Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "09" грудня 2015 р. Справа № 906/1516/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представника позивача: ОСОБА_1- дов. № 2565-О ввід 16.08.2015р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-збутове підприємство "Хіммаш Імпекс"

про стягнення 145535,90 грн.

Позивач подав позов про стягнення з відповідача заборгованості за договором №б/н від 14.04.2011р. в розмірі 145535,90 грн., з яких: 52000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 410049,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 41049,46 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 5148,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Ухвалою господарського суду від 05.10.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 19.10.2015р.

Ухвалою суду від 19.10.2015р. відкладено розгляд справи на 02.11.2015р.

Ухвалою господарського суду від 02.11.2015р. відкладено розгляд справи на 23.11.2015р.

Ухвалою суду від 23.11.2015р. в порядку ст. 69 ГПК України продовжено строк вирішення спору по 09.12.2015р. та відкладено розгляд справи на 09.12.2015р.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях щодо встановлення відповідачу кредитного ліміту на поточний рахунок через систему Інтернет клієнт-банк (а.с. 98). Так, представник позивача вказав, що 09.09.2005 року Відповідач звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк" з Заявою про відкриття поточного рахунку (а.с. 52). На підставі вказаної заяви на ім'я Відповідача було відкрито поточний рахунок № 2941.

В подальшому Відповідач зареєструвався в системі інтернет-банкінга, призначеного для дистанційного керування банківськими рахунками клієнтів в режимі реального часу (надалі Приват24). В якості ім'я користувача (логін) Відповідачем було зазначено номер особистого номеру мобільного телефону.

14.04.2011 року Відповідач через Приват24 приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі Умови). При цьому Відповідачем було накладено електронний цифровий підпис.

Крім того, представник позивача надав довідку від 09.12.2015р., згідно якої заборгованість відповідача в межах позовних вимог не змінилась та становить 145535,90 грн. (а.с. 97).

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, вимоги суду від 23.11.2015р. не виконав.

03.12.2015р. на адресу господарського суду повернулась копія ухвали від 23.11.2015р.,яка направлялась на адресу відповідача, з відміткою поштового відділення про неможливість вручення поштового відправлення у зв'язку з закінченням терміну зберігання (а.с. 94-96).

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Як вбачається з матеріалів справи ухвала про відкладення розгляду справи від 23.11.2015р. направлялась відповідачу на адресу - 11500, житомирська область, м.Коростень, вул. Грушевського,15/38, тобто на адресу зазначену у Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Отже, судом вжито всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи та забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Відповідно до ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на викладене, вирішення спору здійснюється за наявними в справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

14.04.2011р. Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-збутове підприємство "Хіммаш Імпекс" (відповідач) приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі-Умови), ОСОБА_2, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://www.privatbank.ua., які разом складають Договір банківського обслуговування б/н від 14.04.2011р. та взяв на себе зобов'язання виконувати умови Договору (а.с. 16).

Підписавши дану заяву відповідач приєднався і погодився з умовами, викладеними в Умовах і Правилах надання банківських послуг, ОСОБА_3, що розміщені на офіційному сайті http://www.privatbank.ua.

Відповідно до умов зазначеного договору, відповідачу встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок 2941 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку ОСОБА_2 і Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт-банк, smsповідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг" (далі -Умови).

Згідно з п.3.2.1.1.16 Умов при укладанні договорів та угод, або вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки", або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), Банк і Клієнт допускають використання підписів Клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований ОСОБА_2 через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі Клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Пунктом 3.2.1.1.1 Умов визначено, що кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - "Кредит") надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - "Ліміт"). Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку ОСОБА_2 та Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт-банк, smsповідомлення або ін.). ОСОБА_2 здійснює обслуговування ліміту Клієнта, яке полягає у проведені його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, в разі наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо.

Відповідно до п. 3.2.1.1.3 Умов, кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Пунктом 3.2.1.1.8 Умов передбачено, що проведення платежів Клієнта в порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться ОСОБА_2 протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки", або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Ліміт може бути змінений ОСОБА_2 в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами ОСОБА_2. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться ОСОБА_2 в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку ОСОБА_2 і Клієнта (п. 3.2.1.1.6. Умов).

