ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2015 Справа № 920/465/15

Господарський суд Сумської області у складі: головуючого - судді Рунової В.В.,

при секретарі Осокіній А.М.,

за участю представників:

позивача - Шаматрін Є.М.

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Господарського суду Сумської області матеріали справи №920/465/15

за позовом Приватного виробничо-комерційного малого підприємства "Наса" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Іваненко Наталії Олександрівни, м. Суми

до Приватного підприємства "Суми-Капітал", м. Суми

про зобов'язання вчинити дії,

встановив:

До господарського суду звернулось ПВКМП "Наса" з позовом до ПП "Суми - Капітал" про зобов`язання відповідача в особі його ліквідаційної комісії додатково включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги позивача у сумі 30045 грн. 85 коп. з четвертою чергою задоволення, а також стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 1827 грн. 00 коп.

Провадження у даній справі неодноразово зупинялось та поновлювалось судом.

20.11.2015 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву у якій він повністю заперечує проти позовних вимог з підстав їх необґрунтованості та бездоказовості, в тому числі відсутності належного розрахунку суми заявленої до визнання. Крім того, відповідач посилається на сплив строків позовної давності по вимогам, що випливають з правовідносин зобов'язання по яким і є кредиторськими вимогами позивача до відповідача.

01.12.2015 року від позивача надійшли пояснення на відзив відповідача, а 10.12.2015 року додаткові пояснення.

09.12.2015 року від відповідача надійшли пояснення, в яких наводиться позиція та аргументація тотожна тій, що була зазначені у відзиві на позовну заяву, в тому числі щодо відсутності розрахунку спірної суми та спливу строків позовної давності.

Крім того, 09.12.2015 року від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі з підстав розгляду відповідних кредиторських вимог в межах справи про банкрутство №920/277/15.

Сторони не виконали вимог ухвали суду від 01.12.2015 року, якою було витребувано пояснення та необхідні документи та відкладено розгляд справи.

Однак надали відповідні пояснення, в тому числі щодо неможливості надання витребуваних судом документів.

Про причини неявки в судове засідання представник відповідач суд не повідомив, але за змістом свого клопотання про зупинення провадження у справі відповідач просить суд проводити розгляд клопотання без участі представника відповідача, не мотивуючи таке прохання.

Щодо клопотання про зупинення провадження у справі, то суд зазначає наступне.

Згідно вимог ч.1, 2, 3, 4 статті 17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у разі якщо до боржника, щодо якого порушена справа про банкрутство, пред'явлений позов, який ґрунтується на грошових зобов'язаннях боржника, що виникли до порушення провадження у справі про банкрутство, суди мають у встановленому процесуальним законом порядку приймати такі позовні заяви і вирішувати спір за цією вимогою по суті за правилами позовного провадження до офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство. Про офіційне оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство розпорядник майна повідомляє суд, який розглядає позовні вимоги конкурсних кредиторів до боржника. Цей суд (суди) після офіційного оприлюднення відповідного оголошення має зупинити позовне провадження та роз'яснити позивачу зміст частини четвертої статті 23 цього Закону, зазначивши про це в ухвалі або в протоколі судового засідання. Якщо позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцятиденного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову. У разі звернення позивача із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство після винесення ухвали господарського суду за результатами розгляду цих вимог позовне провадження підлягає припиненню на підставі пункту 2 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ч.3 статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет.

Постановою Господарського суду Сумської області від 19.03.2015р. у справі №920/277/15, залишеною без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.06.2015р. боржника ПП "Суми - Капітал" було визнано банкрутом відповідно до вимог статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури ПП "Суми - капітал" оприлюднено на офіційному веб-порталі Вищого господарського суду України 24.03.2015р. Додаткове повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури ПП "Суми - капітал" оприлюднено на офіційному веб-порталі Вищого господарського суду України 26.03.2015р. Встановлено граничний строк на заявлення грошових вимог кредиторів до боржника - 25.04.2015р.

24.04.2015р. до Господарського суду Сумської області в межах справи про банкрутство №920/277/15 звернулось ПВКМП "Наса" із заявою (вх.№997) про визнання кредиторських вимог до ПП "Суми - Капітал" на загальну суму 324836,89 грн. При чому зазначена сума включає в себе і грошові вимоги в розмірі 30045,85 грн., які є предметом розгляду у даній справі №920/465/15.

Разом з тим, постановою від 27.10.2015 року Вищий господарський суд України скасував постанову Господарського суду Сумської області від 19.03.2015р. у справі №920/277/15 про визнання ПП "Суми - Капітал" банкрутом.

А тому, враховуючи що провадження у справі про банкрутство №920/277/15 здійснюється з урахуванням особливостей встановлених статтею 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до визнання боржника банкрутом та здійснення оприлюднення відповідної інформації в порядку передбаченому ч.3 статті 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" у суду відсутні правові підстави для зупинення розгляду по суті позовних вимог ПВКМП "Наса" у даній справі.

Відтак, клопотання відповідача про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає.

З урахуванням зазначених вище обставин, ненадання сторонами витребуваних судом документів згідно ухвали від 01.12.2015 року, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами у відповідності до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримує.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив наступне.

Учасниками Приватного підприємства "Суми-Капітал" було прийнято рішення про ліквідацію відповідно до положень Цивільного кодексу України та призначено ліквідаційну комісію. Строк на заявлення вимог кредиторів встановлено до 30.12.2014 року (а.с. 36-40 том 1).

30.12.2014 року позивачем - ПВКМП "Наса" було направлено відповідачу заяву про визнання кредиторських вимог на загальну суму 1279103,54 грн. (а.с. 41-42 том 1).

