ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.12.15р. Справа № 904/9670/15

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "ДНІПРОДЗЕРЖИНСЬКТЕПЛОМЕРЕЖА", м. Дніпропетровськ

до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

про стягнення 63872грн.85коп.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. №00.01.0158 від 15.04.2015р.

Від відповідача: ОСОБА_2, дов. №10-58/3998 від 29.05.2015р.

В судовому засіданні від 25.11.2015р. було оголошено перерву до 08.12.2015р., в порядку статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ: Комунальне підприємство Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" звернулось до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області з позовом про стягнення суми основного боргу за договорами на постачання теплової енергії в розмірі 40938грн.00коп., пені в розмірі 10965грн.50коп., 3% річних в розмірі 668грн.33коп. та суми інфляційної складової в розмірі 11301грн.02коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про закупівлю послуги з постачання водяної пари і гарячої води (включно з холодоагентами) (відпуск теплової енергії) за державні кошти №139т від 18.04.2012р.; договору про закупівлю пари та гарячої води; постачання пари та гарячої води (відпуск теплової енергії за державні кошти) №139т від 27.03.2014р.; договору про закупівлю пари та гарячої води; постачання пари та гарячої води (відпуск теплової енергії) за державні кошти №139т від 18.02.2015р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.11.2015р. порушено провадження у справі. Справа призначалась до розгляду в судових засіданнях на 25.11.2015р. та 08.12.2015р.

24.11.2015р. відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач у своєму відзиві зазначив, що внаслідок часткового погашення суми основного боргу, його заборгованість перед позивачем станом на 01.10.2015р. складає 13913грн.13коп. Також відповідач стверджує, що оскільки ним частково сплачена сума основного боргу, розрахунки пені, 3% річних та суми інфляційної складової є не вірними. Разом з тим, Головне територіальне управління юстиції у Дніпропетровській області зазначає, що не мало можливості своєчасно погасити заборгованість, оскільки розрахункові документи на погашення спірної заборгованості були надані йому після закінчення бюджетного року.

Позивач 03.12.2015р. надав до суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача суму основного боргу за договорами на постачання теплової енергії в розмірі 13913грн.13коп., пеню в розмірі 10965грн.50коп., 3% річних в розмірі 668грн.33коп. та суму інфляційної складової в розмірі 11301грн.02коп. Зменшення розміру позовних вимог відбулось внаслідок того, що 07.10.2015р. відповідач частково погасив заборгованість, заявлену до стягнення.

Перевіривши повноваження особи, яка підписала заяву про зменшення розміру позовних вимог та дослідивши обставини, викладені в ній, суд прийняв заяву позивача до розгляду.

Таким чином, з урахуванням заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, предметом розгляду у справі є стягнення з Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на користь Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" суми основного боргу за договорами на постачання теплової енергії в розмірі 13913грн.13коп., пені в розмірі 10965грн.50коп., 3% річних в розмірі 668грн.33коп. та суми інфляційної складової в розмірі 11301грн.02коп.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

18.04.2012р. між Комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" (далі - учасник) та Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області (далі - замовник) підписаний договір про закупівлю послуг з постачання водяної пари і гарячої води (включно з холодоагентами) (відпуск теплової енергії) за державні кошти №139т (далі - договір від 18.04.2012р.). Предметом договору від 18.04.2012р. є надання послуги з постачання водяної пари і гарячої води (включно з холодоагентами) (відпуск теплової енергії) за державні кошти для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання в кількості, у строки та на інших умовах, що зазначені в цьому договорі.

Відповідно до пункту 4.1 договору від 18.04.2012р. тариф на теплову енергію визначається нормативними документами відповідно до чинного законодавства.

Зміна тарифів не є підставою для переукладання договору.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, замовник самостійно одержує платіжну вимогу у учасника, після 10-го числа наступного за розрахунковим місяця.

Замовник на протязі розрахункового періоду сплачує учаснику вартість зазначеної в договорі місячної кількості теплової енергії, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Остаточний розрахунок до 20 числа наступного за розрахунковим місяця.

За несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію нараховується пеня у розмірі 1% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Нарахування пені проводиться учасником, після 20 числа наступного за розрахунковим місяця, при наявності заборгованості у замовника.

Замовник щомісячно зобов'язаний проводити звірку розрахунків за теплову енергію в бухгалтерії учасника, у разі невиконання звірки на протязі кварталу сума боргу нараховується в безспірному порядку.

Згідно з пунктом 4.2 договору від 18.04.2012р. всі розрахунки за цим договором виконуються на підставі платіжних вимог та двостороннього акту про постачання теплової енергії, що виписує учасник замовнику.

