ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2015 р.Справа № 922/5591/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суярко Т.Д.

при секретарі судового засідання Цвірі Д.М.

розглянувши справу

за позовом Державного підприємства "Енергоринок", м. Київ
до Державного підприємства "Південна залізниця", м. Харків
про стягнення коштів у сумі 44126,25 грн.
за участю представників:

позивача: ОСОБА_1, за довіреністю № 01/44-806Д від 28.07.2015р.,

відповдача: ОСОБА_2, довіреність № 597 від 17.06.2015 р.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Державне підприємство Енергоринок - звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача Державного підприємства Південна залізниця - про стягнення штрафу в сумі 44126,25 грн., а також просить суд покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги вмотивовано відхиленням фактичного обсягу купівлі електричної енергії ЕК за розрахунковий місяць від замовленого на величину, що перевищує 5,0 %.

В судовому засіданні 23.11.2015 р. було оголошено перерву до 07.12.2015 р.

В судовому засіданні 07.12.2015 р. представник позивача пояснив, що відповідачем після порушення провадження у даній справі було сплачено штраф за відхилення від замовленого на квітень 2015 року обсягу електричної енергії на 8,73% в сумі 18883,78 грн., яка є частинною від загальної суми, що становить предмет спору у даній справі. У звязку з викладеним представник позивача просив суд припинити провадження у справі в цій частині. В решті позовних вимог просив суд позов задовольнити.

Окрім того, представник позивача заявив в судовому засіданні усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання додаткових доказів по справі на підтвердження своєї правової позиції.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.12.2015 р. просила суд припинити провадження у справі в частині стягнення 18883,78 грн. у звязку з їх сплатою; пояснила, що відповідач заперечує проти задоволення позову не з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (в якому зазначено, що порушення умов договору сталося внаслідок форс-мажору, як обставини, що звільняє відповідача від відповідальності), а з підстав, викладених в уточненнях до відзиву (вх.№ 46763 від 20.11.2015 р.), відповідно до яких відповідач просить суд зменшити розмір штрафу на 90%.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.12.2015 р. в задоволенні клопотання позивача про відкладення розгляду справи відмовлено, припинено провадження у даній справі в частині стягнення з відповідача штрафу за відхилення від замовленого на квітень 2015 року обсягу електричної енергії на 8,73% в сумі 18883,78 грн.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд встановив наступне.

07 липня 2011 року між позивачем (як ДПЕ) та відповідачем (як ЕК) було укладено договір № 7337/02-П/Е-111090/НЮ (далі договір).

Відповідно до п.2.1 договору, позивач зобовязується продавати, а відповідач зобовязується купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору.

Згідно з п. 4.1 договору, відповідач надає позивачу повідомлення про замовлене добове (по годинах) та місячне (по годинах) споживання електроенергії, повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ, а також інформацію про замовлений обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ по всіх постачальниках електроенергії на території ліцензованої діяльності відповідача.

В пункті 4.13 договору сторони домовились, що документом, який підтверджує факт переходу права власності на електроенергію від позивача до відповідача, є підписаний з боку позивача та відповідача та скріплений печатками Акт купівлі-продажу електроенергії.

Зі змісту п. 4.15 договору вбачається, що в разі необхідності відповідач може скорегувати замовлений обсяг купівлі електричної енергії. Для здійснення корегування замовленого обсягу відповідач до 15 числа розрахункового місяця повторно надає позивачу факсимільним звязком скореговане повідомлення про місячні обсязі купованої електроенергії за підписом керівника та головного бухгалтера і скріпленою печаткою.

Як свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення №№ 12 (арк.с. 29), на грудень 2014 року відповідач замовив у позивача електроенергію в обсязі 36028931 кВт, вартістю 30365695,49 грн.

15 грудня 2014 року відповідачем було скореговано обсяг замовленої у грудні 2014 року електричної енергії, зменшено її обсяг до 31802643 кВт.г. вартістю 26388843,01 грн. (повідомлення № 12/1 на коригування заявленого обсягу купівлі електричної енергії, арк.с. 30).