Позивач, на виконання зобов'язань за укладеним договором встановив на рахунок відповідача станом на 18.07.2013р. кредитний ліміт в сумі 52000,00грн, що підтверджується довідкою про розміри встановлених кредитних лімітів (а.с. 32).

Внаслідок несвоєчасного виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань у відповідача станом на 23.09.2015р. має місце заборгованість по тілу кредиту в розмірі 52000,00грн., яка 03.01.2014р. винесена на прострочку кредиту згідно кредитного договору від 14.04.2011р., що підтверджується банківською випискою (а.с.37.

Згідно п. 3.2.1.4.1. за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За приписами п. 3.2.1.4.1.1 Умов, за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилось з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилось з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - "період, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню"), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з кінцевої дати дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт виплачує ОСОБА_2 за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню (п. 3.2.1.4.1.2 Умов).

Відповідно до п. 3.2.1.4.1.3 зазначених Умов, у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань, Клієнт сплачує ОСОБА_2 відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У випадку порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права ОСОБА_2 на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, Клієнт сплачує ОСОБА_2 пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі невиникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (п. 3.2.1.4.1.4 Умов).

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (п. 3.2.1.4.9 Умов).

Сплата відсотків за користування кредитом, розрахованих згідно п.п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2 проводиться в порядку, вказаному в п. 3.2.1.1.1, 3.2.1.2.1.4, 3.2.1.2.2.8. Відсотки сплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими (крім випадків розірвання кредиту згідно п. 3.2.1.2.3.4). Сплата відсотків може бути проведена клієнтом також з інших належних йому рахунків в установленому законом порядку (п. 3.2.1.4.3. Умов).

Як вбачається з наданого позивачем розрахунку, відповідачу за період з 08.01.2014р. по 23.09.2015р. нараховано відсотки за користування кредитом в розмірі 51282,01 грн. Заборгованість відповідача по відсоткам за користування кредитом станом на 23.09.2015р. становить 47338,44 грн. (а.с. 33-36,54-58).

Відповідно до п.п. 3.2.1.2.2.7 Умов, клієнт зобов'язується сплатити банку винагороду відповідно до п.п. 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6, 3.2.1.4.11.

Пунктом 3.2.1.4.4 Умов передбачено, що клієнт сплачує банку винагороду за користування ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць.

Так, позивачем відповідачу за користування кредитним лімітом за період з 04.12.2012р. по 01.09.20115р. нараховано винагороди в сумі 14080,63грн. Заборгованість відповідача станом на 23.09.2015р. становить 5148,00грн. (а.с.33-36,58-59).

Відповідно до п. 3.2.1.5.1 Умов, при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту, винагороди, Клієнт виплачує ОСОБА_2 за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації ОСОБА_2 права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує ОСОБА_2 пеню у розмірі, зазначеному в п.3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Згідно п.3.2.1.5.4 Умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3 здійснюється протягом 3 (трьох) років від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Як вбачається з розрахунку (а.с.33-36,69-74) позивачем, у відповідності до умов договору за період з 06.06.2012р. по 23.09.2015р. нараховано відповідачу пеню в сумі 50843,47грн. Заборгованість відповідача по пені за кредитним договором станом на 23.09.2015р. становить 41049,46 грн.

У пункті 3.2.1.4.10 Умов закріплено, що зобов'язання при реалізації банком права на стягнення неустойки виконуються в такій послідовності: кошти отримані від Клієнта, а також від інших уповноважених органів/осіб, для погашення заборгованості, насамперед спрямовуються для відшкодування витрат/збитків ОСОБА_2 згідно з п.п. 3.2.1.2.16, 3.2.1.2.3.15, далі для погашення неустойки згідно розділу 5 цього розділу "Умов та правил надання банківських послуг", далі - простроченої винагороди, далі - винагороди, далі - прострочених відсотків, далі - відсотків, далі - простроченого кредиту, далі - кредиту. Остаточне погашення заборгованості виконується не пізніше дати, зазначеної в п.3.2.1.1.8. При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими. У разі розрахунку витрат ОСОБА_2 відповідно до п.п. 3.2.1.2.2.16, 3.2.1.2.3.15 за погодженням сторін можлива зміна термінів погашення кредиту.

