КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2015 р. Справа№ 910/13357/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Смірнової Л.Г.

суддів: Чорної Л.В.

Кропивної Л.В.

при секретарі судового засідання: Огірко А.О.

за участю представників:

від позивача: Корнієнко Д.С. за довіреністю від 06.05.2015;

від відповідача 1: Попеско М.В. за довіреністю від 07.09.2015;

від відповідача 2: Попов А.С. за довіреністю від 12.05.2015;

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Демос - 90"

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2015

у справі №910/13357/15 (суддя М.М. Якименко)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Демос-90"

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабораторія інформаційних систем та технологій"

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Олітан"

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 у справі №910/13357/15 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Демос-90" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лабораторія інформаційних систем та технологій", Товариства з обмеженою відповідальністю "Олітан" про визнання договору недійсним відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Демос - 90", звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, справу №910/13357/15 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Демос - 90" передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Смірновій Л.Г., судді Кропивній Л.В., Чорній Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Демос - 90" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 30.09.2015.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного Господарського суду від представника відповідача 1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій останній просив залишити рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2015, у зв'язку з перебуванням суддів ЧорноїЛ.В. та Кропивної Л.В. у відпустці, сформовано для розгляду апеляційної скарги колегію суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Руденко М.А., Дідиченко М.А.

30.09.2015 оголошено перерву у судовому засіданны до 18.11.2015.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 18.11.2015, у зв'язку з виходом суддів ЧорноїЛ.В. та Кропивної Л.В. з відпустки, а також формування постійного складу судових колегій Київського апеляційного господарського суду, сформовано для розгляду апеляційної скарги колегію суддів у складі головуючого судді Смірнової Л.Г., суддів Чорної Л.В., Кропивної Л.В.

У судовому засіданні 17.11.15 оголошено перерву до 02.12.2015.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015, у зв'язку з виходом судді Кропивної Л.В. з відпустки, а також формування постійного складу судових колегій Київського апеляційного господарського суду, сформовано для розгляду апеляційної скарги колегію суддів у складі головуючого судді СмірновоїЛ.Г., суддів КропивноїЛ.В., Чорної Л.В.

Через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного Господарського суду від представників позивача та відповідача 1 надійшли пояснення по справі.

У судове засідання 02.12.2015 з'явились представник позивача та відповідача 1,2.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Представники відповідача 1,2 в судовому засіданні заперечили проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просили залишити рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

06.05.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лабораторія інформаційних систем та технологій" (далі по тексту - ТОВ "ЛІСТ", продавець, відповідач-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Олітан" (далі по тексту - ТОВ "Олітан", покупець, відповідач-2) укладено договір купівлі-продажу незавершеного будівництва об'єкта нерухомого майна, офісно-житлового комплексу, що складає 11% балансової вартості, який посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щуром О. І. та зареєстрований в реєстрі за №365 (далі по тексту - Договір купівлі-продажу, спірний договір).

Пунктом 1.1. Договору купівлі-продажу передбачено, що за цим Договором Продавець в особі представника продавця передає у власність (продає), а Покупець в особі представника покупця приймає незавершене будівництво об'єкта нерухомого майна, офісно-житлового комплексу, що складає 11% (одинадцять) балансової вартості (далі за тестом Нерухоме майно, спірне майно), в будинку №26 (двадцять шість), по вул. Жилянська у м. Києві і оплачує його вартість за ціною та у порядку, що передбачені цим Договором. Об'єкт розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :79:011:0002.

Згідно з п. 1.2. Договору купівлі продажу, документ який підтверджує право власності Продавця на відчужуване Нерухоме майно є: Договір оренди земельної ділянки за №79-6-00711, зареєстрований Головним Управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради від 06 серпня 2009 року та Дозвіл на виконання будівельних робіт №1678-Гл/С, виданого Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві від 14 жовтня 2009 року.

Відповідно до п. 1.3. Договору купівлі-продажу, право приватної власності продавця на нерухоме майно зареєстровано державним реєстратором прав на нерухоме майно Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щуром О. І., згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 травня 2015 року Індексний номер витягу 37198878. Реєстраційний номер майна: 00. Номер запису про право власності 9585003.

Пунктом 1.4. Договору купівлі-продажу встановлено, що згідно технічного паспорту на офісно-житловий комплекс виданого ТОВ "ЮИК ЮРПРОЕКТ" від 16 липня 2014 року відчужується Незавершене будівництво об'єкта нерухомого майна, офісно-житлового комплексу, що складає 11% (одинадцять) відсотків від балансової вартості загальною площею - 1311,9 кв. м.

Відповідно до п. 2.1. Договору купівлі-продажу, за домовленістю Сторін продаж нерухомого майна вчиняється за 7 941 365 (сім мільйонів дев'ятсот сорок одну тисячу дев'ятсот шістдесят п'ять) гривень 00 копійок. Зазначена ціна відповідає волевиявленню сторін цього правочину, є остаточною і змінам після його укладення не підлягає.

