КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р. Справа№ Б8/087-11

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

ТОВ "А.Б.В. Маш" - Слуцька Н.С., довір. б/н від 12.11.2015р.

ДП "Агросервіс" ТОВ "А.Б.В Маш" - Мотузюк Б.М., довір. б/н від 26.01.2015р.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю

"А.Б.В. Маш"

на ухвалу господарського суду Київської області від 14.04.2013р.

у справі №Б8/087-11 (суддя Скутельник П.Ф.)

за заявою ліквідатора дочірнього підприємства "Агросервіс" товариства з

обмеженою відповідальністю "А.Б.В Маш" арбітражного керуючого

Климова Олексія Юрійовича,

до приватного акціонерного товариства "Фірма "Житомирінвест"

про визнання договору купівлі-продажу недійсним

в межах справи про банкрутство дочірнього підприємства "Агросервіс"

товариства з обмеженою відповідальністю "А.Б.В Маш"

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 15.04.2013р. у справі №Б8/087-11 визнано недійсним з моменту укладення договір від 30.01.2007р. про розірвання договору купівлі-продажу, укладений 23.10.2006р. між дочірнім підприємством (далі - ДП) "Агросервіс" фірми "Житомирінвест" відкритого акціонерного товариства (далі - ВАТ), правонаступником якого є ДП "Агросервіс" товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "А.Б.В Маш" та ВАТ фірма "Житомирінвест" (ідентифікаційний код: 1272640). Зокрема, договір від 30.01.2007р. про розірвання договору від 23.10.2006р. купівлі-продажу приміщень майнового комплексу, що знаходиться за адресою м. Житомир, вул. Корольова, буд. 73-а, загальною площею 1334,7 м.кв., посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковалевським А.В. та зареєстрований в реєстрі за номером 430, реєстраційний номер правочину в Державному реєстрі правочинів 1660716.

