УХВАЛА

08.12.2015Справа № 910/13383/14
За заявою публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО"

про відстрочку виконання рішення у справі 910/13383/14

за позовом виконувача обов'язків прокурора Шевченківського району м. Києва в інтересах держави в особі:

1.Міністерства енергетики та вугільної промисловості України

2.Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія

"Нафтогаз України"

до публічного акціонерного товариства "Київенерго"

про стягнення 146 819 661,13 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники сторін:

Від прокуратури - Танцюра О.Б., за посвідченням;

від позивача-1 - не з'явився;

від позивача-2 - Прокофєва Л.В., за довіреністю;

від відповідача (заявника) - Гуменюк Т.М., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.09.2014 по справі №910/13383/14 стягнуто з публічного акціонерного товариства "Київенерго" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 113 503 385, 24 грн. основного боргу, 19 596 572, 75 грн. пені, 5 666 173, 99 грн. 3% річних, 5 876 132, 18 грн. інфляційних втрат та 73 080, 00 грн. витрат по сплаті судового збору на користь Державного бюджету України.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2014 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київенерго" залишено без задоволення, рішення господарського суду м. Києва від 23.09.2014 у справі №910/13383/14 залишено без змін.

08.12.2014 на виконання рішення господарського суду міста Києва від 23.09.2014 по справі №910/13383/14, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.11.2014 видано відповідний наказ.

До господарського суду міста Києва від публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" надійшла заява про відстрочку виконання рішення господарського суду м. Києва від 23.09.2014 року. Заява мотивована тим, що рішення господарського суду міста Києва від 23.09.2014 в частині основного боргу 113 503 385,24 грн. виконано ПАТ "Київенерго" до відкриття виконавчого провадження, в зв'язку з чим наказ господарського суду м. Києва в цій частині визнаний таким, що не підлягає виконанню. ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" на даний час не має можливості виконати рішення Господарського суду м. Києва від 23.09.2014 №910/13383/14 в частині сплати штрафних санкцій та сплатити всю суму присуджених санкцій на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" з огляду на те, що джерелами доходів ПАТ "КИЇВЕНЕРГО" та джерелом для оплати спожитого для виробництва енергоносіїв природного газу є кошти, які надходять на рахунки від здійснення таких видів діяльності, виробництво, транспортування та постачання теплової енергії; виробництво, передача та постачання електричної енергії, однак встановлені на цей час тарифи для здійснення зазначених видів діяльності фактично є збитковими, станом на 01.03.2015 борги споживачів перед ПАТ "Київенерго" складали близько 4 млрд. грн. Внаслідок порушення розрахунків споживачів перед ПАТ "Київенерго" фінансовий результат за 9 місяців 2014 року був збитковим на суму 375,9 млн. грн. Також, заявник посилається на те, що останній своєчасно не отримує від державного бюджету відшкодування різниці між тарифом, що діє, та собівартістю виробництва теплової енергії. Заявник вказує, що невідповідність встановлених у 2013-2014 роках тарифів на теплову енергію для споживачів собівартості на її виробництво та про відсутність вчасної компенсації різниці в тарифах з державного бюджету підтверджується Висновком Київського науково-дослідного інституту судових експертиз від 26.09.2014 року. Заявник посилається на необхідність забезпечення виплати заробітної плати працівникам, податків, першочергове виділення коштів на усунення наслідків аварій у тепло- та електромережах. Посилаючись на те, що розпорядження КМДА щодо затвердження тарифів на теплову енергію оскаржені в порядку адміністративного судочинства, ПАТ "Київенерго" не має можливості примусово стягнути заборгованість за спожиту теплову енергію, внаслідок зупинення проваджень господарськими судами. Отже, ПАТ "Київенерго" не має можливості виконати рішення суду в частині сплати штрафних санкцій у зв'язку зі складним фінансовим становищем.

15.05.2015 року від ПАТ "Київенерго" надійшли уточнення та додаткові пояснення до заяви про відстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 23.09.2014 №910/13383/14, згідно яких позивач просив суд відстрочити вказане судове рішення на строк до 01.03.2016 року.

