ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09 грудня 2015 р. Справа № 903/1088/15
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Егмонт Україна", м. Київ

до приватного підприємства "Візерунок", м. Луцьк

про стягнення 40957,99 грн. заборгованості,

Суддя Якушева І.О.,

при секретарі судового засідання Хомич О.В.

за участю представників:

від позивача: н/з,

від відповідача:ОСОБА_1 (дов. від 15.10.2015р.)

Суть спору: позивач в позовній заяві просив стягнути з відповідача 54770,52 грн. заборгованості за переданий на підставі договорів поставки №120710 від 12.07.2010р., №0301/14-В від 03.01.2014р. товар.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на невиконання відповідачем умов договорів поставки №120710 від 12.07.2010р., №0301/14-В від 03.01.2014р. щодо повного та своєчасного розрахунку за переданий товар.

Ухвалою суду від 01.10.2015р. було порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 21.10.2015р., зобов'язано відповідача подати суду письмові пояснення на заявлений позов, докази на їх підтвердження; довідку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; належним чином завірену копію Статуту ТзОВ "Егмонт Україна"; письмові пояснення та докази на підтвердження реалізації товару, переданого позивачем на підставі договорів поставки №120710 від 12.07.2010р., №0301/14-в від 03.01.2014р. за видатковими накладними, вказаними в позовній заяві; у випадку нереалізації товару: зобов'язати відповідача провести перевірку нереалізованого товару, переданого ТзОВ "Егмонт Україна" на підставі договорів поставки №120710 від 12.07.2010р., №0301/14-В від 03.01.2014р. за видатковими накладними, вказаними в позовній заяві, результати перевірки оформити звітом, який подати позивачу та суду; докази на підтвердження передачі нереалізованого товару позивачу або письмові пояснення щодо причин його неповернення.

19.10.2015р. на адресу суду від позивача надійшло клопотання, в якому він зазначав, що позов підтримує в повному обсязі та у звязку з неможливістю явки в судове засідання просив розглянути справу за відсутності представника позивача.

20.10.2015р. через канцелярію суду відповідач подав відзив на позовну заяву №61 від 20.10.2015р., в якому позовні вимоги визнавав частково - на суму 30940,24 грн.; у стягненні 23830,28 грн. просив відмовити.

В судове засідання 21.10.2015р. представник позивача не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

В судовому засіданні 21.10.2015р. представник відповідача позовні вимоги визнала частково з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву №61 від 20.10.2015р.

У зв'язку з необхідністю витребування додаткових пояснень і доказів розгляд справи ухвалою суду від 21.10.2015р. було відкладено на 11.11.2015р., зобовязано позивача подати суду письмові пояснення по справі з врахуванням відзиву відповідача №61 від 20.10.2015р.; письмові пояснення щодо надіслання відповідачем звітів про реалізацію товару за спірний період; зобов'язано відповідача подати суду письмові пояснення та докази на підтвердження надіслання звітів про реалізацію товару позивачу за спірний період.

09.11.2015р. позивач на адресу суду надіслав письмові пояснення б/н від 05.11.2015р. з врахуванням відзиву відповідача на позов. В поясненнях позивач посилався на те, що не вважає складений відповідачем додаток №1 до відзиву, яким є перелік залишку товару станом на 20.10.2015р., належним доказом наявності у відповідача нереалізованого товару.

Крім цього, 09.11.2015р. від позивача на адресу суду надійшло клопотання б/н від 05.11.2015р., в якому він, посилаючись на неможливість явки представника позивача в судове засідання 11.11.2015р., просив розглядати справу без участі представника ТзОВ "Егмонт Україна"; зазначає, що позов підтримує в повному обсязі.

10.11.2015р. відповідач через канцелярію суду на виконання вимог ухвали суду від 21.10.2015р. подав письмові пояснення №64 від 09.11.2015р., в яких зазначив дати надіслання позивачу звітів про реалізований товар.

Будучи в судовому засіданні 11.11.2015р., представник відповідача позовні вимоги визнала частково з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву №61 від 20.10.2015р.

Оскільки позивач не визнавав складений відповідачем самостійно перелік залишку нереалізованого товару, судом ухвалою від 11.11.2015р. розгляд справи було відкладено на 25.11.2015р., зобовязано сторін провести звірку залишку нереалізованого товару; позивачу акт звірки подати суду.