Двосторонній акт про постачання теплової енергії замовник підписує і один екземпляр повертає учаснику в 5-ти денний термін. В разі не повернення акту в зазначений термін та відсутності мотивованої (письмової) відмови, кількість отриманої теплової енергії вважається безперечною та прийнятою до сплати.

На виконання умов договору від 18.04.2012р. позивач в листопаді 2012р. надав відповідачу послуги з постачання водяної пари і гарячої води на суму 6182грн.88коп. та виставив відповідачу рахунок з платіжною вимогою №Сч.11-4810 на вказану суму.

Відповідач розрахувався за послуги надані в листопаді 2012р. на підставі договору від 18.04.2012р. частково, сплативши позивачу 5339грн.61коп. 17.12.2012р., внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 843грн.27коп. Вказана заборгованість відповідачем в строки, передбачені договором погашена не була. Представник відповідача в судових засіданнях не заперечував проти існування вказаної заборгованості.

27.03.2014р. між Комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" (далі - учасник) та Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області (далі - замовник) підписаний договір про закупівлю пари та гарячої води; постачання пари та гарячої води (відпуск теплової енергії) за державні кошти №139т (далі - договір від 27.03.2014р.). Предметом договору від 27.03.2014р. є закупівля пари та гарячої води; постачання пари та гарячої води (відпуск теплової енергії) за державні кошти для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання в кількості, у строки та на інших умовах, що зазначені в цьому договорі.

Відповідно до пункту 4.1 договору від 27.03.2014р. тариф на теплову енергію визначається нормативними документами відповідно до чинного законодавства.

Зміна тарифів не є підставою для переукладання договору.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, замовник самостійно одержує платіжну вимогу у учасника, після 10-го числа наступного за розрахунковим місяця.

Замовник на протязі розрахункового періоду сплачує учаснику вартість зазначеної в договорі місячної кількості теплової енергії, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок місяця. Остаточний розрахунок до 20 числа наступного за розрахунковим місяця.

За несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію нараховується пеня у розмірі 1% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Нарахування пені проводиться учасником, після 20 числа наступного за розрахунковим місяця, при наявності заборгованості у замовника.

Замовник щомісячно зобов'язаний проводити звірку розрахунків за теплову енергію в бухгалтерії учасника, у разі невиконання звірки на протязі кварталу сума боргу нараховується в безспірному порядку.

Згідно з пунктом 4.2 договору від 27.03.2014р. всі розрахунки за цим договором виконуються на підставі платіжних вимог та двостороннього акту про постачання теплової енергії, що виписує учасник замовнику.

Двосторонній акт про постачання теплової енергії замовник підписує і один екземпляр повертає учаснику в 5-ти денний термін. В разі не повернення акту в зазначений термін та відсутності мотивованої (письмової) відмови, кількість отриманої теплової енергії вважається безперечною та прийнятою до сплати.

На виконання умов договору від 27.03.2014р. позивач в грудні 2014р. надав відповідачу послуги з постачання водяної пари і гарячої води на суму 13069грн.86коп. та виставив відповідачу рахунки з платіжними вимогами №12-0002048 та №12-0002088 на вказану суму.

Відповідач вартість послуг, наданих в грудні 2014р. на підставі договору від 27.03.2014р. не сплатив, внаслідок чого у нього виникла заборгованість в розмірі 13069грн.86коп. Вказана заборгованість відповідачем в строки, передбачені договором погашена не була. Представник відповідача в судових засіданнях не заперечував проти існування вказаної заборгованості.

18.02.2015р. між Комунальним підприємством Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" (далі - учасник) та Головним територіальним управлінням юстиції у Дніпропетровській області (далі - замовник) підписаний договір про закупівлю пари та гарячої води; постачання пари та гарячої води (відпуск теплової енергії) за державні кошти №139т (далі - договір від 18.02.2015р.). Предметом договору від 18.02.2015р. є закупівля пари та гарячої води; постачання пари та гарячої води (відпуск теплової енергії) за державні кошти для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання в кількості, у строки та на інших умовах, що зазначені в цьому договорі.

Положення пунктів 4.1 та 4.2 договору від 18.02.2015р. є тотожніми договорам про закупівлю послуги з постачання водяної пари і гарячої води (включно з холодоагентами) (відпуск теплової енергії) за державні кошти №139т від 18.04.2012р. та про закупівлю пари та гарячої води; постачання пари та гарячої води (відпуск теплової енергії за державні кошти) №139т від 27.03.2014р.

