ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2015 р. Справа № 909/1189/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А., секретар судового засідання Кучма І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного підприємства "Торговий дім "Золота миля", вул. Петровська,7, м. Харків, 61002

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дей-сон логіст продакшн компані" вул. Б.Хмельницького, 68, м. Калуш, Івано-Франківська область, 77300

про стягнення заборгованості в сумі 416169,32 грн.

за участю:

Від позивача: ОСОБА_1, (довіреність б/н від 09.10.15 ) - представник;

Від відповідача: ОСОБА_2, (довіреність б/н від 17.08.15 )- представник;

встановив

Позивач - ПП "ТД Золота миля" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовом, про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЙ-СОН Логіст Продакшн Компани" заборгованості в сумі 264174,75 грн. заборгованості.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 20.10.15 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 05.11.15. В порядку ст 77 ГПК України, розгляд справи відкладено на 24.11.2015року. Ухвалою від 16.11.2015року розгляд справи призначено на 26.11.2015року

Ухвалою суду від 26.11.2015року розгляд справи відкладено на 26.11.2015року. Присутнім в судовому засіданні представникам сторін 26.11.2015року оголошено перерву у судовому засіданні до 08.12.2015року.

Представник позивача, в судове засідання з'явився, подав заяву про уточнення розміру позовних вимог б/н (вх. № 18257/15 від 23.11.2015року), в якій просить суд, збільшити заявлені до стягнення та стягнути додатково з відповідача - 20% річних в розмірі 35585,33грн та інфляційні збитки в розмірі 19100,09грн та пеню в розмірі 97309,15грн.

Враховуючи правила ст.22 Господарського процесуального кодексу України, згідно яких позивач, до прийняття рішення по справі, має право збільшити або зменшити розмір позовних вимог та п.3.10. Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.11р., відповідно до якого, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, при цьому, будь-які підстави припинення провадження у справі, в частині зменшення позовних вимог, у господарського суду відсутні, суд прийняв до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог, а спір вирішується виходячи зі збільшеної ціни позову - 416169,32грн.

Позовні вимоги, позивач виклав у позовній заяві, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача, в судове засідання, з'явився, позов визнає частково в розмірі заявленого первинно основного боргу.

Крім того, відповідач повідомив про часткове погашення боргу в розмірі 3000грн. відповідно до платіжного доручення № 809 від 13.11.2015року. ( копія в матеріалах справи).

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно зясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Між Приватним підприємством " Торговий дім " Золота миля" (Продавець/ позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ДЕЙ-СОН Логіст Продакшн Компани" (Покупець/відповідач) укладено Договір поставки № КО-21/01.2015 від 21.01.2015року

На виконання умов договору був поставлений товар відповідно до :

- видаткової накладної № 378 від 30.01.2015р.

- Довіреності № 77 від 30.01.2015р.

- товарно-транспортна накладна № Р378 від 30.01.2015р.

- видаткової накладної № 384 від 30.01.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р384 від 30.01.2015р.

- видаткової накладної № 716 від 20.02.2015р.

- Довіреності № 159 від 20.02.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р716 від 20.02.2015р.

- видаткової накладної № 718 від 20.02.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р718 від 20.02.2015р.

- видаткової накладної № 1093 від 20.03.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р1093 від 20.03.2015р.

- видаткової накладної № 1095 від 20.03.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р1095 від 20.03.2015р.

- видаткової накладної № 1170 від 25.03.2015р.

- Довіреності № 306 від 25.03.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р1170 від 25.03.2015р.

- видатковоїнакладної№ 1280 від 31.03.2015р.

- Довіреності № 338 від 31.03.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р1280 від 31.03.2015р.

- видаткової накладної № 1279 від 31.03.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р1279 від 31.03.2015р.

- видаткової накладної № 1171 від 25.03.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р1171 від 25.03.2015р.

- видаткової накладної № 1409 від 08.04.2015р.

- Довіреності № 383 від 07.04.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р1409 від 08.04.2015р.

- видаткової накладної № 1579 від 22.04.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р 1579 від 22.04.2015р.

- видаткової накладної № 1577 від 22.04.2015р.

- Довіреності № 422 від 22 квітня 2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р1577 від 22.04.2015р.

- видаткової накладної № 2041 від 27.05.2015р.

- Довіреності № 558 від 27.05.2015р.

- товарно-транспортної накладної №Р2041 від 27.05.2015р.

- видаткової накладної № 2040 від 27.05.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р2040 від 27.05.2015р.