Ліквідаційна комісія ПП "Суми-Капітал" із зазначеної суми визнала лише 291746,04 грн. В решті вимог було відмовлено за спливом строку давності. (а.с.43 том 1). При чому головою ліквідаційної комісії не було розшифровано в якій саме частині відмовлено, а в якій кредиторські вимоги визнано (конкретні договори, періоди, поставки, первинні документи зазначено не було).

20.02.2015 року позивач з посиланням на ч.6 ст.105 ЦК України звернувся до відповідача з відповідною заявою щодо конкретизації свого рішення щодо невизнання кредиторських вимог по кожній окремій вимозі. Однак зазначене звернення ліквідаційною комісією відповідача було залишене без відповіді. (а.с.46 том 1).

Зазначена обставина перешкодила позивачу надати суду конкретний розрахунок суми заявленої до визнання в судовому порядку, оскільки відповідачем було порушено порядок розгляду кредиторських вимог встановлений ч.6 ст.105 ЦК України та не надано кредитору відповіді щодо визнання чи невизнання по кожній заявлені вимозі, тобто не зазначено по якій вимозі і в якій частині визнано та відхилено кредиторські вимоги та за які періоди.

Тому, посилання відповідача у своєму відзиві та відповідних пояснення на неналежне формулювання позивачем позовних вимог в частині розрахунків та періодів, суд оцінює критично та наголошує, що позивач був змушений здійснювати захист своїх прав та законних інтересів відповідно до обставин та рамок в які його поставив саме відповідач своїми діями та бездіяльністю (не надавши позивачу детальної інформації щодо визнаних та відхилених вимог, обмежившись загальним формулюванням), які суперечать вимогам ЦК України, зокрема ч.6 ст.105.

Перевіривши відповідь ПП "Суми-Капітал" про часткове визнання заявлених кредиторських вимог - 291746,04 грн. із 1279103,54 грн., ПВКМП "Наса" не погодилось з відхиленням їх частини, а саме: 30045,85 грн., щодо решти відхилених вимог позивач заперечень не висловлював.

Як вбачається з пояснень сторін та ненадання ними суду оригіналів чи копій договорів згідно яких були заявлені кредиторські вимоги ПВКМП "Наса" до ПП "Суми-Капітал", зазначені договори були втрачені і жодна із сторін їх немає у своєму розпорядженні.

Разом з тим, позивачем надано суду первинні документи бухгалтерського та податкового обліку по кредиторським вимогам до ПП "Суми-Капітал" за період з 31.12.2011 по 30.12.2014 року (за 3 роки до направлення вимоги про визнання кредитором) на загальну суму 321791,89 грн. (а.с. 54-250 том 1, а.с. 1-265 том 2).

Розрахунок зазначеної заборгованості наведено позивачем за видами боргу, періодами та конкретними первинним документами (а.с. 147-158 том 3).

Відтак, враховуючи, що сума кредиторських вимог заявлених за період в 3 роки до направлення вимоги становить 321791,89 грн., а відповідачем визнано 291746,04 грн., то різниця в 30045,85 грн. також підлягає визнанню, як така, що підтверджується розрахунками та первинними документами, а також заявлена до визнання в межах строку позовної давності встановленого ст.257 ЦК України.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 525 Цивільного кодексу України передбачає, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.8 ст.111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Статтею 112 ЦК України, встановлено, що у разі ліквідації платоспроможної юридичної особи вимоги її кредиторів задовольняються у такій черговості:

1) у першу чергу задовольняються вимоги щодо відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, та вимоги кредиторів, забезпечені заставою чи іншим способом;

2) у другу чергу задовольняються вимоги працівників, пов'язані з трудовими відносинами, вимоги автора про плату за використання результату його інтелектуальної, творчої діяльності;

3) у третю чергу задовольняються вимоги щодо податків, зборів (обов'язкових платежів);

4) у четверту чергу задовольняються всі інші вимоги.

Вимоги однієї черги задовольняються пропорційно сумі вимог, що належать кожному кредитору цієї черги. Черговість задоволення вимог кредиторів за договорами страхування визначається законом. У разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи. Вимоги кредитора, заявлені після спливу строку, встановленого ліквідаційною комісією для їх пред'явлення, задовольняються з майна юридичної особи, яку ліквідовують, що залишилося після задоволення вимог кредиторів, заявлених своєчасно. Вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними.

У відповідності до вимог статей 4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна надати докази в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Відповідач не надав суду доказів, що б спростовували наявність у нього боргу перед позивачем на суму заявлену до визнання згідно наданих первинних документів.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Частиною 7 статті 84 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами, про повернення судового збору з бюджету.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається:

у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін;

у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 1827 грн.

Керуючись статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Зобов'язати Приватне підприємство "Суми-Капітал" (м.Суми, вул. Білопільський шлях, 1; ід. код 31014139) в особі його ліквідаційної комісії додатково включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги Приватного виробничо-комерційного малого підприємства "Наса" (м.Суми, вул. Пролетарська, 69; ід. код 14014342) у сумі 30045, 85 грн. з четвертою чергою задоволення.

Стягнути з Приватного підприємства "Суми-Капітал" (м.Суми, вул. Білопільський шлях, 1; ід. код 31014139) на користь Приватного виробничо-комерційного малого підприємства "Наса" (м.Суми, вул. Пролетарська, 69; ід. код 14014342) витрати по сплаті судового збору у даній справі в сумі 1827 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 11.12.2015р.

Суддя (підпис) В.В. Рунова