ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р.Справа № 916/4093/15
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: Лисенко В.А.

Суддів: Гладишевої Т.Я., Ліпчанської Н.В.

При секретарі судового засідання: Кіртоки Л.В.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1, за довіреністю № 10 від 13.02.2015р.;

від відповідача ОСОБА_2, за довіреністю №2-15 від 19.11.2015р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями Міханікі України

на рішення господарського суду Одеської області від 04.11.2015р.

по справі № 916/4093/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Ространснафтопродукт

до Підприємства з іноземними інвестиціями Міханікі України

про стягнення 45 493 189,53 грн.

Відповідно до ст.ст.44, 811 ГПК України здійснювалась фіксація судового процесу технічними засобами.

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю Ространснафтопродукт звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Підприємства з іноземними інвестиціями Міханікі України про стягнення заборгованості за договором про відступлення права вимоги №04/100/1850/ЮР від 04.09.2015р. в сумі 45 493 189,53грн.

В обґрунтування заявлених позовних позивач вказує на те, що між Публічним акціонерним товариством „Фортуна-Банк (Первісний кредитор) Товариством з обмеженою відповідальністю Ространснафтопродукт (Новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги №04/100/1850/ЮР, умовами якого передбачено, що Первісний кредитор, відступає та передає, а Новий кредитор приймає в повному обсязі Право вимоги, що належить Первісному кредитору за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04КЛ/100/1850/ЮР, який укладено між Первісним кредитором та Боржником (Підприємством з іноземними інвестиціями „Міханікі України). Розмір заборгованості складає 45493189,53грн. Позивач (Новий кредитор) звертався на адресу відповідача з вимогою про сплату боргу, проте зазначена вимога була залишена без відповіді та задоволення.

Посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх грошових зобовязань за договором, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Рішенням господарського суду Одеської області від 04.11.2015р. (суддя Літвінов С.В.) позов задоволено повністю; стягнуто з Підприємства з іноземними інвестиціями „Міханікі України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Ространснафтопродукт суму боргу 45 493 189,53 грн., судовий збір 182 700,00 грн.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на те, що з матеріалів справи підтверджується факт порушення відповідачем договірних зобов'язань перед позивачем.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням, Підприємство з іноземними інвестиціями Міханікі України звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить його скасувати та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу сторона наполягає на тому, що строк виконання грошового зобовязання зі сплати ПІІ Міханікі України заборгованості за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії від 03.09.2013р. на час звернення ТОВ Ространснафтопродукт до суду не настав.

Крім того, на думку апелянта у нього не виникло обовязку щодо відшкодування заборгованості, оскільки ПІІ Міханікі України не було належним чином повідомлено про зміну кредитора у зобовязанні, що суперечить приписам ст. 517 ЦК України.

Також скаржник наполягає на тому, що суд першої інстанції не встановив того факту, що договір про відступлення права вимоги №04/100/1850/ЮР від 04.09.2015р. є нікчемним і права, що випливають з нього, не підлягають захисту.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи на предмет їх юридичної оцінки господарським судом Одеської області, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла наступників висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.09.2013р. між Публічним акціонерним товариством „Фортуна-Банк (далі Кредитор) та Підприємством з іноземними інвестиціями „Міханікі України (далі Позичальник) був укладений договір про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04КЛ/100/1850/ЮР (далі договір № 04КЛ/100/1850/ЮР).

Умовами договору № 04КЛ/100/1850/ЮР передбачено, що кредитор за умови наявності кредитних ресурсів, зобовязується надати грошові кошти (кредит) Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а Позичальник зобовязується повернути кредит, сплатити проценти та виконати інші зобовязання за договором. Кредит надається у формі відкличної кредитної лінії (п.1.1 договору № 04КЛ/100/1850/ЮР). Надання кредиту здійснюється в гривнях окремими частинами (далі транш), зі сплатою 11,5 процентів річних, в межах максимального ліміту заборгованості 74 000 000 грн. (п.п 1.1.1 договору № 04КЛ/100/1850/ЮР).

Кінцевий термін повернення кредиту, з урахування змін внесених додатковою угодою №7, сторонами встановлений як 16 березня 2015р. Кредитор у встановленому законодавством України порядку має право без згоди Позичальника відступити своє право вимоги за цим договором будь-якій особі або обтяжити ці права іншим чином (п.6.1 договору № 04КЛ/100/1850/ЮР). Договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань (п. 11.1 договору № 04КЛ/100/1850/ЮР).