На виконання умов договору від 18.02.2015р. позивач за період з січня 2015р. по лютий 2015р. надав відповідачу послуги з постачання водяної пари і гарячої води на суму 27024грн.87коп. та виставив відповідачу рахунок з платіжною вимогою №1-00000138 та рахунок - фактуру №2-00000824.

Враховуючи положення пункту 4.1 договору від 18.02.2015р., відповідач був зобов'язаний сплатити вартість теплової енергії, отриманої в січні 2015р., в строк до 20.02.2015р. (включно), а вартість теплової енергії, отриманої в лютому 2015р., в строк до 20.03.2015р. (включно).

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовується сторонами, відповідач повністю сплатив позивачу вартість теплової енергії, отриманої згідно з договором від 18.02.2015р. в період з січня по лютий 2015р. лише 07.10.2015р. При цьому відповідачем були порушені строки оплати, передбачені пунктом 4.1 договору від 18.02.2015р.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобовязання, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 13913грн.13коп., яка складається з заборгованості за договорами від 18.04.2012р. та від 27.03.2014р. у розмірі в розмірі 843грн.27коп. та 13069грн.86коп. відповідно, підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Відповідно до абзацу 5 пункту 4.1 договору, який є тотожнім у всіх спірних договорах за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію нараховується пеня у розмірі 1% належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ. Нарахування пені проводиться учасником, після 20 числа наступного за розрахунковим місяця, при наявності заборгованості у замовника.

Позивач на підставі пункту 4.1 договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 10965грн.50коп., яка складається з пені, нарахованої на підставі договорів: від 18.04.2012р. в розмірі 62грн.66коп. за період з 21.12.2012р. по 20.06.2013р.; від 27.03.2014р. в розмірі 3531грн.37коп. за період з 21.01.2015р. по 21.07.2015р.; та від 18.02.2015р. в розмірі 7371грн.47коп. за загальний період 21.02.2015р. по 20.08.2015р.

Перевіривши розрахунки, надані позивачем, суд дійшов висновку, що вони відповідають вимогам чинного законодавства, зокрема, положенням пункту 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Вказані суми є заходом відповідальності за неналежне виконання зобов'язання відповідачем. Наявність статусу неприбуткової організації не звільняє від несення відповідальності, але разом з тим може бути підставою для зменшення розміру штрафних санкцій на підставі пункту 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України.

За приписами пункту 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України суд при винесенні рішення має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту наведених норм випливає, що при вирішенні питання про можливість зменшення неустойки, суд бере до уваги майновий стан сторін і оцінює співвідношення розміру заявлених штрафних санкцій, зокрема, із розміром збитків кредитора, враховує інтереси обох сторін.

За власною ініціативою суд зменшує розмір штрафних санкцій, а саме - пені з 10965грн.50коп. до 5482грн.75коп.

При цьому, у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

Крім того, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних витрат в розмірі 11301грн.02коп. за загальний період з 21.12.2012р. по 20.08.2015р. та 3% річних в розмірі 668грн.33коп. за загальний період з 21.12.2015р. по 11.08.2015р. Перевіривши розрахунки сум інфляційних витрат та 3% річних, суд встановив, що вони зроблені вірно та відповідають вимогам чинного законодавства. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума інфляційної складової в розмірі 11301грн.02коп. та 3% річних в розмірі 668грн.33коп.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" до Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про стягнення суми основного боргу за договорами на постачання теплової енергії в розмірі 13913грн.13коп., пені в розмірі 10965грн.50коп., 3% річних в розмірі 668грн.33коп. та суми інфляційної складової в розмірі 11301грн.02коп. - задовольнити частково.

Зменшити розмір пені, заявленої до стягнення з 10965грн.50коп. до 5482грн.75коп.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (ідентифікаційний код: 34984907; місцезнаходження: 49000, м. Дніпропетровськ, просп. Карла Маркса, буд. 21а) на користь Комунального підприємства Дніпродзержинської міської ради "Дніпродзержинськтепломережа" (ідентифікаційний код: 03342573; місцезнаходження: 51914, Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, вул. Петровського, будинок 168) суму основного боргу за договорами на постачання теплової енергії в розмірі 13913грн.13коп., пеню в розмірі 5482грн.75коп., 3% річних в розмірі 668грн.33коп., суму інфляційної складової в розмірі 11301грн.02коп. та суму витрат, пов'язаних за сплатою судового збору в розмірі 1218грн.00коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 08.12.2015р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 14.12.2015р.

Суддя ОСОБА_3