24.11.2015р. позивач через канцелярію суду подав клопотання б/н від 24.11.2015р., в якому повідомив, що на виконання вимог ухвали суду ТзОВ "Егмонт Україна" було направлено свого представника до відповідача, проте, враховуючи великий об'єм залишку нереалізованого товару, сторони не закінчили звірку залишку товару, тому ТзОВ "Егмонт Україна" не може надати акт звірки суду до судового засідання.

У зв'язку з цим позивач у клопотанні б/н від 24.11.2015р. також просив продовжити строк розгляду спору та відкласти розгляд справи.

З метою обєктивного та всестороннього з'ясування обставин справи судом клопотання позивача про відкладення розгляду справи було задоволено, строк розгляду спору продовжено на 15 днів, розгляд справи відкладено на 09.12.2015р., зобовязано позивача подати суду акт звірки залишку нереалізованого товару за договорами поставки №120710 від 12.07.2010р., №0301/14-В від 03.01.2014р.

04.12.2015р. позивач надіслав до суду заяву від 30.11.2015р. про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 40957,99 грн. заборгованості та 1218 грн. витрат, повязаних з оплатою судового збору. У заяві позивач повідомляє про те, що сторонами у справі було проведено звірку залишку нереалізованого товару, про що складено акт від 24.11.2015р.. Під час звірки встановлено, що сума залишку нереалізованого відповідачем товару на складі у м.Луцьку становить 13812,53 грн.

Зменшення розміру позовних вимог до прийняття рішення по справі - процесуальне право позивача, передбачене ст.22 ГПК України.

А тому судом прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог, а відтак має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Окрім цього, позивачем надіслано також клопотання від 30.11.2015р. про розгляд справи за відсутності його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні 09.12.2015р., ознайомившись із заявою позивача про зменшення розміру позовних вимог від 30.11.2015р., не визнала заборгованості перед позивачем в розмірі 40957,99 грн., пояснивши, що товар на суму 10017,75 грн., який знаходиться на складі у м.Донецьку, також є нереалізованим. Відтак, визнала заборгованість на суму 30940,24 грн.

З огляду на належне повідомлення позивача про судовий розгляд, враховуючи його клопотання від 30.11.2015р., справу на підставі ст.75 ГПК України розглянуто за відсутності представника позивача за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, господарський суд

в с т а н о в и в:

12.07.2010 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Егмонт Україна" як постачальником та приватним підприємством "Візерунок" як покупцем було укладено договір №120710, згідно з п. 1 якого постачальник зобов'язався передавати у власність покупця товар партіями згідно накладних у відповідності до замовлень покупця, а покупець зобов'язується приймати та проводити оплату за товар на умовах даного договору.

28.12.2012 року сторонами було складено та підписано додаткову угоду до договору №120710 від 12.07.2010р.

03.01.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Егмонт Україна" як постачальником та приватним підприємством "Візерунок" як покупцем було укладено договір №0301/14-В, згідно з п. 1 якого постачальник зобов'язався передавати у власність покупця товар партіями згідно накладних у відповідності до замовлень покупця, а покупець зобов'язався приймати та проводити оплату за товар на умовах договору.

Пунктами 1.2 договорів передбачено, що ціну договору складає сума цін усіх накладних, відповідно до яких здійснюється постачання товару та які мають силу специфікацій.

Згідно з п. 2.1. договорів поставки №120710 від 12.07.2010р., №0301/14-В від 03.01.2014р. зобов'язання по поставці товару виникають на підставі погодженого сторонами замовлення покупця. Покупець передає постачальнику замовлення, в якому зазначає асортимент, кількість та ціну товару.

Пунктами 3.1, 3.2. договорів поставки №120710 від 12.07.2010р., №0301/14-В від 03.01.2014р. передбачено, що асортимент та кількість товару погоджуються сторонами в замовленні і зазначаються в накладних на відпуск товару.

Якість товару, що постачається, повинна бути підтверджена сертифікатами якості, відповідності та іншими документами, необхідними для даного виду товару, які передаються покупцю разом з товаром. Якісні показники товару повинні відповідати вимогам ГОСТІВ, Укр. ЦСМ, а також всім санітарним, гігієнічним, технічним та іншим нормам, стандартам і правилам, які встановлені в Україні для даної групи товару, а також не мати дефектів товарного вигляду.

Згідно з п.п.5.1.,5.2. договору №120710 від 12.07.2010р. ціна товару погоджується сторонами та зазначається в накладних на відпуск товару.

Ціна товару визначається на основі прайс-листів постачальника і погоджується сторонами в замовленні, постачальник не має права змінювати ціну на товар після погодження сторонами замовлення.

