ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"09" грудня 2015 р. Справа № 903/725/15

За заявою товариства з обмеженою відповідальністю Волиньметбуд про розстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 19.08.2015р. у справі за позовом прокурора міста Луцька в інтересах держави та територіальної громади міста Луцька в особі державного комунального підприємства ЛУЦЬКТЕПЛО, м. Луцьк

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю Волиньметбуд, м. Луцьк

про стягнення 61717,30 грн.

Суддя Вороняк А. С.

секретар судового засідання Чорний С.О.

за участю представників:

від заявника: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 28.10.2015р.

від стягувача: ОСОБА_2, довіреність №5121/08 від 30.09.2015р.

У судовому засіданні прийняла участь прокурор Лебедюк-Гудкова Т.В., посвідчення №036271 від 12.11.2015р.

Встановив: рішенням господарського суду Волинської області від 19.08.2015р. у справі 903/725/15, позов прокурора міста Луцька в інтересах держави та територіальної громади міста Луцька в особі державного комунального підприємства ЛУЦЬКТЕПЛО до товариства з обмеженою відповідальністю Волиньметбуд про 61717,30 грн. задоволено, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Волиньметбуд на користь державного комунального підприємства ЛУЦЬКТЕПЛО 61717,30 грн., з них 52407,02 грн. - основна заборгованість, 8911,95 грн. - інфляційні втрати, 398,33 грн. 3 % річних. Також стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Волиньметбуд в дохід Державного бюджету судовий збір в розмірі 1827 грн..

09.09.2015р. господарським судом Волинської області на виконання вказаного рішення було видано накази по справі за №903/725/15-1 та №903/725/15-2.

01.12.2015р. ТОВ Волиньметбуд звернулось до господарського суду Волинської області із заявою(вх.№01-59/127/15) про розстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 19.08.2015р. у справі №903/725/15, в якій просять розстрочити виконання рішення суду на 12 місяців, з наступним графіком погашення заборгованості:

- січень 2016р. 5858,80 грн.;

- лютий 2016р. 5858,80 грн.;

- березень 2016р. 5000 грн.;

- квітень 2016р. 5000 грн.;

- травень 2016р. 5000 грн.;

- червень 2016р. 5000 грн.;

- липень 2016р. 5000 грн.;

- серпень 2016р. 5000 грн.;

- вересень 2016р. 5000 грн.;

- жовтень 2016р. 5000 грн.;

- листопад 2016р. 5000 грн.;

- грудень 2016р. 5000 грн..

В обґрунтування даної заяви боржник посилається на те, що одночасне погашення всієї суми заборгованості може негативно вплинути на господарську діяльність підприємства та призвести до утворення заборгованості перед бюджетом по сплаті податків та зборів, комунальних платежів, виплати заробітної плати працівникам, розрахункам із контрагентами та припинення господарської діяльності в цілому.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 02.12.2015р. зазначену заяву було прийнято та призначено її розгляд в судовому засіданні на 09.12.2015р..

08.12.2015р. через канцелярію суду від представника стягувача (ДКПЛУЦЬКТЕПЛО) надійшли додаткові пояснення, в яких просять у задоволені поданої відмовити, оскільки заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували наявність обставин, що ускладнюють виконання рішення суду. Зазначають, що ДКПЛУЦЬКТЕПЛО знаходиться у скрутному майновому стані, фінансова діяльність комунального підприємства є збитковою. Також вказують, що сума заборгованості заявника не тільки не погашена, а й зростає.

08.12.2015р. через канцелярію суду від представника заявника (ТОВ Волиньметбуд), надійшли пояснення в яких конкретизують кінцеві дати в кожному з місяців, до яких просять застосувати розстрочку виконання рішення, а саме: - січень 2016р. 5858,80 грн.;

- до 31 січня 2016р. 5858,80 грн.;

- до 29 лютого 2016р. 5858,80 грн.;

- до 31 березня 2016р. 5000 грн.;

- до 30 квітня 2016р. 5000 грн.;

- до 31 травня 2016р. 5000 грн.;

- до 30 червня 2016р. 5000 грн.;

- до 31 липня 2016р. 5000 грн.;

- до 31 серпня 2016р. 5000 грн.;

- до 30 вересня 2016р. 5000 грн.;

- до 31 жовтня 2016р. 5000 грн.;

- до 30 листопада 2016р. 5000 грн.;

- до 31 грудня 2016р. 5000 грн., яка була прийнята судом.

