КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р. Справа№ 910/6828/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Рудченка С.Г.

Куксова В.В.

при секретарі судового засідання: Колеснік М.П.

за участі представників сторін:

прокурора Чистякова Н.О. - посв. №031438 від 21.01.15;

позивача Телицька В.А. - дов. №225-КР-3641 від 01.10.15;

відповідача Грибков М.Є. - дов. №104 від 16.11.15.

третя особа не з'явився, про дату, час та місце судового

засідання був повідомлений належним чином.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги відповідача Приватного акціонерного товариства

"НАУКА - СПОРТ"

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.15

у справі № 910/6828/15-г ( суддя: Трофименко Т.Ю.)

за позовом Прокурора Святошинського району міста Києва

в інтересах держави в особі Київської міської ради

до відповідача Приватного акціонерного товариства "НАУКА -

СПОРТ"

третя особа, яка не заявляє

самостійних вимог на предмет спору на

стороні позивача ДПІ у Святошинському районі м. Києва

про внесення змін до Договору оренди земельної ділянки

№75-6-00193 від 28.03.2005.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Святошинського району міста Києва звернувся до Господарського суду міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради з позовом до відповідача ПрАТ "НАУКА - СПОРТ", в якому просив суд внести зміни до Договору оренди земельної ділянки від 28.03.2005 №75-6-00193, укладеного між Київською міською радою та ПрАТ "НАУКА - СПОРТ", а саме: викласти пункт 4.2 Договору в наступній редакції: "Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється в розмірі 3% (три відсотки) від її грошової оцінки."

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.06.2015 № 910/6828/15-г позов задоволено, внесено зміни до Договору оренди земельної ділянки від ділянки від 28.03.2005, укладеного між Київською міською радою та ЗАТ "НАУКА - СПОРТ, перейменованого на ПрАТ "НАУКА - СПОРТ", зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 11.04.2005 за № 75-6-00193 у книзі записів державної реєстрації договорів, а саме: викладено пункт 4.2 Договору в наступній редакції: «Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється в розмірі 3% (три відсотки) від її нормативної грошової оцінки».

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, відповідач ПрАТ "НАУКА - СПОРТ" звернувся до Київського апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить Рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2015 № 910/6828/15-г скасувати та прийняти нове судове рішення, за яким відмовити в задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Позивач та третя особа не скористалися своїм правом, передбаченим ч. 1 ст. 96 ГПК України, та не надали колегії суддів письмові відзиви на скаргу відповідача, що згідно ч. 2 ст. 96 ГПК України не перешкоджає апеляційному перегляду рішення суду першої інстанції. Під час судового засідання від 08.12.2015 представник Київської міської Ради просив колегію суддів залишити апеляційну скаргу відповідача без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2015 № 910/6828/15-г залишити без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

Ухвалою КАГС від 21.08.2015 № 910/6828/15-г порушено апеляційне провадження за скаргою відповідача (колегія суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Куксова В.В., Яковлєва М.Л.). та призначено судове засідання.

Прокурор у своєму Відзиві від 02.10.2015, просив колегію суддів апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2015 № 910/6828/15-г залишити без змін, як таке, що прийнято у повній відповідності до вимог діючого законодавства України.

За Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 №910/6828/15-г, у зв'язку з перебуванням судді Куксова В.В. у черговій відпустці, для розгляду даної скарги було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Скрипки І.М., Яковлєва М.Л.

Ухвалою КАГС від 06.10.2015 №910/6828/15-г апеляційну скаргу відповідача ПАТ "НАУКА - СПОРТ" було прийнято до провадження колегії суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Скрипки І.М., Яковлєва М.Л.

Під час судового засідання від 17.11.2015 суддею Яковлєвим М.Л. було заявлено самовідвід, оскільки Яковлєв М.Л. перебуває в дружніх стосунках з представником Приватного акціонерного товариства "НАУКА - СПОРТ" - Грибковим Михайлом Євгеновичем.

Згідно ст. 20 ГПК України суддя не може брати участь у розгляді справи, якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості.

Отже, зважаючи на необхідність забезпечити об'єктивність судового розгляду та відсутність будь-яких сумнівів у безсторонності суду, колегія суддів задовольнила Заяву про самовідвід судді Яковлєва М.Л.