Згідно з п. 5.1. договору №0301/14-В від 03.01.2014р. в редакції, що викладена у протоколі розбіжностей від 03.01.2014р.(а.с. 22, 23), ціна товару зазначається у накладних, які підписуються сторонами на підставі замовлень покупця та прайс-листів постачальника. Прайс-листи надаються покупцю в письмовому вигляді, скріплюються підписом і печаткою керівника постачальника та є додатком до договору поставки. У прайс-листах зазначаються рекомендовані ціни на товар для продажу його роздрібним клієнтам. Покупець не має права реалізовувати товар роздрібним клієнтам за цінами, які більші від рекомендованих.

Відповідно до п. 5.2. договору №0301/14-В від 03.01.2014р. постачальник зобов'язується поставляти покупцю товар за цінами, які менші від рекомендованих цін вказаних у прайс-листах постачальника. Різниця між рекомендованими цінами та цінами, за якими постачальник поставляє товар покупцю, є знижкою. Знижки визначаються додатком № 1 до договору поставки №0301/14-В від 03.01.2014р., який є невід'ємною частиною договору.

Згідно з п.п. 6.1., 6.2. договору №120710 від 12.07.2010р. оплата за товар здійснюється в міру його реалізації покупцем кінцевим споживачам на протязі 14 днів з моменту надання покупцем постачальнику звіту про реалізований товар, шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок постачальника.

Оплата за отриманий товар здійснюється покупцем за умови отримання від постачальника належно оформлених у встановленому чинним законодавством порядку накладної, податкової накладної, документа, що підтверджує якість товару (якщо він необхідний для даного товару).

Згідно з п. 9.1.5 договору №120710 від 12.07.2010р. у випадку слабкої реалізації товару (визначає покупець) або неможливості його реалізації в силу різних причин, закінчення строків придатності товарів до реалізації, постачальник зобов'язується на протязі 5 календарних днів з моменту отримання відповідної вимоги від покупця, за власний рахунок забрати такі товари з оформленням відповідних документів.

Відповідно по п.п. 6.1. (в редакції, що викладена в протоколі розбіжностей від 03.01.2014р. - а.с. 22, 23), 6.2. договору №0301/14-В від 03.01.2014р. оплата за товар здійснюється в міру його реалізації покупцем кінцевим споживачам на протязі 30 днів з моменту надання покупцем постачальнику звіту про реалізований товар, шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок постачальника.

Оплата за отриманий товар здійснюється покупцем за умови отримання від постачальника належно оформлених у встановленому чинним законодавством порядку видаткової накладної, товарно-транспортної накладної, податкової накладної, документа, що підтверджує якість товару (якщо він необхідний для даного товару), а також за умови виконання постачальником вимог п.п. 4.11, 4.12 та 4.13 цього договору.