Відповідно до п. 3.2.1.2.3.4 Умов, ОСОБА_2, на свій розсуд, має право при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - зажадати від Клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення.

В зв'язку з неналежним виконанням умов договору, позивачем відповідачу направлена претензія №10221ZRZFWS0IT від 17.09.2015р. з вимогою про сплату простроченої заборгованості за тілом кредиту в розмірі 72341,72грн., простроченої заборгованості за відсотками 66946,60грн., заборгованості з комісії за користування кредитом 5148,00 грн., заборгованості по пені 57331,13 грн. (а.с.39).

Відповідач вимогу позивача про сплату простроченої заборгованості за кредитним договором належним чином не виконав, відповіді не надав, що стало підставою для звернення позивача до суду за захистом свого порушеного права.

Згідно довідки ПАТ КБ "ПриватБанк" (позивач) від 09.12.2015р. заборгованість відповідача за тілом кредиту (в межах позовних вимог) не змінилася і становить 145535,90 грн. (а.с.97).

Оцінивши в сукупності матеріали справи та пояснення представника позивача судового процесу, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Частиною 2 зазначеної статті передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2. ст. 639 ЦК України).

Догові є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Як вбачається з матеріалів справи правовідносини між сторонами виникли на підставі договору банківського обслуговування б/н від 14.04.2011р.

Водночас, ч.1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок (ч.3 ст.1049 ЦК України).

Так, матеріалами справи підтверджується факт надання відповідачу грошових коштів в кредит в розмірі 52000,00грн. В свою чергу відповідач зобов'язання щодо повернення отриманих від позивача грошових коштів у встановлений договором строк не виконав.

Внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо своєчасного повернення отриманого кредиту у останнього утворилась заборгованість за тілом кредиту, яка станом на день звернення до суду та на день розгляду справи в суді не змінилась та становить 52000,00грн.

Таким чином, вимоги позивача в цій частині є правомірними та підлягають задоволенню.

Статтею 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Частинами 1 та 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Перевіривши розрахунок заборгованості по процентам за користування кредитом станом на 23.09.2015р. в розмірі 47338,44грн. суд встановив, що їх нараховано вірно, у відповідності до умов договору та норм чинного законодавства .

За таких обставин, вимога про стягнення з відповідача 47338,44 грн. процентів за користування кредитом підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушення умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно ч. ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Судом встановлено, що відповідно до п.3.2.1.5.4 Умов, нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3 здійснюється протягом 3 (трьох) років від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Дослідивши банківські виписки та розрахунок позивача, суд встановив, що позивачем здійснювалось нарахування пені за несвоєчасно проведені розрахунки по сплаті кредиту, відсотків за користування кредитом та комісії і її заборгованість станом на 23.09.2015р. становить 41049,46 грн.

Перевіривши вказаний розрахунок пені, суд вважає його арифметично вірним, тому вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення 5148,00грн. заборгованості по комісії за користування кредитом позивачем також заявлені правомірно та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач позов за предметом та підставами не оспорив, доказів погашення заборгованості перед позивачем не надав, своїм процесуальним правом на участь у судовому засіданні не скористався.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими відповідно до норм чинного законодавства, та підлягають задоволенню в сумі в розмірі 145535,90грн., з яких 52000,00 грн. - заборгованість за кредитом; 47338,44 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 41049,46 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 5148,00 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-збутове підприємство "Хіммаш Імпекс" (11500, Житомирська область, м.Коростень, вул. Грушевського, буд.15,оф. 38, )

на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код 14360570)

-52000,00грн. заборгованості за кредитом;

-47338,44 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом;

- 41049,46 грн. пені;

- 5148,00 грн. заборгованості по комісії за користуванням кредитом;

-2183,04 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 10.12.15

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2- відповідачу (рек. з повід.)