У судовому засіданні 09.12.2015р. представник заявника (ТОВ Волиньметбуд) надала суду довідку про рух коштів по рахунку ТОВ Волиньметбуд за період з 01.09.2015р. по 30.11.2015р., підтримала подану заяву про розстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 19.08.2015р. у справі №903/725/15, просила її задовольнити.

У судовому засіданні 09.12.2015р. представник стягувача (ДКПЛУЦЬКТЕПЛО) та прокурор просили у задоволені заяви відмовити з підстав наведених у поясненнях поданих 08.12.2015р..

Згідно ст.121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Господарський процесуальний кодекс України не визначає переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи утруднюють його виконання, а тому суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами ст.43 ГПК України і за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його виконання, має право розстрочити виконання рішення. Тобто, до заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Згідно п.п.7.1.1, 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" (із наступними змінами та доповненнями) визначено, що господарський суд на підставі ст.121 ГПК України має право за заявою сторони або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, змінити спосіб та порядок його виконання.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного, повного виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Згідно п.10 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 26.12.2003р. "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст.121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення. Тобто, господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але також необхідно враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

З наведеного випливає, що надання розстрочки виконання судового рішення повязується із об'єктивними, непереборними, виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Поданою представником заявника довідкою №5 від 08.12.2015р. стверджується рух коштів за період з 01.09.2015р. по 30.11.2015р. по рахунку ТОВ Волиньметбуд. Отже свідчить про ведення підприємством своєї господарської діяльності, щодо отримання коштів та розрахунку із своїми контрагентами по існуючих зобовязаннях, що не підтверджує складне фінансове становище ТОВ Волиньметбуд. Також слід зазначити, що дана довідка видана лише за три місяці(09-11) 2015р..

В даному випадку суд вважає, що складне фінансове становище заявника за змістом ст.121 ГПК України не є обставинами, котрі ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим у встановленим господарським судом способом, а відтак не виступають підставою для розстрочки виконання рішення суду. Також слід зазначити, що заявником не подано жодних належних та допустимих доказів на підтвердження обставин зазначених у поданій заяві про розстрочку виконання рішення суду.

При цьому суд звертає увагу, що за змістом ч.1 ст.229 Господарського кодексу України та ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України за невиконання грошового зобов'язання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій чи бездіяльності, а і внаслідок дії непереборної сили або простого випадку. Відповідальність боржника означає можливість стягнення за рахунок майна боржника суми невиконаного грошового зобов'язання. Тобто боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов'язання за будь-яких обставин.

Окрім того, ч.2 ст.218 ГК України визначає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Крім того, у рішенні Європейського суду з прав людини від 17.05.2005р. у справі "Чижов проти України" (заява №6962/02) зазначено, що на державі лежить позитивне зобов'язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною як в теорії, так і на практиці, а затримка у виконанні рішення не повинна бути такою, що порушує саму сутність права, яке захищається відповідно до параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невідємною частиною права на суд, а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобовязання адміністративних органів виконувати рішення(наприклад п.41 рішення у справі Горнсбі проти Греції від 19.03.1997р.).

Згідно ч.4 ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Враховуючи вищевикладені обставини, набрання рішенням законної сили і обов'язковість його виконання, той факт, що боржником не доведено винятковості обставин об'єктивної неможливості виконати рішення суду, господарський суд дійшов висновку, що заява товариства з обмеженою відповідальністю Волиньметбуд про розстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 19.08.2015р. у справі за позовом прокурора міста Луцька в інтересах держави та територіальної громади міста Луцька в особі державного комунального підприємства ЛУЦЬКТЕПЛО до товариства з обмеженою відповідальністю Волиньметбуд про стягнення 61717,30 грн. не підлягає задоволенню через необґрунтованість.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.86, 121 ГПК України, господарський суд, -

ухвалив:

у задоволенні заяви (вх.№01-59/127/15 від 01.12.2015р.) товариства з обмеженою відповідальністю Волиньметбуд про розстрочку виконання рішення господарського суду Волинської області від 19.08.2015р. у справі за позовом прокурора міста Луцька в інтересах держави та територіальної громади міста Луцька в особі державного комунального підприємства ЛУЦЬКТЕПЛО до товариства з обмеженою відповідальністю Волиньметбуд про стягнення 61717,30 грн. відмовити.

Суддя А. С. Вороняк