На виконання умов договору №120710 від 12.07.2010р. позивач передав відповідачу товар на загальну суму 101219,40 грн., що підтверджується копіями видаткових накладних №№ РН-0003328 від 22.07.2010р. на суму 952,80 грн., РН-0003331 від 22.07.2010р. на суму 2593,02 грн., РН-0003332 від 22.07:2010р. на суму 952,80 грн., РН-0003386 від 27.07.2010р. на суму 2593,02 грн., РН-0006254 від 20.12.2010р. на суму 5452,40 грн., РН-0006255 від 20.12.2010р. на суму 1798,70 грн., РН-0000339 від 28.01.2011р. на суму 4840,40 грн., РН- 0000807 від 08.02.2011р. на суму 1998,10 грн., РН-0000808 від 08.02.2011р. на суму 968,45 грн., РН-0000677 від 17.02.2011р. на суму 4222,95 грн., РН-0000678 від 17.02.2011р. на суму 1523,14 грн., РН-0001760 від 05.04.2011р. на суму 291,89 грн., РН-0001761 від 05.04.2011р. на суму 537,30 грн., РН-0001695 від 12.04.2011р. на суму 787,55 грн., РН-0001696 від 12.04.2011р. на суму 787,55 грн., РН-0001697 від 12.04.2011р. на суму 2046,97 грн., РН-0001698 від 12.04.2011р. на суму 1386,14 грн., РН-0002338 від 19.05.2011р. на суму 1579,07 грн., РН-0002849 від 17.06.2011р. на суму 1346,13 грн., РН-0002850 від 17.06.2011р. на суму 3144,05 грн., РН-0002851 від 17.06.2011р. на суму 1346,13 грн., РН-0002852 від 17.06.2011р. на суму 2410,37 грн., РН-0002919 від 21.06.2011р. на суму 1670,77 грн., РН-0002920 від 21.06.2011р. на суму 1341,44 грн., РН-0002959 від 22.06.2011р. на суму 2694,60 грн., РН-0002960 від 22.06.2011р. на суму 1733,44 грн., РН- 0006575 від 09.12.2011р. на суму 775,08 грн., РН-0006576 від 09.12.2011р. на суму 2103,61 грн., РН-0006577 від 09.12.2011р. на суму 600 грн., РН-0006578 від 09.12.2011р. на суму 1478,35 грн., РН-0006579 від 09.12.2011р. на суму 600 грн., РН-0006589 від 09.12.2011р. на суму 1200 грн., РН- 0006704 від 13.12.2011р. на суму 1487,65 грн., РН-0006705 від 13.12.2011р. на суму 610,01 грн., С- 00000431 від 17.02.2012р. на суму 2105,89 грн., С-00000432 від 17.02.2012р. на суму 745,02 грн., С- 00000438 від 17.02.2012р. на суму1180,06 грн., С-00000439 від 17.02.2012р. на суму 2529,99 грн., С-00004988 від 27.07.2012р. на суму 2492,26 грн., С-00004989 від 27.07.2012р. на суму 11450,10 грн., С-00005179 від 03.08.2012р. на суму 1748,17 грн., С-00005180 від 03.08.2012р. на суму 256,68 грн., С-00008779 від 23.11.2012р. на суму 2529,06 грн., С-00008780 від 23.11.2012р. на суму 467,96 грн., С-00008920 від 23.11.2012р. на суму 1011,90 грн.,. С-00008921 від 23.11.2012р. на суму 1398,26 грн., С-00009156 від 28.11.2012р. на суму 269,36 грн., С-00006698 від 28.08.2013р. на суму 3666,93 грн., С-00006699 від 28.08.2013р. на суму 1692,90 грн., С-00006817 від 02.09.2013р. на суму 2034,57 грн., С-00006818 від 02.09.2013р. на суму 1152,96 грн., С-00006827 від 02.09.2013р. на суму 1256,58 грн., С-00006863 від 03.09.2013р. на суму 759,04 грн., С-00006864 від 03.09.2013р. на суму 80,16 грн., С- 00009060 від 08.11.2013р. на суму 1388,10 грн., С-00009061 від.08.11.2013р. на суму 458,36 грн., С- 00009062 від 08.11.2013р. на суму 456,48 грн., С-00009063 від 08.11.2013р. на суму 234,73 грн.

Згідно з п.9.1.5 договору №120710 від 12.07.2010р. відповідач повернув позивачу товар на суму 88,82 грн., що підтверджується видатковою накладною (повернення) №ВП-000493 від 04.09.2013р. (а.с. 144) на суму 34,82 грн.

Копією довідки ПАТ «ІНГ Банк Україна» №74846 від 23.09.2015р. (а.с. 145-146) підтверджується, що 47100 грн. відповідач оплатив за товар, отриманий на підставі договору №120710 від 12.07.2010р.

Як стверджував позивач, заборгованість. відповідача за договором №120710 від 12.07.2010р. становила 54030,58 грн.

На виконання умов договору №0301/14-В від 03.01.2014р. позивач передав відповідачу товар на загальну суму 739,94 грн., що підтверджується копіями видаткових накладних №С-00002726 від 31.03.2014р. на суму 411,72 грн., №С-00002727 від 31.03.2014р. на суму 328,22 грн. (а.с. 142-143).

Всупереч умов договору №0301/14-В від 03.01.2014р. відповідач оплату за поставлений товар не здійснив.

18.03.2015р. позивач надіслав на адресу відповідача претензію №118 від 17.03.2015р., в якій просив надати звіт про реалізований товар та оплатити наявну заборгованість.

Факт надіслання претензії відповідачу підтверджується описом вкладення у цінний лист, що міститься в матеріалах справи.

Відповідач претензію отримав 09.04.2015р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення уповноваженому представнику відповідача, що міститься в матеріалах справи (а.с. 151), проте, заборгованості перед позивачем не перерахував, що спричинило звернення позивача з позовом до суду.

Згідно із заявою про зменшення позовних вимог від 04.12.2015р. (а.с. 1-2, т.2) позивач просить стягнути з відповідача 40957,99 грн. заборгованості (54770,52 13812,53).

Вимога позивача про стягнення з відповідача 40957,99 грн. заборгованості підлягає до задоволення частково.