19.05.2015 року від прокуратури Шевченківського району міста Києва надійшли заперечення у справі №910/13383/14, згідно яких перший заступник прокурора Шевченківського району міста Києва щодо задоволення заяви про відстрочку виконання рішення заперечував, вказуючи, що ПАТ "Київенерго" не надано достатніх доказів щодо відсутності коштів на його рахунках у банківських установах, доказів наявності заборгованості по заробітній платі; а згідно декларації з податку на прибуток за 2014 рік, наданої ПАТ "Київенерго" до Міжрегіонального головного управління Державної Фіскальної Служби України, ПАТ "Київенерго" на кінець 2014 року мало значні доходи.

20.05.2015 року від публічного акціонерного товариства національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшли заперечення на заяву про відстрочення виконання рішення, в яких останній щодо задоволення заяви про відстрочки заперечував, вказуючи про те, що самі по собі фінансові труднощі не свідчить про те, що боржник не має можливості виконати рішення суду; боржником не надано доказів, які б свідчили про наявність загрози банкрутства, відсутності коштів на банківських рахунках, відсутності майна, на яке б можливо було звернути стягнення. Публічне акціонерне товариство національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вказує, що остаточний розрахунок за Договором ПАТ "Київенерго" мало провести в термін до 14.11.13р., проте відповідач фактично розрахувався за поставлений газ 19.12.2014р.; боржник має можливість розрахуватись повністю за зобов'язаннями, оскілки згідно Річної інформації емітента цінних паперів за 2014 рік, розміщеної на офіційному сайті боржника, та яка містить звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 12 місяців 2014 року, чистий прибуток ПАТ "Київенерго" склав 83 786 тис.грн. та згідно Річної інформації емітента цінних паперів за 2013 рік, чистий прибуток боржника склав 1 004 333 тис. грн. Публічне акціонерне товариство національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вказує, що внаслідок недоотримання та несвоєчасного проведення розрахунків за спожитий природний газ позивач змушений залучати комерційні кредити за ринковими відсотковими ставками, що складають 20-24 % річних.

Ухвалою суду від 22.05.2015р. заяву публічного акціонерного товариства "Київенерго" про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 23.09.2014 року по справі №910/13383/14 задоволено частково. Ухвалено відстрочити виконання рішення господарського суду міста Києва від 23.09.2014 року по справі №910/13383/14 в частині стягнення штрафних санкцій з публічного акціонерного товариства "Київенерго" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" терміном на шість місяців з дня винесення даної ухвали, тобто до 22.11.2015р.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2015р. ухвалу суду від 22.05.2015р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.10.2015р. постанову Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2015р. та ухвалу суду від 22.05.2015р. скасовано, а справу направлено на новий розгляд до господарського суду міста Києва.

Розпорядженням від 05.11.2015р. призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/13383/14.

За результатами повторного автоматичного розподілу справа №910/13383/14 передана для подальшого розгляду судді Борисенко І.І.

Ухвалою суду від 06.11.2015р. прийнято справу до провадження судді Борисенко І.І.

01.12.2015р. від ПАТ «НАК «Нафтогаз України» надійшли додаткові заперечення на заяву про відстрочення виконання рішення суду з урахуванням постанови Вищого господарського суду від 27.10.2015р., в яких позивач-2 заперечив проти задоволення заяви про відстрочення виконання рішення суду.

Виходячи з принципу повного, всебічного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд дійшов висновку, що подана заява публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" про відстрочку виконання рішення господарського суду м. Києва від 23.09.2014р. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення ухвалюються іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Частиною 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Таким чином, подаючи відповідну заяву, за висновками суду, заявником повинно бути доведено наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

Згідно із ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

З метою встановлення фінансового стану стягувача та боржника, з метою дотримання балансу майнових інтересів стягувача та боржника, а також на виконання вказівок Вищого господарського суду України, викладених у постанові судом встановлено наступне.