12.11.2015р. ТОВ "А.Б.В. Маш" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду Київської області від 14.04.2013р. у справі № Б8/087-11, обґрунтовуючи підстави, з яких просило поновити строки апеляційного оскарження, вказувало на незалучення до участі в справі, що оскаржувана ухвала стосується охоронюваних законом прав та інтересів товариства. Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскаржуваної ухвали, скаржником вказано на порушення судом норм матеріального та процесуального права, що призвели до прийняття неправильного рішення, що ТОВ "А.Б.В. Маш", яке в результаті правонаступництва і укладення договору міни на теперішній час є власником приміщень, переданих (повернутих) за договором про розірвання договору купівлі-продажу, не було залучено до участі в розгляді справи і фактично позбавлено права власності, набутого на законних підставах. Вказано на помилковість висновків щодо наявності підстав визнання спірного договору недійсними, необґрунтованість застосування до правовідносин окремих з положень Закону, наведені інші доводи і міркування в підтвердження викладених обставин.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (в складі колегії головуючого судді Верховця А.А., суддів Остапенка О.М., Шипка В.В.) від 17.11.2015р. строки апеляційного оскарження було поновлено, скаргу було прийнято до провадження, призначено до розгляду в засіданні 01.12.2015р. Ухвалою від 01.12.2015р. продовжено строк розгляду спору, розгляд скарги відкладено на 08.12.2015р., витребувано в учасників провадження у справі додаткові документи - первинні документи, якими фіксовано факт повної оплати за договором купівлі-продажу від 23.10.2006р., оригінали для огляду, належним чином засвідчені копії - долучення до матеріалів справи. Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2015р., враховуючи перебування судді Шипка В.В. на лікарняному, для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію у складі головуючого Верховця А.А., суддів Остапенка О.М., Пантелієнка В.О. Ухвалою від 08.12.2015р. апеляційну скаргу було прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Досліджуючи матеріали справи, оцінюючі наявні докази, колегія відзначає, згідно з ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у т.ч. іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно ст. 4, 4-1 ГПК України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Господарські суди вирішують господарські спори у порядку позовного провадження, передбаченому цим Кодексом. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі за текстом - Закон про банкрутство). Частиною 1 ст. 2 Закону про банкрутство передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Пунктом 1-1 прикінцевих і перехідних положень Закону про банкрутство визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Провадження у справі №Б8/087-11 про банкрутство боржника - ДП "Агросервіс" ТОВ "А.Б.В Маш" (ідентифікаційний код: 13565407) порушене ухвалою господарського суду Київської області від 25.06.2011р. за заявою громадської організації інвалідів "Реабілітаційний центр "Довіра". Постановою господарського суду Київської області від 25.07.2011р. ДП "Агросервіс" ТОВ "А.Б.В Маш" було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру. З огляду викладеного, до правовідносин сторін в даному випадку застосовується редакція Закону про банкрутство, чинна з 04.11.2012р. Розглянувши доводи апеляційної скарги ТОВ "А.Б.В Маш", поданої на ухвалу господарського суду Київської області від 15.04.2013р., заслухавши представників сторін, присутніх в засіданнях суду апеляційної інстанції, перевіривши матеріали справи і дослідивши наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню, оскаржене рішення підлягає скасуванню, зважаючи на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, 23.10.2006р. між ВАТ фірма "Житомирінвест", ідентифікаційний код: 01272640 (який виступив продавцем), в особі керуючого санацією Дмитрука О.В., що діяв на підставі статуту, зареєстрованого в новій редакції Виконкомом Житомирської міської ради 10.09.1999р., ухвали господарського суду Житомирської області від 24.09.2003р. у справі №1/28 "Б" та за згодою розпорядника майна Мельника В.О., який діяв на підставі ухвали господарського суду Житомирської області від 02.08.2005р. у справі №1/28 "Б", з одного боку, та ДП "Агросервіс" ВАТ фірма "Житомирінвест", ідентифікаційний код: 13565407 (який виступив покупцем), в особі директора Черниша В.М., який діяв на підставі статуту, зареєстрованого в новій редакції 27.02.2006р. Андрушівською районною державною адміністрацією Житомирської області і наказу ВАТ фірма "Житомирінвест" №16-а/к від 01.02.2006р., які разом іменувалися "Сторони", уклали договір купівлі-продажу (далі - Договір купівлі-продажу).

Відповідно до п.п. 1.1. Договору купівлі-продажу, продавець в порядку та на умовах, визначених цим Договором, зобов'язався передати у власність покупцеві приміщення майнового комплексу, до якого входять: склад готової продукції, площею 225,4 кв.м. під літ. "В1", адмінбудинок площею 285,0 кв.м. під літ. "В", цех гіпсоплит площею 582,8 кв.м. під літ "В2", приймальний пристрій площею 188,8 кв.м. під літ. "В3, В4", трансформаторна, площею 52,7 кв.м. під літ. "Б", загальною площею 1334,7 кв.м., який знаходить за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, буд. 73-а, що іменовано "Об'єкт", а покупець зобов'язався в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти об'єкт і сплатити продавцеві ціну за нього, зазначену у п. 1.7. договору. Відповідно до п. 1.7 Договору купівлі-продажу, договірна ціна об'єкта становить 726000 грн. у т.ч. ПДВ - 121000 грн.

