КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р. Справа№ 910/24232/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Коршун Н.М.

при секретарі Шмиговській А.М.

за участю представників:

від позивача - Мельник М.А. (довіреність №304 від 29.05.2014 р.)

від відповідача - Франюк А.В. (довіреність б/н від 25.09.2015 р.)

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»

на рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2015 р.

у справі №910/24232/15 (суддя Пригунова А.Б.)

за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал-Контакт»

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал-Контакт» про внесення змін до договору суборенди №ДС 679 від 19.04.2014 р., а саме: підпункт 1.2.1 договору суборенди викласти в наступній редакції - «строк суборенди з 01 травня 2014 року (дата початку строку суборенди) до 31.08.2015 року (дата закінчення строку суборенди); підпункт 1.5.4 договору суборенди викласти в наступній редакції - «орендар має право за власним рішенням в односторонньому порядку покрити прострочену заборгованість суборендаря по платежам чи штрафним санкціям, встановленим договором, а також витрати на ремонт предмету суборенди та інші витрати, спричинені невиконанням суборендарем вимог цього договору за рахунок гарантійного платежу, направивши суборендарю письмове повідомлення про проведення відрахування коштів з суми гарантійного платежу.»; підпункти 1.5.5 та 1.5.6 договору суборенди виключити; всі інші умови договору залишити без змін. Вважати договір зміненим з 31.08.2015 р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.10.2015 р. у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, оскільки при розгляді справи судом порушено загальні принципи судочинства, закріплені ст. 125 Конституції України та ст.ст. 4-2, 4-3, 4-7 ГПК України, а саме судове рішення прийнято без належного з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи.

Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скаргу задовольнити, рішення скасувати, позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити в її задоволенні, рішення залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

19.04.2014 р. між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Форум-Менеджмент Груп» укладено договір суборенди № ДС 679, за умовами якого, Товариство з обмеженою відповідальністю «Форум-Менеджмент Груп» зобов'язалось передати, а позивач - прийняти нежитлові приміщення по пров. Куренівському, 12, літ. А у місті Києві для розміщення офісу на період з 01.05.2014 р. до 28.06.2016 р.

Вказаний договір, відповідно до п. 16.1, набуває чинності з дня його підписання сторонами та діє протягом строку суборенди, визначеного договором, а в частині розрахунків - до повної оплати суборендарем заборгованості по орендній платі та іншим платежам за цим договором. В будь-якому випадку строк дії договору становить до моменту повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору. Строк суборенди починається з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі приміщення.

01.05.2014 р. між Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк», Товариством з обмеженою відповідальністю «Форум-Менеджмент Груп» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Реал-Контакт» укладено договір про внесення змін до договору суборенди № ДС 679 від 19.04.2014 р., відповідно до якого змінено сторону у зобов'язанні: Товариство з обмеженою відповідальністю «Форум-Менеджмент Груп» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Реал-Контакт» з 01.05.2014 р. Також, стронами було підписано 30.09.2014 р. та 16.02.2015 р. додаткові угоди №№ 1, 2 до договору суборенди №ДС 679 від 19.04.2014 р.

01.05.2014 р. сторонами підписані акти прийому-передачі приміщення по пров. Куренівському, 12, літ. А у місті Києві за договором № ДС 679 від 19.04.2014 р.

19.06.2015 р. між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Київ» та Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» укладено договір про передачу приймаючому банку майна неплатоспроможного банку, за умовами якого Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний банк «Київ» зобов'язалось передати позивачу нежитлові приміщення (в літ. А) загальною площею 1540,30 кв.м. та нежитлові приміщення (в літ Б) загальною площею 2565,80 кв.м. по вул. Б. Хмельницького, 16-22 у місті Києві та майнові права на добудову двох поверхів загальною площею 2579, 40 кв.м. по вул. Б. Хмельницького, 16-22 у місті Києві.

У червні 2015 року позивач звернувся до Товариства з обмеженою відповідальністю «Реал-Контакт» з листом № 10162/5615/2015 від 23.06.2015 р. про надання згоди на укладення додаткової угоди про дострокове припинення договору № ДС 679 від 19.04.2014 р.

