РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2015Справа №910/28451/15

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ПРОВІДНА"
до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус"
простягнення 8 117,45 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача не з'явились
від відповідачане з'явились

У судовому засіданні 02.12.2015, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ПРОВІДНА" до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" про стягнення 8 117,45 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "Страхова компанія "ПРОВІДНА" на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 06/0662876/0611/13 від 09.07.2013р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки "Mitsubishi", державний номер НОМЕР_4, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1166 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автобуса "Богдан", державний номер НОМЕР_1, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована ТзДВ "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус", позивачем було направлено останньому регресну вимогу. Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано заявлену суму збитків, позивач просить стягнути з відповідача 8 117,45 грн. в якості виплати страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.11.2015 порушено провадження у справі № 910/28451/15 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 02.12.2015.

30.11.2015 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшло письмове клопотання позивача, у якому останній підтримує позовні вимоги, просить задовольнити та розглядати справу без їх участі у зв'язку з неможливістю забезпечити явку уповноваженого представника.

У судове засідання, призначене на 02.12.2015, представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштових відправлень № 620 та № 646, що були вручені представнику 09.11.2015.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

09 липня 2013 року за договором добровільного страхування наземного транспорту № 06/0662876/0611/13 ПрАТ "СК "Провідна" було застраховано автомобіль марки Mitsubishi", державний номер НОМЕР_4, за яким страхувальником є ОСОБА_1, а вигодонабувачем - Публічне акціонерне товариство «Банк Петрокоммерц-Україна». Умовами договору (п.19) визначено строк його дії з 11.07.13 по 10.07.14.

З Довідки та відомостей № 9346420 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 07.02.2014 в м. Києві на вул. Глибочицька, 17 мала місце дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобіля "Mitsubishi", державний номер НОМЕР_4, що належить ОСОБА_1, під його керуванням та автобуса "Богдан", державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, під керуванням ОСОБА_3.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.02.2014 року у справі № 761/4919/14-п.

07.02.2014 страхувальник звернувся до позивача із заявою № НОМЕР_2 про факт настання події, що має ознаки страхового випадку та про виплату страхового відшкодування.

Фактична вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки "Mitsubishi", державний номер НОМЕР_4, в результаті його пошкодження у ДТП, склала 31 506,01 грн.

За страховим випадком - ДТП, що сталась 07.02.2014 за участю застрахованого автомобіля "Mitsubishi", державний номер НОМЕР_4, згідно страхового акту № 1 від 01.04.2014 позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 31 506,01 грн., що була перерахована на рахунок СТО - ТОВ "Ніко-Україна" згідно платіжного доручення № 0013914 від 04.04.2015.

Частиною 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо страховик, здійснюючи страхове відшкодування, не може оцінити її загальний розмір у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія ОСОБА_3, який керував автобусом "Богдан", державний номер НОМЕР_1, підтверджується постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 26.02.2014 року у справі № 761/4919/14-п.

Пунктом 36.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та ОСОБА_3 як страхувальником, було укладено договір про організацію обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 0002616, що діяв станом на 07.02.14 (Поліс АС/6646055), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автобус "Богдан", державний номер НОМЕР_3, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи 0,00 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля "Mitsubishi", державний номер НОМЕР_4, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспорту № 06/0662876/0611/13 від 09.07.2013р., перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про страхування", або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль "Mitsubishi", державний номер НОМЕР_4.

В розумінні положень Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Згідно з п. 9.1. ст. 9 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов'язковий ліміт відповідальності страховика (страхова сума) - це грошова сума, в межах якої страховик зобов'язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

За договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АС/6646055) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза - 0,00 грн, таким чином з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в межах встановленого ліміту.

В матеріалах справи наявні копії заяв позивача на виплату страхового відшкодування направлені на адресу відповідача за вих. № 501/14 від 10.09.2014 та № ЦУА//15 від 06.08.2015, що були отримані останнім 12.09.2014 та 10.08.2015 відповідно. З даних заяв вбачається, що вимога від 10.09.2015 була частково задоволена, а саме сплачено на рахунок позивача страхове відшкодування у розмірі 23 388,56 грн., інша вимога в частині невідшкодованої шкоди у розмірі 8 117,45 грн. від 06.08.2015 залишена відповідачем без задоволення.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів наявності таких суду не представлено.

Крім цього, суд вважає за необхідне звернути увагу не те, що Законами України "Про страхування" та "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначити розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу.

Верховним Судом України у Листі "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 року роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Документом, який підтверджує дійсний розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу, є акт виконаних робіт. Реальним же підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику, є платіжне доручення (інший документ, який підтверджує факт перерахування коштів на відновлювальний ремонт).

Відтак, реальний розмір витрат, пов'язаних з відновлювальним ремонтом автомобіля "Mitsubishi", державний номер НОМЕР_4, склав 31 506,01 грн, відповідно до рахунку-фактури № 11,02,2014 від 06.03.2014. Факт виплати позивачем, як страховиком цивільно-правової відповідальності потерпілої у ДТП особи, страхового відшкодування в розмірі 31 506,01 грн. суду також доведений (підтверджується платіжними дорученнями № 0013914 від 04.04.2014).

З огляду на зазначене вище, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова Компанія "ПРОВІДНА" про стягнення з відповідача невиплаченої суми страхового відшкодування у розмірі 8 117,45 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1218,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство з додатковою відповідальністю "Глобус" (01010, м. Київ, вул. А. Іванова, 21/17-1, ідентифікаційний код 20448234) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" (03049, м. Київ, пр.-т Повітрофлотський, 25, ідентифікаційний код 23510137) 8 117 (вісім тисяч сто сімнадцять) грн. 45 коп. матеріальної шкоди в порядку регресу та 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.12.2015 р.

Суддя Л.Г. Пукшин