" (65079, м.Одеса, Куликове поле, буд. 1, оф. 336, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" (01133, м. Київ, б-р Лесі Українки, 26, ) компенсацію збитків в сумі 49000 (сорок дев'ять тисяч) грн. 00 коп., судовий збір в сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. за подання позовної заяви.".

4. В решті рішення господарського суду Одеської області від 03.08.2015р. по справі №916/1942/15 - залишити без змін.

5. Стягнути з Приватного підприємства "Капріка Трейдінг" (65079, м.Одеса, Куликове поле, буд. 1, оф. 336, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "РУТБАУЕР" (67668, Одеська обл., Біляївський р-н, с. Великий Дальник, вул. Маяцька, 2, ) 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп. за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий Н.В. Ліпчанська

Суддя Т.Я. Гладишева

Суддя В.М. Головей