Листом № 4522 від 25.06.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Реал-Контакт» відмовило позивачу у достроковому розірванні договору № ДС 679 від 19.04.2014 р. та вказало, що вважає позицію зазначену в листі № 10162/5615/2015 від 23.06.2015 р. повідомленням про одностороннє припинення дії договору за ініціативою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк», а також пропонувало позивачу виконати усі грошові зобов'язання, передбачені договором.

Листом № 1016/6764/2015 від 30.07.2015 р. позивач звернувся до відповідача з пропозицією про внесення змін до договору № ДС 679 від 19.04.2014 р. та встановлення строку оренди з 01.05.2014 р. до 31.08.2015 р. та направив відповідачу додаткову угоду (а.с.47-48).

Листом від 06.08.2015 р. позивач повідомив відповідача про переміщеня співробітників та майна із суборендованого приміщення по пров. Куренівському, 12, літ. А у місті Києві у період з 07.08.2015 р. до 18.08.2015 р. (а.с.45).

Листом № 4752 від 11.08.2015 р. позивач відмовив відповідачу у внесенні змін до договору № ДС 679 від 19.04.2014 р. (а.с.50-51).

В обґрунтовання своїх позовних вимог, позивач зазначає, що Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» набуло у власність приміщення по вул. Б. Хмельницького, 16-22 у місті Києві, у зв'язку з чим з серпня 2015 року не користується орендованими за договором № ДС 679 від 19.04.2014 р. приміщеннями по пров. Куренівському, 12, літ. А у місті Києві.

Позивач стверджує, що вказані приміщення отримані у власність Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» від Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ» відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 61 від 11.02.2015 р., у зв'язку з виведенням його з ринку як неплатоспроможного, на підставі договору про передачу приймаючому банку майна неплатоспроможного банку від 19.06.2015 р., що, на думку позивача є істотною зміною обставин, якими сторони керувались, укладаючи договір № ДС 679 від 19.04.2014 р. Позивач стверджує, що у разі його обізнаності про отримання майна від Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний банк «Київ», не став би укладати спірний договір суборенди № ДС 679 від 19.04.2014 р. або уклав би його на інший строк.

Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» зазначає, що виконання договору суборенди № ДС 679 від 19.04.2014 р. на існуючих умовах порушує його майнові інтереси, оскільки позивач вимушений сплачувати орендну плату та нести інші фінансові витрати за приміщення, яким фактично не користується.

Крім того, згідно п. 7.3 договору, у випадку припинення дії цього договору, суборендар зобов'язаний протягом трьох календарних днів повернути орендарю приміщення в первинному стані (відповідно до базового ремонту приміщення), для чого, у випадку необхідності, суборендар зобов'язаний здійснити ремонтні роботи для приведення приміщення в первинний стан, а орендар, в свою чергу, повинен прийняти вказане приміщення по акту прийому-передачі приміщення. Приміщення вважається поверненим з моменту підписання акту прийому-передачі приміщення.

Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується сторонами, такий акт останніми не складався.

Згідно ч. 1 ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 760 ЦК України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ).

Частиною 1 ст. 763 ЦК України визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно ст. 774 ЦК України, передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Частинами 1, 2 ст. 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Відповідно до ст. 288 ГК України, орендар має право передати окремі об'єкти оренди в суборенду, якщо інше не передбачено законом або договором оренди. Передача в суборенду цілісних майнових комплексів не допускається.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення.

Частиною 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 652 ЦК України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Виходячи зі змісту наведених норм, можливість зміни умов договору закон пов'язує безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов, визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України та, при цьому, лише у разі коли розірвання договору матиме значно гірші наслідки, ніж виконання такого договору на умовах, змінених судом.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 27.02.2012 р. № 2/52-09, постанові Вищого господарського суду України № 910/18575/14 від 11.06.2015 р., а також у постанові Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» від 29.05.2013 р. № 12.