Як вбачається з долучених Відповідачем до матеріалів справи документів, а саме звітів проведення розрахунків за спожиті теплову та електричну енергію та актів звірки розрахунків з Державним підприємством "Енергоринок" за продану з оптового ринку електроенергії (ОРЕ) енергію станом на 01.04.2015р. та публічним акціонерним товариством "Акціонерна компанія "Київводоканал", у ПАТ "Київенерго" наявна значна дебіторська заборгованість, зокрема у ДП "Енергоринок" в розмірі 970,1 млн.грн., у ПАТ "Акціонерна компанія "Київводоканал" в розмірі 268,4 млн.грн.

Заявник вказує, що борги споживачів теплової енергії станом на 01.04.2015 року складають 2,3 млрд. грн., з яких борги населення та житлових організацій за теплову енергію - 1,43 млрд.грн., борги державного бюджету - 209,8 млн.грн., борги міського бюджету - 124,5 млн грн., тощо. Внаслідок порушення розрахунків споживачів перед ПАТ "Київенерго" фінансовий результат за 9 місяців 2014 року був збитковим на суму 375,9 млн. грн. на підтвердження чого боржником долучено звіт про фінансові результати діяльності публічного акціонерного товариства "Київенерго" за дев'ять місяців 2014р.

Згідно Звіту про фінансові результати діяльності публічного акціонерного товариства "Київенерго" за січень-березень 2015 року показники фінансових результатів діяльності підприємства збиткові, збиток склав 45 млн.грн.

Відповідач вказує, що порушення споживачами у 2013-2014 роках строків оплати за теплову енергію та накопичення ними заборгованості перед Київенерго призвело до дефіциту коштів для розрахунків за природний газ, що у свою чергу стало підставою для нарахування та стягнення з ПАТ "Київенерго" штрафних санкцій. Встановлені у спірному періоді (2013-2014 роках) тарифи на теплову енергію не відповідають собівартості на її виробництво, що підтверджується Висновками Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (КНДІСЕ) від 28.11.2014 року та від 26.09.2014 року, невідшкодований залишок різниці в тарифах ПАТ "Київенерго" за 2013 рік становить 250 218 108,70 грн., за 9 місяців 2014 року складає 1 110 421 351,27 грн.

Проте, як вбачається з фінансової звітності відповідача за період з 2013-2014 роки за наслідком своєї господарської діяльності відповідач закінчував ці роки з чистим прибутком: за 2012 рік - 2,375 млрд. грн., за 2013 рік - 1,044 млрд. грн., за 2014 рік - 83,786 млн. грн.

В свою чергу протягом 2012-2013 років Позивач-2 завершував свою господарську діяльність з прогресуючою збитковістю: за 2012 рік - 10 967 767 тис. грн..; за 2013 рік - 18 768 600 тис.грн.; за 2014 рік - 85 044 810 грн.

Також, позивачем-2 надано суду проміжний звіт про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) за 3 місяці 2015 року та Проміжний баланс (Звіт про фінансовий стан) на 31.03.2015р. відповідно до яких чистий збиток Позивача-2 на 31.03.15 склав 21 901 139 тис.грн. Також, стягувачем надано проміжний звіт про фінансові результати (Звіту про сукупний дохід) за 6 місяців 2015 року та Проміжний баланс (Звіт про фінансовий стан) на 30.06.15 відповідно до яких чистий збиток Позивача-2 на 30.06.15 склав 4 468 389 тис.грн.

Причому згідно Звіту про фінансові результати (дебіторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги (код рядка Балансу 1125) перед Позивачем-2 станом на 31.03.15 становила 38 109 473 тис.грн., а станом на 30.06.15- 34 358 548 тис.грн.

Окрім іншого, стягувач пояснив суду, що внаслідок зовнішньополітичних чинників, у зв'язку із втратою контролю над ПАТ «Чорноморнафтогаз» та інших підприємств, що знаходяться на території АР Крим. Позивач-2 відобразив в своїй звітності знецінення інвестицій у вказаних підприємствах в сумі 899 806,00 тис.грн., знецінення запасів природного газу, розташованого у підземних сховищах АР Крим у сумі 1 903 484 тис.грн. та іншої дебіторської заборгованості у сумі 15 079 009 тис.грн. станом на 31.12.14. Стосовно Луганської та Донецької областей Позивач-2 провів знецінення інвестицій у частці підприємств в сумі 61179 тис.грн. та запасів природного газу в сумі 1 371 221 тис.грн.