- видаткової накладної № 2038 від 27.05.2015р.

- товарно-транспортної накладної №Р2038 від 27.05.2015р.

- видаткової накладної № 2256 від 10.06.2015р.

- Довіреності № 601 від 9.06.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р2256 від 10.06.2015р.

- видаткової накладної № 2254 від 10.06.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р2254 від 10.06.2015р.

- видаткової накладної № 2395 від 19.06.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р2395 від 19.06.2015р.

- видаткової накладної № 2401 від 19.06.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р2401 від 19.06.2015р.

- видаткової накладної № 2644 від 07.07.2015р.

- Довіреності № 669 від 06.07.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р2644 від 07.07.2015р.

- видаткової накладної № 2650 від 07.07.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р2650 від 07.07.2015р.

- видаткової накладної № 2782 від 16.07.2015р.

- Довіреності № 690 від 15.07.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р2782 від 16.07.2015р.

- видаткової накладної № 2785 від 16.07.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р2785 від 16.07.2015р.

- видаткової накладної № 2894 від 22.07.2015р.

-товарно-транспортної накладної № Р2894 від 22.07.2015р.

- видаткової накладної № 2893 від 22.07.2015р.

- видаткової накладної № 2899 від 22.07.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р2899 від 22.07.2015р.

- видаткової накладної № 3007 від 29.07.2015р.

- Довіреності № 726 від 29.07.2015р.

- видаткової накладної № 3006 від 29.07.2015р.

- товарно-транспортної накладної № Р3006 від 29.07.2015р.

- видаткової накладної № ЗОЮ від 29.07.2015р.

- товарно-транспортної накладної № РЗО10 від 29.07.2015р.

Умовами п. 1.2 Договору визначено, що право власності на товар переходить від постачальника до покупця при передачі партії товару, що підтверджується накладними, підписаними уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до умов п. 5.5 укладеного Договору оплата за поставлений товар мала бути здійснена відповідачем ТОВ «ДЕЙ-СОН Логіст Продакшн» протягом 14 календарних днів з дня поставки товару шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника ТзОВ «Золота миля".

В зв'язку з невиконанням умов Договору № КО-21/01.2015 від 21.01.2015року перед позивачем утворився борг за отриманий товар в розмірі 264 174,75грн.

Позивачем доведено перед судом станом на день подання позову , факт наявності у відповідача заборгованості за отриманий товар в сумі 264174,75грн.основного боргу.

13.11.2015року відповідачем було сплачено позивачу 3000грн., що підтверджується платіжним дорученням № 809. Таким чином з відповідача на користь позивача в судовому порядку підлягає стягненню сума основного боргу в розмірі 261174,75грн. Станом на 08.12.15р. в матеріалах справи відсутні відомості, які підтвердили б сплату вище зазначеної суми боргу.

Розділом 5 Договору № КО-21/01.2015 від 21.01.2015року передбачена відповідальність відповідача а саме: за невиконання або за неналежне виконання зобов'язань за даним договором ( за порушення строків оплати поставленого товару) відповідач несе відповідальність відповідно до чинного законодавства України. В разі прострочення виконання зобов'язань по оплаті за поставлений товар покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на період , за який нараховується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. (п.п.6.2 Договору).

Крім того, відповідно до п 6.3. у випадку неналежного виконання зобов"язань Договору покупець сплачує інфляційні втрати та річні в розмірі 20% річних. .

Враховуючи вищенаведене, позивач нарахував до стягнення з відповідача ( заява про уточнення розміру позовних вимог б/н (вх. № 18257/15 від 23.11.2015року), 20% річних в розмірі 35585,33грн та інфляційні збитки в розмірі 19100,09грн та пеню в розмірі 97309,15грн.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов"язки виникають зокрема, з Договору.

Договір № КО-21/01.2015 від 21.01.2015року укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним. (ст.204 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З огляду на приписи ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Нормою ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, встановлено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Більше того, як вказує ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На підставі сукупності поданих до матерів справи доказів встановлено, що позивачем поставлено відповідачу товар, який прийнято останнім без зауважень.

Оскільки, відповідач неналежно виконав свої зобов'язання, які випливають з Договору та закону, то, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за отриманий товар в сумі 261174,75грн (з урахуванням часткової сплати боргу в розмірі 3000грн.) підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється належним чином проведеним виконанням.

Однак, якщо зобов'язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов'язки в тому числі передбачені ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України /боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом/.