В матеріалах справи відсутні, а позивачем не надано доказів на підтвердження існування передбачених ст. 652 ЦК України підстав зміни договору саме у розумінні наведеної норми, зокрема, зміни істотних обставин, якими сторони керувались саме в момент укладення спірного договору та, відповідно, доказів наявності одночасно чотирьох необхідних умов.

Відповідно до п. 5.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна» від 29.05.2013 р. № 12 можливість розірвання договору оренди (найму) пов'язується не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених Цивільним кодексом України при істотній зміні обставин.

Також позивачем не надано суду доказів настання для нього несприятливих наслідків у зв'язку з виконанням договору № ДС 679 від 19.04.2014 р., доказів позбавлення його того, на що він розраховував при укладенні спірного договору, або понесення ним будь-яких незапланованих витрат, пов'язаних із виконанням договору № ДС 679 від 19.04.2014 р.

Набуття у власність нерухомого майна, яке може бути використано Публічним акціонерним товариством акціонерний банк «Укргазбанк» у його господарській діяльності, не є істотною зміною обставин, що може мати наслідком зміни або розірвання договору в порядку ст. 652 ЦК України.

За приписами ст. 42 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Тобто, в силу наданого Господарським кодексом України визначення, здійснюючи господарську діяльність, позивач не лише одержує прибуток або досягає інших економічних і соціальних результатів, а і має усвідомлювати пов'язані з такою діяльністю ризики.

Цивільний кодекс України до загальних засад цивільного законодавства відносить, зокрема, свободу договору, справедливість, добросовісність та розумність.

За змістом ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. При здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Приписами Цивільного кодексу України встановлено, що за двостороннім правочином кожна сторона має одночасно права і обов'язки стосовно іншої сторони та, відповідно, порушення, невиконання або оспорення договору однією стороною безпосередньо впливає на обсяг цивільних прав та обов'язків іншої сторони за договором

Частинами 1-3 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Згідно ч. 5 ст. 188 ГК України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Тобто, у разі, якщо суд прийде до висновку про наявність підстав, що мають наслідком зміну умов договору в порядку ст. 652 ЦК України, відповідний договір вважається зміненим з моменту набрання таким рішенням законної сили.

За змістом позовної заяви, позивач просить внести зміни до договору № ДС 679 від 19.04.2014 р. в частині строку його дії та внаслідок таких змін вказаний договір буде вважатися таким, що припинив свою дію 31.08.2015 р., тобто фактично до моменту звернення позивача до суду з даним позовом, що суперечить приписам ст. 653 ЦК України та ст. 188 ГК України.

З огляду на те, що доводи позивача не підтверджуються матеріалами справи та спростовуються наведеними вище обставинами, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги позивача про внесення змін до договору суборенди №ДС 679 від 19.04.2014 р., а саме: підпункт 1.2.1 договору суборенди викласти в наступній редакції - «строк суборенди з 01 травня 2014 року (дата початку строку суборенди) до 31.08.2015 року (дата закінчення строку суборенди); підпункт 1.5.4 договору суборенди викласти в наступній редакції - «орендар має право за власним рішенням в односторонньому порядку покрити прострочену заборгованість суборендаря по платежам чи штрафним санкціям, встановленим договором, а також витрати на ремонт предмету суборенди та інші витрати, спричинені невиконанням суборендарем вимог цього договору за рахунок гарантійного платежу, направивши суборендарю письмове повідомлення про проведення відрахування коштів з суми гарантійного платежу.»; підпункти 1.5.5 та 1.5.6 договору суборенди виключити; всі інші умови договору залишити без змін; вважати договір зміненим з 31.08.2015 р. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем, в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційну скаргу не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржника на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, оскільки при розгляді справи судом порушено загальні принципи судочинства, закріплені ст. 125 Конституції України та ст.ст. 4-2, 4-3, 4-7 ГПК України, а саме судове рішення прийнято без належного з'ясування всіх обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2015 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду міста Києва від 28.10.2015 р. у справі №910/24232/15 залишити без змін.

Справу №910/24232/15 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді С.Я. Дикунська

Н.М. Коршун