Пунктом 2.3. Договору купівлі-продажу встановлено, що покупець зобов'язується провести розрахунок за Незавершене будівництво об'єкта нерухомого майна, офісно-житлового комплексу з Продавцем за визначеною в договорі ціною до 06 травня 2016 року.

Право власності на нерухоме майно у Покупця виникає з моменту підписання цього Договору Сторонами та його нотаріального посвідчення, та Державної реєстрації права власності на зазначене Нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яка здійснюється одночасно з нотаріальним посвідченням цього Договору (п. 3.1. Договору купівлі-продажу передбачено).

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначив, що 05.05.2015 року право власності на спірне майно було зареєстровано за позивачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується довідкою із ЄРРП на нерухоме майно №37156430 від 06.05.2015 року. Вказану реєстрацію було здійснено приватним нотаріусом Обухівського міського нотаріального округу Київської області Щуром О.І. У зв'язку з чим позивач вважає, що на момент укладення спірного договору, він був єдиним власником спірного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1, 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Таким чином для визнання правочину недійсним потрібна наявність підстав передбачених ч. 1, 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Відповідно до п. 2.6. Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України від 29 травня 2013 року № 11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, вважається таким з моменту його вчинення (частина перша статті 236 ЦК України). У зв'язку з наведеним господарським судам необхідно встановлювати, чи є оспорюваний правочин вчиненим та з якого моменту (статті 205 - 210, 640 ЦК України, частини друга - п'ята, сьома статті 180 ГК України тощо).Зокрема, не вважаються вчиненими правочини (укладеними господарські договори), в яких (за якими): відсутні передбачені законом умови, необхідні для їх укладення (не досягнуто згоди за всіма істотними для даного правочину умовами); не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства необхідна його передача; не здійснено державну реєстрацію або нотаріальне посвідчення, необхідні для його вчинення, тощо. Встановивши відповідні обставини, господарський суд відмовляє в задоволенні позовних вимог як про визнання правочину недійсним, так і про застосування наслідків недійсності правочину. Водночас господарським судам необхідно враховувати таке. Визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами. Отже, якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону; це правило не стосується випадків, коли для вчинення правочину необхідні його державна реєстрація або нотаріальне посвідчення, оскільки за відсутності відповідної реєстрації чи посвідчення договір в будь-якому разі не вважається укладеним.

Вищезгаданим приватним нотаріусом реєстрація права власності на спірний об'єкт за позивачем була скасована як така, що внесена помилково. Помилка нотаріуса полягала в тому, що нотаріусом під час здійснення реєстраційних дій не були враховані наступні обставини:

- Рішення Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 21.11.2014 року у справі № 279/8318/14ц як правовстановлюючий документ на момент реєстрації втратило законну силу через оскарження рішення в апеляційному порядку;

- Відповідно до вимог пункту 2 Додатку до Порядку взаємодії системи органів державної реєстрації прав та державних реєстраторів прав на нерухоме майно органів державної реєстрації прав під час проведення державної реєстрації права власності та/або речових прав на нерухоме майно, що виникають, крім іншого, на підставі рішення суду (затверджений Наказом Міністерства юстиції України від " 02" квітня 2013 року №607/5 "Про заходи щодо взаємодії органів державної реєстрації прав та їх посадових осіб А державна реєстрація речових прав на нерухоме майно на підставі рішення суду проводиться державними реєстраторами прав на нерухоме майно Укрдержреєстру відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 201З року № 868.

Відповідні відомості про реєстрацію права власності на спірне майно за ТОВ "Демос-90" були вилучені із Державного реєстру речових прав та нерухоме майно. Таким чином, на момент укладення спірного договору власником спірного майна був ТОВ "ЛІСТ"

23.05.2007 між ТОВ "Демос-90" та TOB "ЛІСТ" укладено договір №1/05/07 комісії на будівництво офісно-житлового комплексу по вул. Жилянській, 26 у Голосіївському районі м. Києва (далі по тексту - Договір комісії).

Відповідно до п.1.1. Договору комісії, ТОВ "Демос-90" (комісіонер за договором) зобов'язався укласти від свого імені та за рахунок ТОВ "ЛІСТ" (комітент за договором) договір генерального підряду на будівництво офісно-житлового комплексу та передати все отримане за цим договором комітентові.

04.04.2013 між ТОВ "Демос-90" та TOB "ЛІСТ" до договору комісії укладено додаткову угоду, в п. 1 якої визначено, що у зв'язку з невиконанням ТОВ "Демос-90" (комісіонером) своїх зобов'язань за договором комісії, а саме п. 2.2.3. договору щодо оплати робіт за Договором генерального підряду в обсязі кошторисної вартості будівництва, сторони вирішили достроково припинити дію договору комісії на будівництво офісно-житлового комплексу по вул. Жилянській, 26 у Голосіївському районі м. Києва (далі по тексту - Додаткова угода).