В грудні 2014 року відповідач фактично придбав у позивача електроенергію в обємі 28780,446 кВт.г., вартістю 28846150,73 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи Актом купівлі-продажу електроенергії (арк.с. 32).

Згідно повідомлення № 4 від 31.03.2015 р. (арк.с. 31) відповідач замовив у позивача на квітень 2015 року електричну енергію в обємі 21797241 кВт.г. вартістю 22135886,87 грн.

В квітні 2015 року відповідач фактично придбав у позивача електроенергію в обємі 19895,414 кВт.г., вартістю 23705659,21 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи Актом купівлі-продажу електроенергії (арк.с. 33).

Посилаючись на наведені вище показними замовленого та фактично придбаного відповідачем обєму електричної енергії, позивач стверджує, що відповідач придбав електричної енергії менше, ніж замовив в грудні 2014 року на 9,5%, а в квітні 2015 року на 8,73%.

Згідно з п.7.4.4 договору, позивач має право в разі відхилення фактичного обсягу купівлі електричної енергії відповідачем за розрахунковий місяць від замовленого (відповідно до повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі-електроенергії згідно з п.4.1.1 цього договору з врахуванням п.4.15 цього договору) на величину, що перевищує 5,0%, нарахувати відповідачу штраф у розмірі 1% від вартості різниці між фактичним та замовленим обсягом електричної енергії.

З посиланням на вказаний пункт договору, позивач нарахував відповідачу штраф за відхилення від замовленого на грудень 2014 року обсягу електричної енергії на 9,5% - в сумі 25242,47 грн.; за відхилення від замовленого на квітень 2015 року обсягу електричної енергії на 8,73% - 18883,78 грн. та звернувся 05.10.2015 р. до суду з відповідним позовом.

16 жовтня 2015 року відповідач сплатив позивачу штраф за відхилення від замовленого на квітень 2015 року обсягу електричної енергії на 8,73% в сумі 18883,78 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 641 від 16.10.2015 р. на суму 18883,78 грн. (арк.с. 75).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07.12.2015 р. припинено провадження у даній справі в частині стягнення з відповідача штрафу за відхилення від замовленого на квітень 2015 року обсягу електричної енергії на 8,73% в сумі 18883,78 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В пункті п. 4.1 договору, сторони домовились, що відповідач надає позивачу повідомлення про замовлене добове (по годинах) та місячне (по годинах) споживання електроенергії, повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ, а також інформацію про замовлений обсяг купівлі електроенергії з ОРЕ по всіх постачальниках електроенергії на території ліцензованої діяльності відповідача.

Пунктом 4.15 договору сторони передбачили, що в разі необхідності відповідач може скорегувати замовлений обсяг купівлі електричної енергії до 15 числа розрахункового місяця.

Наявні в матеріалах справи повідомлення № 12/1 на коригування заявленого обсягу купівлі електричної енергії (арк.с. 30) та Акт купівлі-продажу електроенергії (арк.с. 32), підписаний і скріплені печатками свідчать, що в грудні 2014 року відповідач фактично придбав у позивача електричної енергії на 9,5% менше, ніж замовляв;

Факт придбання у позивача електричної енергії з наведеними відхиленнями від замовленого обсягу не заперечується та не спростовується відповідачем.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач є таким, що порушив свої зобовязання щодо фактичних обсягів придбання замовленої електричної енергії.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

В пункті 7.4.4 договору сторони домовились, що позивач має право в разі відхилення фактичного обсягу купівлі електричної енергії відповідачем за розрахунковий місяць від замовленого (відповідно до повідомлення на замовлений місячний обсяг купівлі-електроенергії згідно з п.4.1.1 цього договору з врахуванням п.4.15 цього договору) на величину, що перевищує 5,0%, нарахувати відповідачу штраф у розмірі 1% від вартості різниці між фактичним та замовленим обсягом електричної енергії.