Також, ПАТ «НАК «Нафтогаз України» довід до відома суд, що на кінець жовтня 2015 року тільки на виконанні відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України перебуває 213 виконавчих документів на загальну суму стягнення близько 12 млрд.грн. Згідно з вимогами Закону України «Про виконавче провадження» на зазначений орган ДВС покладається виконання рішень за якими сума зобов'язання становить десять та більше мільйонів гривень. З вказаної кількості за 57 виконавчими документами стягненню підлягає більше 5 млрд.грн. з боржників, які розташовані на території Луганської, Донецької областей та АР Крим.

Окрім того, згідно річної інформації емітента цінних паперів за 2014 рік, яка містить Звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 12 місяців 2014 року, чистий прибуток Позивача на 01.01.15 склав 83 786 тис.грн.

Порядок подання такої інформації встановлений Положенням про розкриття інформації емітентами цінних паперів, затвердженим рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 03.12.13 № 2826, зареєстрованим в Мін'юсті України 24.12.13 за №2180/234712.

Більше того, згідно Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 2013 рік чистий прибуток Боржника на 01.01.14 складав 1 004 333 тис.грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, відстрочення виконання рішення суду негативно скажеться на фінансовому становищі стягувача, оскільки фінансовий стан позивача-2 є також досить важким, натомість боржник має реальну можливість розрахуватись з позивачем-2.

Крім вищевказаного, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати ступінь вини Відповідача у виникненні спору.

Як встановлено судом, ПАТ "Київенерго" сплачено суму основного боргу перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" в розмірі 113 503 385,24 грн., в зв'язку з чим ухвалою господарського суду міста Києва від 18.03.15 року у справі №910/13383/14 наказ господарського суду міста Києва №910/13383/14 від 08.12.2014 про стягнення з публічного акціонерного товариства "Київенерго" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заборгованості визнано таким, що не підлягає виконанню в частині основного боргу в розмірі 113 503 385, 24 грн.

Як вже зазначалось вище, за рішенням суду у справі № 910/13383/14 стягненню з Відповідача підлягають: сума основного боргу у розмірі 113 503 385,24 грн. основного боргу, 19 596 572,75 грн. пені, 5 666 173,99 грн. 3% річних, 5 876 132,18 грн. інфляційних втрат та 73 080,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Вказані нарахування були здійсненні у зв'язку із неналежним виконанням Відповідачем своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу природного газу від 28.12.12 № 13/3408-БО-41 (далі - Договір).

В ході розгляду вказаної справи судом було встановлено, що протягом січня-жовтня 2013 року Позивачем-2 Відповідачу було передано природний газ обсягом 108 432,973 тис.куб.м. на загальну суму 653 543 228,07 грн., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу за січень-жовтень 2013 року, копії яких наявні в матеріалах справи.

В свою чергу Відповідачем оплата за отриманий газ належним чином не здійснювалась, у зв'язку з чим судом було стягнуто 113 503 385,24 грн. основного боргу, 19 596 572,75 грн. пені, 5 666 173,99 грн. 3% річних, 5 876 132,18 грн. інфляційних втрат та 73 080,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Згідно з п. 6.1 Договору оплата здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Таким чином, фактично остаточний розрахунок за Договором повинен був бути здійснений Відповідачем до 14.11.2013. Проте, остаточно за отриманий газ Відповідач розрахувався 19.12.2014.

Договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Судом також взято до уваги, що протягом 2014-2015 років в державі відбулись стрімкі інфляційні процеси, наслідком яких стало здешевлення національної валюти по відношенню до іноземної майже втричі.

Ця обставина є істотною, оскільки Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» як державне підприємство є об'єктом, що має стратегічне значення для економіки і безпеки держави. Позивач-2 для безперервного постачання газу споживачам, повинен постійно проводити розрахунки за отриманий газ з іноземними постачальниками природного газу, що нерозривно пов'язано з оплатою вартості газу вітчизняними споживачами на її користь.

Несплата боргів перед іноземними постачальниками газу може потягнути за собою взагалі зупинення постачання природного газу на територію України.