Відповідно до ч.6 ст.20 ГПК України у разі задоволення відводу (самовідводу) одному з суддів або всьому складу суду справа розглядається в тому самому господарському суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу.

За Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2015 №910/6828/15-г, оскільки, за Ухвалою КАГС від 17.11.2015 №910/6828/15-г було задоволено Заяву про самовідвід судді Яковлєва М.Л., заявлену по даній справі, для розгляду даної скарги було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Скрипки І.М., Куксова В.В..

За Розпорядженням секретаря судової палати КАГС від 08.12.2015, у зв'язку з переформуванням колегій суддів Київського апеляційного господарського суду, склад колегії суддів було змінено, для розгляду даної справи було сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., суддів: Рудченка С.Г., Куксова В.В..

За Ухвалою КАГС від 08.12.2015 №910/6828/15-г прийнято апеляційну скаргу відповідача до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Ільєнок Т.В., суддів: Рудченка С.Г., Куксова В.В..

В зв'язку із зміною складу колегії суддів розгляд даної справи було розпочато заново. Сторонам було роз'яснено право відводу відповідно до ст. 20 ГПК України, їх права та обов'язки згідно ст. 22 ГПК України.

В останнє судове засідання від 08.12.2015 представник третьої особи не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про його належне повідомлення свідчить залучене до матеріалів справи зворотне поштове повідомлення про вручення поштового відправлення № 09-33/47214/15.

Враховуючи, що присутній прокурор та представник Київської міської ради, відповідача не заперечували проти розгляду апеляційної скарги у відсутності представника третьої особи, колегія суддів перейшла до здійснення апеляційного перегляду справи по суті за наявними матеріалами.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку апеляційну скаргу відповідача ПрАТ "НАУКА - СПОРТ" залишити без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2015 по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 28.03.2005 між Київською міською радою, як орендодавцем, та Закритим акціонерним товариством "НАУКА - СПОРТ", який в подальшому змінив найменування на Приватне акціонерне товариство "НАУКА - СПОРТ", як орендарем, було укладено Договір оренди земельної ділянки, який посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №812, та зареєстровано Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 11.04.2005 за № 75-6-00193 у книзі записів державної реєстрації Договорів.

Умовами Договору оренди від 28.03.2005 сторони визначили, що за оренду земельної ділянки відповідач сплачує позивачу орендну плату у грошовій формі, незалежно від результатів своєї діяльності. Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 1,5 % від її грошової оцінки (п. 4.2).

Відповідно до 4.3. Договору оренди від 28.03.2005, розмір орендної плати може змінюватись за згодою сторін шляхом прийняття відповідного Рішення Київською міською радою та внесення змін до цього Договору.

Пунктом 4.5. Договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем щомісячно протягом тридцяти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця на відповідний рахунок.

Згідно п. 3.1 Договору він укладений на 25 років.

28.02.2012 Київською міською радою було прийнято Рішення "Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України", яким з метою приведення у відповідність до вимог законодавства істотних умов договорів оренди земельних ділянок, відповідно до статті 30 Закону України "Про оренду землі", статей 40, 41, 286, 288 Податкового кодексу України вирішено внести зміни до договорів оренди земельних ділянок згідно з додатком до цього рішення, встановивши річну оренду плату у розмірі трьох відсотків від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, орендарям земельних ділянок, зазначеним у додатку до цього рішення, забезпечити оформлення внесення відповідних змін до договорів оренди земельних ділянок (п. 2), Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) проінформувати про прийняття цього Рішення: орендарів земельних ділянок, зазначених у додатку до цього рішення, органи державної податкової служби (п. 3).

До переліку договорів, до яких внесено відповідні зміни, включено і Договір оренди земельної ділянки від 28.03.2005 № 75-6-00193, укладений між Київською міською радою та ПрАТ "НАУКА - СПОРТ" щодо оренди земельної ділянки площею 60806 кв.м. на пр. Академіка Вернадського, 32 у м. Києві (кадастровий номер :75:047:0001).