Суд, перевіривши відсоток відхилення фактичного обсягу купівлі відповідачем електричної енергії від замовленого в грудні 2014 року, а також перевіривши наданий позивачем розрахунок штрафу на предмет відповідності вимогам договору та чинного законодавства, зокрема, встановив, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача штрафу за відхилення від замовленого на грудень 2014 року обсягу електричної енергії на 9,5% в сумі 25242,47 грн. є законними та обґрунтованими, а від так підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розглянувши заяву відповідача щодо зменшення штрафу за відхилення від замовленого на грудень 2014 року обсягу електричної енергії на 90%, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 233 ГК України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Згідно ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Обґрунтовуючи заву про зменшення штрафу на 90 % відповідач посилається на те, що згідно умов договору корегування обсягів замовленої електричної енергії можливе лише до 15 числа розрахункового місяця (тобто до 15 грудня 2014 року). Втім, про обставини, які стали підставою для зменшення споживання електричної енергії відповідач дізнався тільки 18 грудня 2014 року.

Суд критично оцінює наведені аргументи відповідача, оскільки як свідчить наданий ним ОСОБА_3 № 30-13-14/18-44 від 10.11.2015 р. (арк.с 195), впродовж грудня 2014 року на території Харківської області вводились графіки обмеження електропостачання. Разом з тим, відповідачем не обґрунтовано неможливості визначення обсягу електричної енергії в межах допустимого 5% відхилення з урахуванням даних відповідних графіків.

Окрім того, відповідачем не надано доказів вжиття ним всіх можливих заходів щодо договірного врегулювання з позивачем можливості корегування замовленого обсягу електричної енергії після 15.12.2015 р. (наприклад, відповідного звернення про корегування після 15.12.2015 р., пропозиції щодо внесення змін до договору тощо).

Посилання відповідача на відсутність збитків у позивача внаслідок порушення ним своїх зобов'язань за договором, не звільняє останнього від відповідальності за неналежно виконане зобов'язання, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідачем також не підтверджено належними та допустимим доказами його скрутне матеріальне становище, як можливу підставу для зменшення розміру штрафу.

Відповідно до ст. 617 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже, посилання відповідача на використання його контрагентами електричної енергії в меншому обсязі, ніж передбачалось не можу бути підставою для звільнення його від відповідальності перед позивачем за відхилення від замовленого обсягу електричної енергії на більше, ніж 5,0%.

Визначений договором обовязок відповідача виконувати вказівки чергового диспетчера ДП НЕК «Укренерго» не свідчить про звільнення відповідача від обовязку використати електричну енергію в замовленому обємі з допустимим відхиленням не більше 5,0%, а також про звільнення останнього від відповідальності за відхилення від замовленого обсягу електричної енергії на більше, ніж 5,0%.

Факт сплати відповідачем за електричну енергію в грудні 2014 року в більшому обсязі, ніж фактично було спожито також не свідчить про наявність підстав для зменшення штрафу, оскільки відповідачем не надано доказів залишення за позивачем відповідної суми надлишково сплачених коштів (а не, наприклад, зараховується відповідних коштів на майбутні періоди споживання відповідачем електричної енергії; повернення цих коштів відповідачу тощо).

Інших підстав, які б свідчили про можливість зменшення розміру штрафу згідно ст. 233 ГК України, ст. 551 ЦК України відповідачем не обґрунтовано та не доведено.

З огляду на наведене, враховуючи, що задоволення клопотання призведе до порушення балансу фінансових інтересів сторін та до грубого порушення прав та законних інтересів позивача, оскільки внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо обсягів використання замовленої електричної енергії, позивачем було продано менший обсяг електричної енергії, ніж той на який він правомірно розраховував, суд відмовляє в задоволенні клопотання відповідача про зменшення розміру штрафу на 90%.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 ГПК України, відповідно до яких, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. При задоволенні позову судові витрати покладаються на відповідача. Враховую, що спір доведено до суду з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в сумі 1218,00 грн. покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 509, 526, 549-551, 610, 611 ЦК України та керуючись 1, 4, 4-3, 32-34, 38, 43, 44, 48, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства Південна залізниця (61052, м. Харків, вул. Червоноармійська, 7, ) на користь Державного підприємства Енергоринок (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27, ) штраф в сумі 25242,47 грн., судовий збір в сумі 1218,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 08.12.2015 р.

Суддя ОСОБА_4