Пунктом 2 вищевказаної додаткової угоди сторони встановили наступні наслідки припинення дії Договору комісії, а саме:

- у зв'язку з порушенням ТОВ "Демос-90" своїх зобов'язань за договором, TOB "ЛІСТ" не сплачує ТОВ "Демос-90" передбачену п. 2.1.3 Договору комісії винагороду в розмірі 2,4 % від кошторисної вартості будівництва;

- ТОВ "ЛІСТ" відповідно до п.2.1.2 Договору комісії зобов'язаний відшкодувати 7930896,78 грн. після закінчення будівництва та введення офісно-житлового комплексу по вул. Жилянській, 26 в м. Києві в експлуатацію. Сума відшкодування вартості незавершеного будівництвом офісно-житлового комплексу по вул. Жилянській, 26 в м. Києві повинна бути підтверджена незалежним аудитором та Експертним висновком незалежної експертизи станом на 1.09.2013;

- єдиним власником об'єкта будівництва (офісно-житлового комплексу по вул. Жилянській, 26 у Голосіївському районі м. Києва) та результату будівельних робіт є ТОВ "ЛІСТ". ТОВ "Демос-90" з приводу цього не має до нього будь-яких претензій.

Додатковою угодою №2 від 27.11.2013 до Договору комісії сторони визначили, що сума, яка підлягає відшкодуванню Комісіонеру, становить 6 706189,85 грн. При цьому, сума відшкодування має бути виплачена протягом 30 календарних днів з моменту введення Комплексу в експлуатацію. Спірний об'єкт будівництва наразі в експлуатацію не введено, тому момент сплати названої вище суми не настав.

Факт обізнаності ТОВ "Демос-90" з умовами Договору комісії та додаткових угод до нього також підтверджується протоколом №3 засновників ТОВ Демос-90" від 14.05.2013, яким директора товариства Лобаса С.В. уповноважили укласти додаткові угоди до Договору комісії (копії зазначених документів містяться в матеріалах справи).

Таким чином, взаємною домовленістю між ТОВ "ЛІСТ" та ТОВ "Демос-90" умовами укладеного між ними Договору комісії, а також складеними в подальшому Актом від 04.04.2013 приймання-передачі наданих послуг до договору комісії та додатковими угодами до договору комісії, було зафіксовано, що власником об'єкта незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Жилянська, буд. 26, є відповідач-1 (ТОВ "ЛІСТ").

Суд зазначає, що вищезазначені обставини вже встановлені господарським судом міста Києва в межах розгляду справи № 910/10225/14 за позовом ТОВ "Демос-90" до ТОВ "ЛІСТ" про стягнення коштів.

Відповідно до ст. 35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Відтак, факт існування зазначених вище обставин не підлягає повторному доказуванню.

Враховуючи наведене, саме ТОВ "ЛІСТ" на момент укладення спірного договору було єдиним власником спірного об'єкту незавершеного будівництва.

Позивач також зазначає, що ТОВ "ЛІСТ" під час укладення спірного договору не надало нотаріусу достатніх доказів наявності у відповідача-1 права власності на предмет купівлі-продажу, однак суд не може погодитися з зазначеним твердженням з огляду на наступне.

Згідно п. 83 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжет затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868 для проведення державної реєстрації права власності на об'єкт незавершеного будівництва заявник також подає:

- документ, що підтверджує виникнення, перехід та припинення речових прав на земельну ділянку;

- документ, що відповідно до законодавства надає право на виконання будівельних робіт;

- технічний паспорт на об'єкт незавершеного будівництва.

Як вбачається із матеріалів справи, що не спростовано позивачем, відповідач-1 надав нотаріусу необхідні документи на підтвердження права власності на спірне майно.

З врахуванням вищевикладеного Київський апеляційний Господарський суд дійшов до висновку, що при укладанні договору купівлі-продажу незавершеного будівництва об'єкта нерухомого майна, офісно-житлового комплексу, що складає 11% балансової вартості, який посвідчений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Щуром О. І. та зареєстрований в реєстрі за №365, єдиним власником спірного майна був ТОВ "ЛІСТ", доказів неправомірного володіння спірним майном суду не надано, а тому в суду відсутні правові підстави для визнання вищевказаного договору недійсним.

Відповідно до ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Статтями 32, 33 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування рішення Господарського суду міста Києва від 21.04.2015 у справі №910/13357/15.

Керуючись ст. ст 99, 101, 102, 103, 104, 105, Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Демос - 90" на рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 22.07.2015 у справі №910/13357/15 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/13357/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий суддя Л.Г. Смірнова

Судді Л.В. Чорна

Л.В. Кропивна