Відповідно до ст. 1054 ЦК України з кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Положеннями ст. 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Публічне акціонерне товариство „Фортуна-Банк свої зобовязання за договором № 04КЛ/100/1850/ЮР виконало належним чином, проте відповідач свої грошові зобовязання за договором № 04КЛ/100/1850/ЮР належним чином та в повному обсязі не виконав, в звязку з чим у нього утворилась заборгованість в сумі 45 493 189,53грн., яка складається з основного боргу по кредиту в сумі 38 450 414,53грн. та заборгованості по процентах 7 042 775,00 грн., що підтверджується виписками по рахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.09.2015р. між Публічним акціонерним товариством „Фортуна-Банк (далі Первісний кредитор) Товариством з обмеженою відповідальністю „Ространснафтопродукт (далі - Новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги №04/100/1850/ЮР (далі договір).

Згідно пункту 1.1. договору Первісний кредитор, відступає та передає, а Новий кредитор приймає в повному обсязі Право вимоги, що належить Первісному кредитору за Кредитним договором № 04КЛ/100/1850/ЮР, який укладено між Первісним кредитором та Боржником (Підприємство з іноземними інвестиціями „Міханікі України). Первісний кредитор передає та уступає Новому кредитору, а Новий кредитор приймає, всі без виключення права кредитора за Кредитним договором, а саме: право вимоги повернення кредиту в сумі 38 450 414,53 грн., право вимоги сплати процентів в сумі 7 042 775грн., право вимоги сплати інших платежів за Кредитним договором (пені, штрафів, інфляційних, 3%річних), всі інші права кредитора передбачені Кредитним договором та чинним законодавством України (п.1.2 договору).

З моменту набуття чинності цим договором, Первісний кредитор перестає бути стороною Кредитного договору, а Новий кредитор вступає в Кредитний договір, як сторона, що набула всіх прав кредитора. Новий кредитор стає виключним та єдиним кредитором за Кредитним договором (п.1.3 договору).

Право вимоги вважається відступленим з дати укладення відповідного договору (п.1.4 договору).

Відповідно п. 2.1 договору, за домовленістю сторін, вартість Права вимоги, що відступаються за цим договором, становить 45 493 189,53грн. Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор приймає відступлене право за ціною 45 493 189,53грн., та погоджується оплатити зазначену ціну на умовах цього договору. Новий кредитор не пізніше 07.09.2015р. сплачує у безготівковому порядку Первісному кредитору кошти в сумі 45 493 189,53грн., шляхом безготівкового перерахування з свого рахунку в АТ „Фортуна-банк (п.2.2 договору).

Факт здійснення позивачем оплати підтверджується виписками банку з особового рахунку позивача

Статтею 3 договору передбачені права та обовязки сторін. Так, пунктом 3.1 договору передбачено, що Первісний кредитор зобовязаний протягом 2 (двох) календарних днів з дати отримання оплати відповідно до п. 2.2 договору, передати Новому кредитору всі документи що підтверджують права вимоги, які є предметом цього договору, про що сторонами складається відповідний ОСОБА_2 прийому-передачі. Повідомити Боржника про відступлення прав вимог. Надати Новому кредитору, на його вимогу, документи необхідні для реалізації Права вимоги. Новий кредитор зобовязаний сплатити Первісному кредитору грошові кошти, відповідно до статті 2 цього договору. Протягом 2 (двох) календарних днів з дати здійснення оплати відповідно до п. 2.2 договору, отримати від Первісного кредитора всі документи що підтверджують права вимоги, які є предметом цього договору, про що сторонами складається відповідний ОСОБА_2 прийому-передачі (п.3.2 договору).

Відповідно до пункту 7.6 договору, цей договір набирає чинності з дати підписання та діє до закінчення взаєморозрахунків за Кредитним договором.

Повідомленням №945/07 від 04.09.2015р. яке було направлено ПАТ „Фортуна-Банк на адресу ПзІІ „Міханікі України було проінформовано останнього про зміну кредитора у зобовязанні по договору відступлення права вимоги №04/100/1850/ЮР від 04.09.2015р. за Договором про надання відкличної відновленої кредитної лінії №04КЛ/100/ЮР від 03.09.2013р., з усіма змінами та доповненнями до зазначеного правочину, який укладений між ПАТ „Фортуна-Банк та Підприємством з іноземними інвестиціями „Міханікі України. Відповідне повідомлення було отримане відповідачем 15.09.2015р., що підтверджується даними які розміщені на Інтернет ресурсі УДППЗ „Укрошта, поштове відправлення за штрихкодовим ідентифікатором 947.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.06.2015р. Первісний кредитор ПАТ „Фортуна-Банк, на виконання умов договору, передав за актом прийому-передачі документи новому кредитору ТОВ „Ространснафтопродукт: оригінал договору про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії №04КЛ/100/1850/ЮР від 03.09.2013р. з усіма змінами та доповненнями до зазначеного правочину, який укладений між Первісним кредитором та Підприємством з іноземними інвестиціями "Міханікі України" та копію кредитної справи щодо позичальника Підприємства з іноземними інвестиціями "Міханікі України".