Крім того, приписами п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 6.1. Договору, встановлено, що у разі порушення строків оплати за поставлений товар покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення оплати.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняєтьсячерез шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Враховуючи вище зазначені правові норми, п. 6.2, п.6.3. Договору, беручи до уваги факт порушення відповідачем строку оплати товару по видаткових накладних, враховуючи подану позивачем заяву про збільшення розміру позовних вимог б/н (вх. № 18257/15 від 23.11.2015року), в якій просить суд, збільшити заявлені до стягнення та стягнути додатково з відповідача - 20% річних в розмірі 35585,33грн та інфляційні збитки в розмірі 19100,09грн та пеню в розмірі 97309,15грн., судом перевірено поданий позивачем розрахунок. та встановлено що правомірно нараховано річні у розмірі 35585,33грн.;

Щодо стягнення пені слід зазначити наступне.

В силу ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Врахувавши викладене та встановивши факт порушення відповідачем зобов'язань щодо олпати товару, згідно з укладеним сторонами договором, перевіривши правильність здійсненого позивачем розрахунку суми пені, суд дійшов висновку про задоволення даної вимоги в розмірі 59 210, 04 грн. ( період нарахування з 14.02.2015року по 18.06.2015року)

Щодо вимог про стягнення інфляції за суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до п.3.2 постанови пленума Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

В Рекомендаціях Верховного Суду України відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ від 03.04.97 N 62-97р зазначено, що сума, внесена в період з 1 по 15 число відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця.

Згідно розрахунку суду до стягнення підлягає 94138,38грн. інфляційних втрат.

Суд, перевіривши розрахунок інфляційних втрат, за період прострочки відповідачем за надані послуги по Договору слуги вважає, що ця частина позовних вимог підлягає задоволенню у заявленому позивачем розмірі, оскільки відповідно до статті 83 Господарського процесуального кодексу України, суд позбавлений можливості самостійно виходити за межі заявлених позовних вимог, та до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 19100,09грн..

Під час розгляду даної справи відповідачем було сплачено позивачу в рахунок погашення заборгованості за спірними накладними грошові кошти в розмірі 3000 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням № 300 від 13.11.2015, тобто сплата відбулась після звернення позивача 19.10.2015року з даним позовом до суду.

Відповідно до п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Відсутність предмета спору означає відсутність спірного матеріального правовідношення між сторонами.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 3000грн. на підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України. Таким чином з відповідача на користь позивача в судовому порядку підлягає стягненню сума боргу в розмірі 261174,75грн.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Розподіл обов'язку доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин справи покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, стягненню в судовому порядку підлягає стягненню основний борг в розмірі 261174,75 грн. пеня в розмірі 59 210, 04 грн, 35 585,33 грн. річних; 19100,09грн. інфляційних втрат.

В частині стягнення з відповідача на користь позивача 38099,11грн. пені - відмовити.

Враховуючи приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покласти на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 8, 11, 204, 509, 525, 526, 530, 536, 599, 611, 629, 655, 692, 1048 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 193 Господарського кодексу України ст. ст. 22, 33, 34, 41, 43, 44, 49, 75, п.1-1 ч.1 ст.80, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Приватного підприємства "Торговий дім "Золота миля" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Дей-сон логіст продакшн компані" про стягнення заборгованості в сумі 416 169,32 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЙ-СОН Логіст Продакшн Компані" вул. Б.Хмельницького, 68, м.Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область,77300 (ідентифікаційний код 37690038) на користь Приватного підприємства "Торговий дім "Золота миля", (ідентифікаційний код 34470937) - 261174,75грн. ( двісті шістдесят одна тисяча сто сімдесят чотири тисячі 75коп.) основного боргу , 19100,09грн. ( дев'ятнадцять тисяч сто, 09 коп.) інфляційних втрат, 35 585,33 грн.( тридцять п'ять тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять грн. 33 коп.) - річних; 59 210, 04 грн. ( п'ятдесят дев'ять тисяч двісті десять грн. 04 коп.) - пені та 5632,74грн. ( п'ять тисяч шістсот тридцять дві грн. 74коп.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЙ-СОН Логіст Продакшн Компані", вул. Б.Хмельницького, 68, м.Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область,77300 (ідентифікаційний код 37690038) 3000грн. основного боргу - провадження припинити.

В частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕЙ-СОН Логіст Продакшн Компані", вул. Б.Хмельницького, 68, м.Калуш, Калуський район, Івано-Франківська область,77300 (ідентифікаційний код 37690038) 38099,11грн. пені - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 11.12.15

Суддя Шкіндер П.А.