Прокурор в обгрунтування позову стверджував, що зміна розміру відсотків від грошової оцінки землі є підставою для внесення змін до Договору в частині орендної плати, у зв'язку з чим прокурор заявляє вимоги в інтересах держави в особі Київської міської ради та просить внести зміни до Договору оренди земельної ділянки від 28.03.2005 щодо приведення умов Договору в частині розміру орендної плати у відповідність до вимог чинного законодавства, посилаючись на положення ст. 188 Господарського кодексу України, ст.ст. 274, 288 Податкового кодексу України.

Відповідач, заперечуючи проти позову, наголошував на тому, що Прокурор Святошинського району міста Києва безпідставно визнає "лист-повідомлення № 05704-10123 Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 23.05.201" як пропозицію однієї із сторін цього Договору змінити цей Договір (внести зміни щодо розміру орендної плати).

Серед іншого, відповідач стверджує, що правовідносини з питань досудового врегулювання спорів, що виникають у разі зміни та розірвання господарських договорів регулюються, зокрема, статтею 11 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено, що "підприємство чи організація, які вважають за необхідне змінити чи розірвати договір, надсилають пропозиції про це другій стороні за договором. Підприємство, організація, які одержали пропозицію про зміну чи розірвання договору, відповідають на неї не пізніше 20 днів після одержання пропозиції. Якщо підприємства і організації не досягли згоди щодо зміни чи розірвання договору, а також у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення господарського суду".

За оцінкою відповідача, у позовній заяві прокурора Святошинського району міста Києва не має жодного посилання на обставини справи, пов'язані із досудовим врегулюванням договірного спору між Київрадою та ПрАТ "Наука-спорт", оскільки: по-перше, такого досудового врегулювання не відбувалось; по-друге, не існувало та не існує, взагалі, спору між Київрадою та ПрАТ "Наука-спорт" щодо змісту зазначеного договору оренди, і зокрема розміру орендної плати зазначеного в ньому. Вказані обставини вказують на необґрунтованість та безпідставність позовної заяви прокурора Святошинського району міста Києва, а тому просив суд відмовити у задоволені позовних вимог повністю.

Відповідач звертав увагу, що Постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.04.2007 у справі за позовом Національної академії наук України до Київської міської ради за участю третьої особи - Кабінету Міністрів України; третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: закритого акціонерного товариства "Наука-спорт" та Головного управління земельних ресурсів Київської міської державної адміністрації (справа №41/351-А), залишеною без змін Ухвалою Вищого адміністративного суду України у цій справі від 01.08.2007, визнано нечинним та скасовано п.п. 4.1. 4.1.1, 4.1.2, 4.1.3, 4.1.4, 4.1.5 і 4.2. п. 4 Рішення Київської міської ради № 43/1253 від 12.02.2004 "Про оформлення права користування земельними ділянками". Тобто, визнано нечинним та скасовано саме то Рішення Київради, що було правовою підставою для укладення Договору оренди земельної ділянки між Київрадою та ПрАТ "Наука-спорт" № 75-6-00193 від 11.04.2005.

Крім того, Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.03.2007 у справі за позовом ТОВ "Комерційний інформаційно-рекламний центр "Сенс" до Київської міської ради про визнання нечинним пункту 4 Рішення Київської міської ради "Про оформлення права користування земельними ділянками № 43/1253 від 12.02.2004 "в порядку забезпечення адміністративного позову заборонено ЗАТ "Наука-спорт" (ідент. код 23520073) або будь-яким особам, що діють в інтересах або з дозволу ЗАТ "Наука-спорт", вчиняти будь-які дії на земельній ділянці кадастровий номер 0:75:047:0001 площею 60806 кв.м, розташованій по бульвару Академіка Вернадського, 32 у Святошинському районі міста Києва".

У відповідності до ст. 21 Закону України "Про оренду землі" умови договору оренди про розмір орендної плати можуть переглядатися за згодою сторін. Орендар має право вимагати відповідного зменшення орендної плати у випадках, якщо стан орендованої земельної ділянки погіршився не внаслідок дій чи бездіяльності орендаря.

Відповідно до ст. 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, які укладають договори оренди землі, повинні до 1 лютого надавати органу доходів і зборів за місцезнаходженням земельної ділянки переліки орендарів, з якими укладено договори оренди землі на поточний рік, та інформувати відповідний орган доходів і зборів про укладення нових, внесення змін до існуючих договорів оренди землі та їх розірвання до 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому відбулися зазначені зміни.

Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку (ст. 30 Закону України "Про оренду землі").

Судом першої інстанції встановлено, що на момент укладення спірного Договору, розміри та порядок плати за використання земельних ресурсів, а також напрями використання коштів, що надійшли від плати за землю, відповідальність платників та контроль за правильністю обчислення і справляння земельного податку регулювались Законом України "Про плату за землю", статтею 2 якого (в редакції, чинній на момент укладення спірного Договору) встановлено, що плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки земель.

З 01.01.2011 набрав чинності Податковий кодекс України, положеннями статті 288 якого передбачено, що підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1 ст. 288). Платником орендної плати є орендар земельної ділянки (п 288.2 ст. 288). Об'єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду (п. 288.3 ст. 288). Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом (п.п. 288.5.1, 288.5.2 п. 288.5 ст. 288 (в редакції, яка діяла з 01.01.2011)).

Розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки (ст. 288.5.1 Податкового кодексу України).

Відповідно до ст. 289 Податкового кодексу України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок.

З метою приведення у відповідність до вимог законодавства істотних умов договорів оренди земельних ділянок, відповідно до статті 30 Закону України "Про оренду землі", статей 40, 41, 286, 288 Податкового кодексу України, 28.02.2013 Київською міською радою було прийнято Рішення № 89/9146 "Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України". Відповідно до вказаного Рішення орган місцевого самоврядування вирішив внести зміни до договорів оренди земельних ділянок в частині річної орендної плати, встановивши її у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки та ПУНКТОМ 2 РІШЕННЯ ПОКЛАДЕНО НА ОРЕНДАРІВ ОБОВ'ЯЗОК ЗАБЕЗПЕЧИТИ ОФОРМЛЕННЯ ВНЕСЕННЯ ВІДПОВІДНИХ ЗМІН ДО ДОГОВОРІВ ОРЕНДИ ЗЕМЕЛЬНИХ ДІЛЯНОК.

При цьому, виходячи із принципу пріоритетності норм ПК України над нормами інших актів у разі їх суперечності, який закріплений у пункті 5.2 статті 5 ПК України, до моменту внесення до такого Договору відповідних змін розмір орендної плати в будь-якому разі не може бути меншим, ніж встановлений підпунктом 288.5.1 пункту 288.5 статті 288 ПК України (зміст наведених норм також було проаналізовано у Постанові Верховного Суду України від 25.12.2013 по справі № 6-112цс13, правовий висновок у якій є обов'язковим для суду апеляційної інстанції в силу ч. 1 ст. 111-28 ГПК України).

Відповідно до пункту 1 Рішення КМР № 89/9146 від 28.02.2013 орган місцевого самоврядування вирішив внести зміни до договорів оренди земельних ділянок в частині річної орендної плати, встановивши її у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки.

Пунктом 2 вказаного Рішення зобов'язано орендарів земельних ділянок, зазначених у Додатку до Рішення КМР), забезпечити оформлення внесення відповідних змін до договорів оренди земельних ділянок.

Нормами ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що до виключної компетенції сільських, селищних, міських рад відноситься, зокрема, вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, затвердження ставок земельного податку відповідно до Податкового кодексу України, які вирішуються виключно на пленарних засіданнях.

Відповідно до п. 1 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Таким чином, з аналізу вищенаведених норм випливає, що підставою для користування земельною ділянкою, яка перебуває у комунальній власності, є відповідне рішення місцевої ради та договір оренди, укладений на підставі рішення органу місцевого самоврядування.

З матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли правовідносини з приводу зміни Договору, врегульовані ст.ст. 651, 652 Цивільного кодексу України, ст. 188 Господарського кодексу України.

Нормами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору (ст. 652 Цивільного кодексу України).

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України статтею 188 якого передбачено, що зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду (частини 1-4 ст. 188 Господарського кодексу України).