Внаслідок недоотримання та несвоєчасного проведення розрахунків за спожитий природний газ Позивач-2 змушений залучати комерційні кредити за ринковими відсотковими ставками, що складають 20-24% річних.

Згідно Балансу (Звіту про фінансовий стан) на 31.03.15 розмір довгострокових кредитів банків Позивача-2 (код рядка Балансу 1510) складає 36 406 329 тис.грн., а згідно Балансу (Звіту про фінансовий стан) на 30.06.15 - розмір довгострокових кредитів банків збільшився до 43 387 681 тис. грн.

Натомість, згідно з фінансовою звітністю Відповідача, доданої до заяви про відстрочку виконання рішення суду, його господарська діяльність банківськими кредитами не обтяжена.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, розстрочка/відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..», а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд. що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. Крім того, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

В зв'язку з тим, що відстрочка подовжує період відновлення порушеного права стягувача, при її наданні, суди в цілях вирішення питання про можливість її надання, а також визначення строку подовження виконання рішення суду, повинні враховувати закріплені в нормах матеріального права, і перш за все у Європейській конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства, допустимі межі надання відстрочки виконання судового рішення.

Отже, за висновками суду, відстрочка сплати заборгованості негативно позначиться на фінансовому становищі стягувача, яке також є тяжким та призведе до збільшення втрат стягувача через суттєвий вплив інфляції.

Також, на виконання вказівок викладених в постанові Вищого господарського суду України від 27.10.2015р. судом встановлені наступні обставини.

Відповідачем не було надано доказів наявності тих виключних обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду згідно ст. 121 ГПК України та п. 7.2 Постанови, а саме: доказів загрози банкрутства, доказів відсутності коштів на банківських рахунках; доказів відсутності майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Так, зокрема Відповідачем на підтвердження обставин, викладених у розглядуваній заяві не надано інформації про залишок коштів на всіх відкритих банківських рахунках. Також, відповідачем не надано доказів відсутності активів (коштів та майна), за рахунок яких можливо погасити вказану заборгованість.

Самі по собі фінансові труднощі Боржника не свідчать про те, що особа (боржник) не має можливості реально виконати рішення суду.

Щодо загрози банкрутства, то саме по собі скрутне фінансове становище не є належним доказом щодо наявності загрози банкрутства. Належним доказом може слугувати ухвала про порушення справи про банкрутство відносно боржника.

Таким чином, обставини, на які посилається відповідач, не є винятковими та такими, що відповідають визначеним в ст. 121 Господарського процесуального кодексу України обставинам, при яких надається відстрочка виконання рішення.

Статтею 218 Господарського кодексу України передбачено, що не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

В силу положень ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Проте, Відповідачем, в силу положень ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України не було доведено, що останнім вживаються усі можливі дії направлені на погашення наявної заборгованості.

Між тим, п.7.5 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012р. визначено, що якщо у відповідача відсутні кошти на рахунку в банку або коли їх не вистачає для покриття заборгованості, господарський суд може змінити спосіб виконання рішення і видати наказ про звернення стягнення на його майно.

Тобто, недостатність обігових коштів боржника не можна вважати безумовною, винятковою обставиною, за наявності якої виконання рішення суду має бути відстрочено.

Крім того, заявник у заяві просить суд відстрочити виконання рішення суду до 01.03.2016р. Ухвалою суду від 22.05.2015р., яка залишена без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 27.07.2015р., заяву задоволено частково, відстрочено виконання рішення суду на шість місяців, тобто до 22.11.2015р.

Станом на час розгляду заяви та винесення ухвали про відмову у задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду 23.09.2014р. під час нового розгляду справи, фактично закінчився наданий час для відстрочки виконання рішення суду, після закінчення цього часу боржником не доведено суду вчинення будь-яких дій направлених на погашення наявної заборгованості.

З огляду на те, що Відповідач належними та допустимими доказами не обґрунтував обставин, викладених у заяві про відстрочку виконання рішення господарського суду м. Києва від 23.09.2014р. за висновками суду в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" про відстрочку виконання рішення у справі 910/13383/14 відмовити повністю.

Суддя І.І.Борисенко