РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015Справа №910/29080/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Гранд

дистриб'юшн";

до Приватного підприємства "ПЛАТИНУМ-АГРО-ГРУП";

про стягнення 1 011 909,66 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Кулікова Г. Д., представник, довіреність № б/н від 09.11.2015 р.;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Гранд дистриб'юшн" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного підприємства "ПЛАТИНУМ-АГРО-ГРУП" 651 828,66 грн. основного боргу, 141 645,72 грн. пені, 201 988,48 грн. інфляційних втрат та 16 446,85 грн. 3% річних.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 року порушено провадження у справі № 910/29080/15, розгляд справи призначено на 01.12.2015 року.

У судовому засіданні 01.12.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду і підтверджує факт отримання ухвали господарського суду представником відповідача.

Відповідач не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходили.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «КЕРУЮЧА КОМПАНІЯ «ГРАНД ДИСТРИБ'ЮШН» та Приватним підприємством «ВІГБОС», яке в подальшому змінило найменування на Приватне підприємство «ПЛАТИНУМ-АГРО-ГРУП» (додаткова угода №1 від 01.10.2014р. до договору) 12 березня 2014 року було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції №28 (далі за текстом - договір), згідно п. 1.1. якого постачальник (позивач) зобов'язується поставити та передати у власність покупцю (відповідачу) сільськогосподарську продукцію (надалі іменується - товар), а покупець зобов'язується прийняти цей Товар та здійснити його оплату на умовах, визначених договором.

Відповідно до п.1.2. договору під сільськогосподарською продукцією в договорі розуміється шрот соняшниковий. Асортимент, одиниця виміру, ціна за одиницю товару, загальна кількість та вартість товару, що підлягає поставці за договором, а також базис поставки зазначаються у специфікаціях, які є невід'ємною частиною договору, складаються у письмовій формі, підписуються та скріпляються печатками сторін, та підтверджуються товарною (товарно-транспортною) або видатковою накладною, підписаною обома сторонами.

Згідно 2.3. договору загальна вартість договору корегується та складається із сум вартостей підписаних обома сторонами по договору специфікацій (додатків) та накладних на передачу партій замовленого товару (видаткових накладних).

Строк договору встановлений п.8.1. договору, згідно якого договір набирає чинності з момента його підписання діє до 31.12.2014р. якщо за 20 календарних днів до закінчення строку дії договору жодна зі сторін не попередить письмово про свій намір розірвати або про припинення дії договору, договір вважається пролонгованим до кінця наступного календарного року та тих же умовах, таким чином договір є чинним до 31.12.2015р.

Умови оплати партії товару за договором встановлюються специфікаціями, які є невід'ємною частиною договору, складаються у письмовій формі, підписуються та скріпляються печатками сторін (п. 2.4. договору).

Відповідно до п. 3.3. договору поставка товару здійснюється партіями впродовж дії договору. Під партією слід розуміти визначену кількість товару, яка зазначена у специфікації.

Згідно із п.3.6. договору датою поставки товару є дата отримання покупцем партії товару згідно з видатковими накладними чи/або товарно-транспортними накладними, підписаними сторонами.

Впродовж дії договору сторонами було укладено наступні специфікації: специфікація № 1 від 22 травня 2014 р. на поставку товару вартістю 121 572, 00 грн., специфікація № 2 від 05 червня 2014 р. на поставку товару вартістю 238 000, 00 грн., специфікація № 3 від 13 червня 2014 р. на поставку товару вартістю 126 000, 00 грн., специфікація № 4 від 16 березня 2015 р. на поставку товару вартістю 264 780, 00 грн., специфікація № 5 від 18 березня 2015 р. на поставку товару вартістю 580 000, 00 грн., специфікація № 6 від 08 квітня 2015 р. на поставку товару вартістю 520 000, 00 грн.

На виконання умов договору позивачем поставлено, а покупцем прийнято товар на загальну суму 1 200 828,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними, підписаними представниками сторін та скріпленими печатками юридичних осіб.

Претензій щодо якості та комплектності вищевказаного поставленого позивачем товару, а також щодо обумовленої договором супроводжувальної документації, від відповідача не надходило, проте і повної оплати також проведено не було. Матеріали справи не містять доказів протилежного.

Станом на день розгляду справи у відповідача наявна заборгованість за поставлений товар у сумі 651 828,72 грн., що підтверджується матеріалами справи та поясненнями позивача.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами згідно ст. 629 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У матеріалах справи міститься акт звірки взаємних розрахунків, підписаний та скріплений печатками обох сторін, згідно якого відповідач визнає існування заборгованості перед позивачем станом на 27.03.2015 р. в розмірі 692 516,72 грн.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Оскільки доказів належної оплати заборгованості за поставлений товар суду не надано, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача основної заборгованості в сумі 651 828,72 грн. підлягають задоволенню.

Позивач за прострочення строків оплати за поставлений товар, керуючись пунктом 5.3. договору нарахував та просить стягнути з відповідача 141 645,61 грн. пені.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно з договором неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі неналежного виконання зобов'язань.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Пунктом 5.3. договору сторони передбачили, що у випадку прострочення оплати або не повної оплати товару в строки, зазначені у договорі, покупець зобов'язується на вимогу постачальника сплатити останньому пеню в розмірі 1 (одного) відсотка за кожен день прострочення виконання зобов'язання від суми боргу.

Здійснивши перерахунок пені, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню повністю у розмірі 141 645,61 грн. за визначений позивачем період.

Також позивачем заявлено до стягнення з відповідача 16 446,85 грн. 3% річних та 201 988,48 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення 3 % річних у розмірі 16 446,85 грн. та 201 988,48 грн. інфляційних втрат підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ПЛАТИНУМ-АГРО-ГРУП" (03186, м. Київ, вул. Мартиросяна, буд. 16/14, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Керуюча компанія "Гранд дистриб'юшн" (49101, м. Дніпропетровськ, вул. Червона, буд. 20-А, ) 651 828 (шістсот п'ятдесят одну тисячу вісімсот двадцять вісім) грн. 72 коп. основної заборгованості, 141 645 (сто сорок одну тисячі шістсот сорок п'ять) грн. 61 коп. пені, 16 446 (шістнадцять тисяч чотириста сорок шість) грн. 85 коп. трьох процентів річних, 201 988 (двісті одну тисячу дев'ятсот вісімдесят вісім) грн. 48 коп. та 15 178 (п'ятнадцять тисяч сто сімдесят вісім) грн. 64 коп. судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 07.12.2015 р.