ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.12.15р. Справа № 904/9694/15

За позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", (м. Кривий Ріг)

до Житлово-будівельного кооперативу "Жовтень-13", (м. Кривий Ріг)

про стягнення 13 999,43 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - пров. юрисконсульт (дов. № 5 від 30.12.14р.)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Комунальне підприємство теплових мереж "Криворіжтепломережа" (далі-позивач) звернулося до господарського суду із позовом до Житлово-будівельного кооперативу "Жовтень-13" (далі-відповідач) про стягнення заборгованості у сумі 13 999,43 грн.

Сума позову складається з наступних сум: 7 593,29 грн. - заборгованість за теплову енергію, 5 850,06 грн. - інфляційні втрати, 556,08 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару № 372 від 01.09.2008р., в частині повного та своєчасного розрахунку за надані послуги.

Представником позивача 24 листопада 2015 року подано клопотання, яким долучає документи до матеріалів справи.

Клопотання розглянуто та задоволено судом.

Відповідач двічі у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, що також підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось до господарського суду та знаходиться в матеріалах справи.

За таких обставин господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому, суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01 вересня 2008 року між Комунальним підприємством теплових мереж «Криворіжтепломережа», як постачальник, та Житлово-будівельним кооперативом «Жовтень-13», як споживач, було укладено договір на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару № 372.

Згідно п. 1.1. договору, постачальник відпускає споживачеві теплову енергію в гарячій воді на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та у вигляді пари на технологічні потреби, а споживач оплачує одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) у терміни, передбачені цим договором.

Постачальник опускає споживачеві теплову енергію на об'єкти, вказані в таблиці № 2 згідно з встановленим планом тепло споживача з 01 вересня 2008 року по 01 вересня 2009 року. Оплата здійснюється з моменту зазначеного періоду дії договору (п. 1.3. договору).

Пунктом 2.1. договору встановлено, облік споживання теплової енергії проводиться згідно приладів обліку або розрахунковим способом при їх відсутності.

Щомісячна сума оплати за договором коригується з урахуванням середньомісячної фактичної температури зовнішнього повітря, кількості днів і годин роботи (п. 2.2. договору).

У відповідності до п. 2.4. договору, щомісячно, у термін до 25 числа, споживач, який має прилад обліку, інформує постачальника про фактичне споживання теплової енергії з подальшим складанням акта.

Згідно п. 3.1. договору, оплата за відпущену теплову енергію проводиться споживачем щомісячно, самостійно, в грошовій формі, і іншими формами розрахунку за погодженням сторін до 15-го числа місяця наступного за розрахунковим. В іншому випадку постачальник має право без додаткового попередження припинити повністю або частково обмежити подачу теплової енергії споживачеві.

Споживач здійснює передоплату в грошовій формі, в розмірі 75% планового місячного споживання в термін до 20 числа кожного місяця (п. 3.4. договору).

Згідно дислокації до договору об'єктом теплоспоживання є будинок № 13 на мікрорайоні 5-й Зарічний, м. Кривий Ріг.

З матеріалів справи вбачається, що свої договірні зобов'язання КПТМ «Криворіжтепломережа» виконало, а саме: постачання теплоносія на протязі всього періоду, передбаченого договором, проводилось не порушуючи щорічні розпорядження виконавчого комітету Криворізької міської ради Дніпропетровської області «Про початок та закінчення опалювального періоду».

Позивач стверджує, що відповідач не виконав свої зобов'язання за спірним договором, не проводив розрахунки за спожиту теплову енергію своєчасно та в повному обсязі за період з 14.03.2013 року по 07.04.2013 року, у зв'язку з чим, у останнього утворилась заборгованість перед позивачем, яка складає у розмірі 7 593,29 грн.

Тарифи теплової енергії передбачені постановою НКРРКП України № 1844 НКРЕ України від 14.12.2010р. «Про затвердження тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа», які складають 269,50 грн. за 1 Гкал (з ПДВ).

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію у сумі 7 593,29 грн., згідно розрахунку (а.с. 7).

Доказів виконання по оплаті за спожиту теплову енергію за договором на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пару № 372 від 01.09.2008р. на загальну суму 7 593,29 грн. на момент розгляду спору відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову.

Приймаючи рішення господарський суд виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується (ч. 1 ст. 275 ГК України).

Відповідно до частин 6, 7 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства. Якщо у зобов'язаннi встановлений строк (термiн) його виконання, то воно пiдлягає виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Викладене є підставою для задоволення позову в частині стягнення основного боргу у сумі 7 593,29 грн.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач просить суд стягнути з відповідача інфляційні втрати у сумі 5 850,06 грн. та 3% річних у сумі 556,08 грн., згідно розрахунку, який додається до позовної заяви (а.с. 8).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок 3% річних відповідає вимогам чинного законодавства, у зв'язку з чим, вимогу позивача щодо стягнення 3% річних у сумі 556,08 грн. слід визнати обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Згідно постанови № 14 від 17.12.13р. Пленуму Вищого господарського суду України, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становить менше одиниці (тобто мала місце дефіляція).

З огляду на викладене вимога позивача щодо стягнення інфляційних втрат підлягає задоволенню частково в сумі 5 672,19 грн., в решті позовних вимог щодо стягнення інфляційних втрат позов задоволенню не підлягає, у зв'язку з допущеними арифметичними помилками при розрахунку.

Викладене є підставою для часткового задоволення позову. Судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 175, 193, 218, 275, 276 Господарського кодексу України, ст. 49, ст. 75, ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Житлово-Будівельного кооперативу "Жовтень-13" (50081, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, м-н. 5-й Зарічний, 13; ) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9; ) - 7 593 (сім тисяч п'ятсот дев'яносто три) грн. 29 коп. заборгованість за теплову енергію, 5 672 (п'ять тисяч шістсот сімдесят дві) грн. 19 коп. інфляційних втрат, 556 (п'ятсот п'ятдесят шість) грн. 08 коп. 3% річних, 1 202 (одна тисяча двісті дві) грн. 52 коп. витрати по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 10.12.15р.

Суддя ОСОБА_2