14.09.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю „Ространснафтопродукт направило на адресу відповідача вимогу №11/09-15П від 11.09.2015р. про сплату боргу за договором відступлення права вимоги №04/100/1850/ЮР від 04.09.2015р. в розмірі 45 493 189,53грн. протягом 10 (десяти) календарних днів з дати отримання відповідної вимоги.

Згідно даних розміщених на Інтернет ресурсі УДППЗ „Укрошта вищезазначена вимога була надіслана 14.09.2015р. на адресу відповідача поштовим відправленням за штрихкодовим ідентифікатором 963 проте станом на 28.09.2015р. вручено під час доставки відповідачу не було.

Позивач вказує, що відповідач ухилився від отримання вищенаведеної вимоги, заборгованість в розмірі 45 493 189,53грн. у встановлені строки не сплатив, у звязку з чим він звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Зобовязання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Зобовязання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно із частиною 1 статті 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно положень ст. 512 ЦК України визначені підстави заміни кредитора у зобовязанні.

Однією із таких підстав є заміна кредитора у зобовязанні іншою особою, внаслідок передання ним своїх прав іншій особі (відступлення права вимоги), що мало місце в даній справі.

Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст. 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України).

Статтею 516 ЦК України встановлено, що заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов'язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Проаналізувавши матеріали справи, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції в частині того, що відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, оскільки в порушення прийнятих на себе за договором № 04КЛ/100/1850/ЮР грошових зобовязань не здійснив повернення у повному обсязі отриманого кредиту, в результаті чого, на момент вирішення даного спору, за відповідачем рахується прострочена заборгованість в сумі 45 493 189,53грн., яка підлягає стягненню, а тому місцевий господарський суд правомірно задовольнив позовні вимоги в частині стягнення з відповідача зазначеної суми.

Доводи апелянта про відсутність правових підстав для стягнення, а саме ненастання строку виконання зобовязань спростовується отриманням боржником повідомлення від первісного кредитора про заміну кредитора, в якому зазначено, на яку адресу відповідач повинен виконати боргові зобовязання за кредитним договором. (а.с. 12-14)

Доводи апелянта про єдиний належний доказ отримання поштової кореспонденції у вигляді рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення приймаються до уваги, але не спростовують обставин, визначених за допомогою інтернет-ресурсу поштового звязку, про вручення кореспонденції на адресу відповідача за довіреністю. (а.с. 12)

Крім того, звільнення від покладеного на боржника обовязку перед новим кредитором відбувається лише у разі виконання зобовязання перед первісним кредитором.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції відносно того, що у позивача правомірно виникло право вимоги виконання відповідачем зобовязання за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії № 04КЛ/100/1850/ЮР, що ним було зроблено шляхом надсилання 14.09.2015р. на адресу відповідача вимоги №11/09-15П від 11.09.2015р. про сплату боргу, що підтверджується фіскальним чеком, описом вкладення та реєстром на відправку.

Доводи апеляційної скарги відносно нікчемності договору відступлення права вимоги не приймається до уваги, оскільки апелянтом не наведено норму, у якій недійсність цього договору прямо зазначена у законі та суперечать презумпції правомірності правочину, визначеної статтею 204 ЦК України.

Оскільки докази сплати заборгованості в матеріалах справи відсутні, судова колегія апеляційної інстанції погоджується із висновком місцевого господарського суду про задоволення позову та не вбачає підстав щодо зміни або скасування оскаржуваного рішення.

Апелянтом не наведено суду будь-яких доводів та не надано будь-яких належних та допустимих доказів в підтвердження своїх заперечень стосовно рішення суду та він не обґрунтував своєї позиції щодо невідповідності рішення обставинам справи та чинному законодавству.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення місцевого суду прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи, а підстави, передбачені ст. 104 ГПК України для його зміни чи скасування, відсутні.

У зв'язку з таким апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 99, 101, 103 п.1, 105 ГПК України, судова колегія -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Підприємства з іноземними інвестиціями Міханікі України - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 04.11.2015р. залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови підписано 16.12.2015р.

Головуючий суддя В.А. Лисенко

Суддя Т.Я. Гладишева

Суддя Н.В. Ліпчанська