Частиною 5 ст. 188 Господарського кодексу України передбачено, що якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

В пункті 4.3. Договору оренди земельної ділянки від 28.03.2005, сторонами передбачена можливість зміни розміру орендної плати, зокрема, у разі коли внаслідок змін у законодавстві орендна плата стане меншою від розміру земельного податку.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати може бути підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами Договору оренди. При цьому, надсилання відповідачеві пропозицій щодо внесення змін до Договору оренди є правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання останнім вимог частини другої статті 188 Господарського кодексу України, щодо надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору, не позбавляє його права звернутися до господарського суду з позовом про зміну умов договору. Аналогічну правову позицію наведено у Постанові Верховного суду України від 20.11.2012 по справі №3-53гс12.

Одночасно з цим, обов'язок забезпечити оформлення внесення відповідних змін до Договорів оренди земельних ділянок за пунктом 2 Рішення Київської міської ради №89/9146 від 28.02.2013 року "Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок у частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України" покладено на орендарів.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для перегляду розміру орендної плати - у разі законодавчої зміни її граничного розміру, оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності була/є (як на момент укладення спірного договору, так і на момент розгляду спору в суді) регульованою.

Слід звернути увагу, що Рішення №89/9146 від 28.02.2013 Київської міської ради було належним чином опубліковане, набрало чинності з дня його офіційного оприлюднення та містить умову щодо внесення до Договорів оренди земельних ділянок змін, встановлюючи річну орендну плату у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки земельних ділянок, а тому вказане Рішення є по суті пропозицією Київської міської ради щодо внесення змін в договір оренди земельної ділянки в розумінні ч.2 ст. 188 Господарського кодексу України.

Згідно з п.3 ст.188 ГК України сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

За оцінкою колегії суддів, з огляду на вищенаведене, а також те, що розмір орендної плати за землю законодавчо було змінено, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про наявність підстав для зміни спірного Договору в частині, що стосується розміру орендної плати за користування земельною ділянкою, а тому даний позов є обгрунтованим.

Як зазначено в п. 2.18. Постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин", вирішення спорів про внесення змін до договору пов'язане із застосуванням положення частини першої статті 626 Цивільного кодексу України, відповідно до якої договір є узгодженим волевиявленням двох або більше сторін, і тому суд не може зобов'язати іншу сторону договору внести зміни до нього. Отже, зацікавлена сторона у випадках, передбачених законом, може просити суд про внесення зміни до договору згідно з рішенням суду, а не про зобов'язання відповідача внести такі зміни до договору.

Згідно з п. 2.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 від 17.05.2011 "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку. Оскільки відповідно до частини першої статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускається, внесення змін до договору оренди землі у разі зміни ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів уповноваженим органом повинно здійснюватися з дотриманням порядку, визначеного цією статтею Господарського кодексу України. У разі не досягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Оскільки орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

При цьому, згідно з позицією Верховного Суду України, що викладена у Постанові від 20.11.2012 у справі № 28/5005/640/2012 з посиланням на рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002, надсилання відповідачу про внесення змін до спірного договору оренди є виключно правом, а не обов'язком позивача, тому недотримання вимог ст.188 Господарського кодексу України щодо обов'язку надсилання іншій стороні пропозицій про зміну умов договору оренди земельної ділянки не позбавляє його права звернутися до суду з позовом до відповідача про зміну умов договору за наявності спору, тобто відсутності згоди на зміну умов договору.

Крім того, місцевим господарським судом, прийнято до уваги те, що спірний Договір оренди земельної ділянки на даний час є чиним та не припинив свою дію.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов цілком вірного висновку, що запропонована прокурором редакція пункту 4.2. Договору оренди земельної ділянки від 28.03.2005 узгоджується з Рішенням Київської міської ради №89/9146 від 28.02.2013, а тому вимога прокурора внести зміни до Договору оренди земельної ділянки від 28.03.2005, зареєстрованого Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 11.04.2005 за № 75-6-00193 у книзі записів державної реєстрації договорів, укладеного між Київською радою та ЗАТ "НАУКА - СПОРТ, яке перейменовано на ПрАТ "НАУКА - СПОРТ", а саме: викласти пункт 4.2 Договору в наступній редакції: "Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється в розмірі 3% (три відсотки) від її грошової оцінки" - є законною, обґрунтованою, доведеною належним та допустимими доказами, а тому підлягає задоволенню.