Розділом 6 договорів сторони узгодили, що оплата за товар здійснюється в міру його реалізації покупцем кінцевим споживачам на протязі 14 днів згідно з п. 6.1 договору №120710 від 12.07.2010р. та на протязі 30 днів згідно з п. 6.1 договору №0301/14-В від 03.01.2014р. з моменту надання покупцем постачальнику звіту про реалізований товар, шляхом безготівкового перерахунку на банківський рахунок постачальника.

Отже, підставою для оплати вартості переданого відповідачу товару є не тільки договір, видаткові накладні тощо, а й обумовлений договорами обовязок оплатити товар з моменту його реалізації, тобто момент оплати повязаний з фактом реалізації товару, який було передано за договорами.

З метою встановлення залишку нереалізованого відповідачем товару судом в процесі розгляду справи судом було призначено між сторонами звірку залишку нереалізованого товару.

На виконання вимог суду відповідач 25.11.2015р., позивач 04.12.2015р. подали суду акт звірки залишку нереалізованого товару ТзОВ «Егмонт Україна» на складах ПП «Візерунок», згідно з яким залишок нереалізованого товару ТзОВ «Егмонт Україна» на складі ПП «Візерунок», який знаходиться у м. Луцьку по вул. Володимирській, 63, становить 13812,53 грн.

Акт звірки підписано із застереженням про те, що звірити залишок нереалізованого товару ТзОВ «Егмонт Україна» на складі ПП «Візерунок», який знаходиться у м. Донецьку, по вул. Титова, 8-б, неможливо у звязку із проведенням антитерористичної операції.

Під час розгляду справи представник відповідача пояснювала, що вартість нереалізованого товару, що знаходиться у м. Донецьку, по пр. Титова, 8-б, складає 10017,75 грн., а разом вартість нереалізованого товару (що знаходиться і в м. Луцьку, і в м. Донецьку) складає 23830,28 грн. (13812,53 + 10017,75).

На підтвердження залишку товару на суму 23830,28 грн. відповідач подав довідку №60 від 20.10.2015р. (а.с.219) та додаток до неї - перелік залишку станом на 20.10.2015р. (а.с.220-224).

Позивач в письмових поясненнях від 05.11.2015р. (а.с.228-229) посилається на те, що цей перелік залишку не є належним доказом у справі

Із заяви про зменшення розміру позовних вимог від 30.11.2015р. видно, що позивач просить стягнути з відповідача 40957,99 грн. заборгованості, віднімаючи від первісно заявленої суми лише вартість нереалізованого товару на складі у м. Луцьку, що становить 13812,53 грн., вартість товару на суму 10017,75 грн., який знаходиться на складі у м. Донецьку, позивач не віднімає.

Як визначено ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Враховуючи умови укладених між сторонами договорів №120710 від 12.07.2010р., №0301/14-В від 03.01.2014р., право вимагати оплатити вартість переданого товару виникає у постачальника в разі реалізації його покупцем, а у випадку нереалізації переданого товару постачальник наділений виключно правом на повернення переданого товару.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки сторонами у справі не було надано суду доказів реалізації товару на суму 10017,75 грн., то факт реалізації товару на цю суму є недоведеним, відтак в позові про стягнення 10017,75 грн. заборгованості слід відмовити.

Оскільки товар на суму 30940,24 грн. було реалізовано, але не оплачено, на підставі ст.ст.526, 629, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст.193, 265 Господарського кодексу України підлягає до задоволення вимога позивача про стягнення з відповідача 30940,24 грн. заборгованості (54770,52 13812,53 10017,75).

Такого правового висновку дійшов і Вищий господарський суд України в постанові від 16.04.2015р. по справі №922/4418/14.

У зв'язку із частковим задоволенням позову на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України покладаються судові витрати по справі пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності із п.1. ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі зменшення розміру позовних вимог сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила.

Оскільки позивач не заявляв клопотання позивача про повернення суми судового збору у звязку із зменшенням позовних вимог, правові підстави для повернення судового збору у відповідній частині відсутні.

Керуючись ст.ст. 526, 599, 629, 655 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193,265 Господарського кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного підприємства "Візерунок" (43001, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Володимирська, буд. 63, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Егмонт Україна" (03680, м. Київ, вул. Димитрова, 5, корп. 10А, ) 30940 грн. 24 коп. заборгованості, 688 грн. 05 коп. витрат, пов'язаних з оплатою судового збору.

3. В позові про стягнення 10017 грн. 75 коп. заборгованості відмовити.

У відповідності із ст.85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до вимог ст.84 цього Кодексу.

Повне рішення складено: 14.12.2015р.

Суддя І. О. Якушева