РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2015Справа №910/25804/15
За позовом Державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи"

До Служби автомобільних доріг у Київській області

Про стягнення 199 813,54 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Кравченко І.В. - представник

Від відповідача не з?явився

Суть спору:

Державне підприємство "Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Служби автомобільних доріг у Київській області про стягнення 199 813,54 грн.

Ухвалою суду від 02.10.2015 за зазначеною вище позовною заявою порушено провадження у справі № 910/25804/15 та призначено розгляд справи на 11.11.2015.

26.10.2015 відділом діловодства суду від представника позивача отримані додаткові матеріали по справі.

В судове засідання 11.11.2015 представник позивача з'явився, підтримав позовні вимоги.

В судове засідання 11.11.2015 представник відповідача не з?явився, вимоги ухвали суду від 02.10.2015 не виконав.

Ухвалою суду від 11.11.2015 відкладено розгляд справи на 24.11.2015.

В судове засідання 24.11.2015 представник позивача з'явився, надав суду додаткові усні пояснення по справі.

В судове засідання 24.11.2015 представник відповідача не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 24.11.2015 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2013 року між та відповідачем був укладений договір № 28-0355-13 на виконання експертизи проекту будівництва

Згідно з умовами Договору № 28-0355-13, ДП «Укрдержбудекспертиза» виконало експертизу проекту «Будівництво південно-східного обходу м. Кагарлика автомобільної дороги Київ-Знам'янка, Кагарлицького району Київської області».

Пунктом 5.1. Договору № 28-0355-13 передбачено, що приймання замовником виконаних робіт за цим Договором оформляється актом приймання - передачі виконаних робіт. Сторони підписали Акт приймання-передачі виконаних робіт від 10.06.2014 року, яким засвідчили належне виконання та прийняття зазначених робіт.

Відповідно до п. 2.2. Договору № 28-0355-13 та Протоколу погодження договірної ціни, позивач та відповідач погодили вартість виконаних робіт у розмірі 116 972,42 грн.

Згідно з п. 2.4. Договору № 28-0355-13, відповідач у строк не більше п'яти календарних днів з дня підписання акта приймання-передачі виконаних робіт зобов'язується здійснити на користь ДП «Укрдержбудекспертиза» оплату у розмірі 100% вартості виконаних робіт за Договором.

Відповідно до пп. 3.1.3. п. 3.1. Договору № 28-0355-13 відповідач зобов'язаний оплатити роботи в порядку та строки, передбачені даним Договором.

Позивач зазначив, що відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання за договором, а саме порушив п. 2.4 та пп. 3.1.3 п. 3.1 договору.

Позивач зазначив, що заборгованість відповідача за договором складає 116 972,42 грн., крім того, позивач просить стягнути 4 518,66 грн. 3% річних, інфляційних нарахувань в розмірі 63 939,67 грн., пеню в розмірі 14 382,79 грн.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Внаслідок укладення договору між сторонами згідно ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України (далі - ГК України) як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абз. 2 п. 1 ст. 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

Частиною 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Враховуючи вище зазначене суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог в частині основної заборгованості в розмірі 116 972,42 грн.

Відповідно до п. 6.2 договору у разі порушення строків виконання своїх зобов'язань за договором винна сторона сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення від вартості робіт за договором за кожен день прострочення.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею визнається неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно розрахунку позивача сума пені складає 14 382,79 грн., (розрахунок в матеріалах справи).. Суд дійшов висновку про задоволення пені в розмірі заявленому позивачем.

У відповідності до вимог ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача сума 3% річних складає 4 518,66 грн. та. інфляційні втрати в розмірі 63939,67 грн., що відповідають матеріалам справи та чинному законодавству.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Керуючись ст.ст. 33, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути із Служби автомобільних доріг у Київській області (03680, м. Київ, вул.. Народного ополчення, буд. 11-А, ) на користь Державного підприємства "Спеціалізована державна експертна організація - Центральна служба Української державної будівельної експертизи" (01133, м. Київ, бул. Л. Українки, буд. 26, ) основну заборгованість в розмірі 116972 ( сто шістнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят дві) грн. 42 коп., проценти річних у розмірі 4 518 (чотири тисячі п'ятсот вісімнадцять) грн. 66 коп., інфляційні нарахування в розмірі 63 939 (шістдесят три тисячі дев'ятсот тридцять дев'ять) грн. 67 коп., пеню в розмірі 14 382 (чотирнадцять тисяч триста вісімдесят дві) грн. 79 коп., судовий збір в розмірі 2997 (дві тисячі дев'ятсот дев'яносто сім) грн. 20 коп.

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.11.2015.

Суддя Л.В. Прокопенко