ПрАТ "НАУКА - СПОРТ" доводи апеляційного оскарження базує на тому, що він жодним чином не ухиляється від вчинення дій щодо внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 28.03.2005 №75-6-00193. Відповідач стверджує, «…що спору між Київською міською Радою та ПрАТ "НАУКА - СПОРТ" з приводу внесення змін до Договору оренди земельної ділянки від 28.03.2015 в частині приведення розміру річної орендної плати за цим договором у відповідність до положень ст. 288 ПК України не існує». За поясненнями відповідача оформлення вказаних змін викликана та обумовлена зволіканням саме з боку позивача.

Обґрунтовуючи доводи апеляційного оскарження, під час судового засідання від 08.12.2015 представник ПрАТ "НАУКА - СПОРТ" заявив Клопотання про залучення до участі у даній справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - нового власника об'єктів нерухомості на спірній земельній ділянці ТОВ «Наука - комфорт». За поясненнями відповідача, ТОВ «Наука - комфорт» є новим власником частини майнового комплексу, що розташований на земельній ділянці кадастровий номер :75:047:0001. З огляду на наведене, відповідач просив приєднати до матеріалів справи ксерокопії наступних документів:

- Рішення КМР від 21.05.2015 № 512/1376 «Про затвердження детального плану території в межах вул. Академіка Кржижановського, бульв. Академіка Вернадського, вул. М. Краснова, залізничної колії у Святошинському районі м. Києва»;

- «Основні техніко-економічні показники детального плану території в межах вул. Академіка Кржижановського, бульв. Академіка Вернадського, вул. М. Краснова, залізничної колії у Святошинському районі м. Києва», що є додатком до названого Рішення КМР від 21.05.2015 № 512/1376;

- Стенограму пленарного засідання від 21.05.2015 ІІІ сесії Київської міської Ради;

- Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 11.04.2014, укладеного між ПрАТ "НАУКА - СПОРТ" (продавець) та ТОВ «Наука - комфорт» (покупець).

Щодо заявленого Клотання відповідача прокурор та представник Київської міської ради заперечували, при цьому зауважували, що відсутня необхідність залучення до участі у даній справі третьої особи - ТОВ «Наука - комфорт», оскільки Договір оренди земельної ділянки від 28.03.2005 №75-6-00193, укладено саме між Київською міською радою, як орендодавцем, та ПрАТ "НАУКА - СПОРТ", як орендарем. В свою чергу, предметом спору у даній справі є внесення змін до спірного Договору оренди земельної ділянки, а саме: викласти пункт 4.2 Договору в наступній редакції: "Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється в розмірі 3% (три відсотки) від її грошової оцінки у відповідності до ст. 288 ПК України. Відтак, залучення третьої особи жодним чином не вплине на суть спору у даній справі.

За результатом розгляду Клопотання відповідача колегія суддів дійшла висновку відмовити в його задоволенні, як заявленого безпідставно. При цьому, колегія суддів зазначає, що внесення змін до спірного Договору оренди земельної ділянки здійснюється на вимогу чинного законодавства, відповідно до статті 30 Закону України "Про оренду землі", статей 40, 41, 286, 288 Податкового кодексу України, на підставі яких 28.02.2013 Київською міською радою було прийнято Рішення № 89/9146 "Про внесення змін до договорів оренди земельних ділянок в частині приведення розміру річної орендної плати у відповідність до положень статті 288 Податкового кодексу України". Слід звернути увагу, що за п. 2 вказаного Рішення КМР обов'язок забезпечити оформлення внесення відповідних змін до договорів оренди покладено саме на орендарів, тобто, у даному випадку на ПрАТ "НАУКА - СПОРТ". Договір оренди земельної ділянки від 28.03.2005, на підставі якого подано позов, наразі є чинним, зміни до даного Договору в частині зміни орендаря не вносились. Таким чином, залучення до участі у даній справі третьої особи ТОВ «Наука - комфорт» не вплине на вирішення спору по даній справі.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги відповідача ПрАТ "НАУКА - СПОРТ" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого Рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ПрАТ "НАУКА - СПОРТ" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2015 № 910/6828/15-г залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 № 910/6828/15-г набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 № 910/6828/15-г може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 910/6828/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді С.Г. Рудченко

В.В. Куксов