УХВАЛА

09.12.2015Справа № 907/1119/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго»

до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Фонд державного майна України

про визнання права власності

Суддя Ломака В.С.

Без виклику представників учасників судового процесу.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Закарпаттяобленерго» (далі - позивач) звернулось до господарського суду Закарпатської області з позовом до Міністерства енергетики та вугільної промисловості України (далі - відповідач) про визнання права власності на об'єкт нерухомості, а саме на нежитлову будівлю Центрального розподільного пункту (ЦРП № 1), загальною площею 64,20 кв.м., яка розташована за адресою: м. Ужгород, вул. Новака, 8 «б».

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що в 1995 році в процесі корпоратизації на базі Закарпатського обласного підприємства електричних мереж було створено Державну акціонерну енергопостачальну компанію «Закарпаттяобленерго», правонаступником якої є позивач. За твердженням позивача, під час корпоратизації в статутний фонд підприємства було серед іншого включено спірну будівлю, що на його думку підтверджується: актом вводу в експлуатацію від 07.12.1995 р., наказом про проведення інвентаризації № 106 від 15.06.1995, інвентаризаційною відомістю станом на 01.06.1996 р., актом оцінки вартості цілісного майнового комплексу від 30.06.1995 р., аудиторським висновком від 18.04.2014 р. Намагаючись зареєструвати право власності на спірне майно, позивач виявив відсутність акту приймання-передачі майна до статутного капіталу підприємства під час корпоратизації, з огляду на його втрату. Оскільки засновником ДАЕК «Закарпаттяобленерго» виступило Міністерство енергетики та вугільної промисловості України, позивач звернувся до нього з запитами щодо підтвердження права власності на спірну будівлю. Оскільки Міністерство відмовилось підтвердити право власності позивача, він вирішив звернутись з даним позовом до суду.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 26.10.2015 р. порушено провадження у справі № 907/1119/15, її розгляд призначено на 09.11.2015 р.

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 09.11.2015 р. справу № 907/1119/15 передано за підсудністю до господарського суду міста Києва на підставі ст. 16 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи від 16.11.2015 р., зазначену справу передано на розгляд судді Ломаці В.С.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.11.2015 р. суддею Ломакою В.С. справу № 907/1119/15 було прийнято до свого провадження та призначено її до розгляду на 08.12.2015 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.12.2015 р. на підставі ст. 27 Господарського процесуального кодексу України залучено до участі у розгляді справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Фонд державного майна України, згідно зі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 22.12.2015 р.

Після завершення судового засідання 08.12.2015 р., через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подано клопотання № 114-25/8727 від 07.12.2015 р. про проведення судових засідань у справі № 907/1119/15 у режимі відеоконференції.

Означене клопотання мотивоване неможливістю забезпечити явку представника позивача у судове засідання через обмеженість фінансування.

Розглянувши подане позивачем клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції та матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні означеного клопотання, виходячи з наступного.

За приписами ч. 6 ст. 11 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", учасникам судового процесу на підставі рішення суду забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом.

Частиною 1 статті ст. 74-1 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за власною ініціативою або за клопотанням сторони, третьої особи, прокурора, іншого учасника судового процесу може постановити ухвалу про їх участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Відповідно до ч. 3 ст. 74-1 Господарського процесуального кодексу України питання про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції вирішується господарським судом за наявності відповідного клопотання або за власною ініціативою не пізніш як за п'ять днів до дня проведення такого судового засідання.

Виходячи з вищевказаний вимог чинного законодавства, необхідність проведення судового засідання у режимі відеоконференції визначається судом, що розглядає господарську справу.

При цьому, випадки, в яких суд може постановити ухвалу про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції не визначені у законі, однак необхідність здійснення відеоконференції, визначається з врахуванням обставин справи, її складності та потреби у наданні пояснень залучених спеціалістів чи інших учасників процесу, які за станом здоров'я чи з інших незалежних від цих осіб причин не можуть бути присутніми у засіданні суду, а їх участь є обов'язковою.

Призначення судового засідання у режимі відеоконференції повинно здійснюватись у виключних випадках, коли за об'єктивних причин учасник судового процесу не може брати участь у засіданні, а його участь є необхідною для встановлення всіх обставин справи.

Позивачем не надано жодних доказів в підтвердження наявності виключних обставин, за яких позивач не може брати участь у судовому засіданні.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання позивача про проведення судових засідань у справі № 907/1119/15 у режимі відеоконференції є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищезазначене, керуючись ст. ст. 74-1, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Закарпаттяобленерго» про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції відмовити.

2. Копію даної ухвали направити учасникам судового процесу.

3. Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С. Ломака