Згідно п.п. 2.3., 2.2., 2.1., 3.1., 1.2. Договору купівлі-продажу, право власності на об'єкт переходило від продавця до покупця з моменту підписання акту приймання-передачі та Державної реєстрації цього Договору; передання об'єкта продавцем і прийняття їх покупцем підтверджується актом приймання-передачі, що є невід'ємною частиною цього договору, який оформлюється відповідно до чинного в Україні законодавства. Передання об'єкта здійснюється продавцем покупцю протягом трьох днів з державної реєстрації цього Договору. Покупець зобов'язався сплатити продавцеві договірну ціну у термін до 30 червня 2007 року. Продавець зобов'язався передати покупцеві одночасно з переданням об'єкту усі документи, що стосуються об'єкту та підлягають переданню разом із ним згідно із чинним в Україні законодавством та вимогами, що звичайно ставляться. Відповідно до п.п. 9.5, 9.6. Договору купівлі-продажу, якщо інше прямо не передбачено цим Договором або чинним в Україні законодавством, цей Договір може бути розірваний тільки за домовленістю Сторін, яка оформлюється додатковою угодою до цього Договору; цей договір вважається розірваним з моменту письмового оформлення Сторонами відповідної додаткової угоди до цього Договору, якщо інше не встановлено у самій угоді, цьому Договорі або у чинному в Україні законодавстві.

Право власності продавця на Об'єкт при укладенні договору купівлі-продажу підтверджено свідоцтвом про право власності серії САА №986396, виданого 27.10.2003р. Виконкомом Житомирської міської ради на підставі рішення Виконкому Житомирської міської ради від 23.10.2003р. №648, зареєстрованого в Комунальному підприємстві "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації Житомирської обласної ради 31.10.2003р. за реєстраційним №3260654, номер запису: 416 в книзі: 155. Відповідно до Витягу про реєстрацію в державному реєстрі правочинів 23.10.2006р. Договір купівлі-продажу було зареєстровано за реєстраційним номером 1660716 у вказаному реєстрі, що підтверджено витягами з реєстру №3060719, 3061054 від 23.10.2006р. контрольна сума 98581А2581, 45Б5Г68ЕАЕ, копія яких долучена до матеріалів справи, а також Витягом з Державного реєстру правочинів №3060747 від 23.10.2006р. Факт передачі Об'єкту на підставі Договору купівлі-продажу від продавця покупцю (ДП "Агросервіс" фірми "Житомирінвест" ВАТ) підтверджено актом приймання-передачі предмета продажу (об'єкта нерухомості) від 26.10.2006р.

Дослідивши матеріали справи господарським судом Київської області встановлено, що Договір купівлі-продажу було укладено під час та в межах провадження у справі про банкрутство №1/28 "Б" ВАТ фірма "Житомирінвест" в ході перебування товариства в процедурі санації керівником підприємства, що підтверджено ухвалами господарського суду Житомирської області у справі №1/28 "Б" від 14.03.2001р., 17.04.2003р., 24.11.2006р., долученими до матеріалів справи; факт призначення розпорядником майна Мельника В.О. підтверджено ухвалою у вказаній справі від 02.08.2005р., призначення керуючим санацією ВАТ фірма "Житомирінвест" Дмитрука О.В. підтверджено ухвалою у вказаній справі від 24.09.2003р. Ухвалою господарського суду Житомирської області у справі №1/28 "Б" від 24.11.2006р. було затверджено звіт керуючого санацією Дмитрука О.В. в зв'язку з погашенням заборгованості перед кредиторами та припинено провадження у справі про банкрутство. Відповідно до вказаної ухвали, згідно ухвал арбітражного суду Житомирської області було визнано кредиторів та включено до реєстру вимог 28 кредиторів з загальною сумою заборгованості 10142222,33 грн., в т.ч. по заробітній платі 191128 грн.

Відповідно до п.п. 1.2. статуту ДП "Агросервіс" ТОВ "А.Б.В Маш", зареєстрованого 29.12.2010р. державним реєстратором, ДП "Агросервіс" ТОВ "А.Б.В Маш" є правонаступником ДП "АГРОСЕРВІС" ВАТ фірма "Житомирінвест". Відповідно до п. 1.2. статуту ДП "Агросервіс" ВАТ фірма "Житомирінвест", ДП "Агросервіс" ВАТ фірма "Житомирінвест" створене шляхом реорганізації управління "Агросервіс" колективної фірми "Житомирінвест" і є його правонаступником згідно протоколів зборів №10 від 17.06.1997р.

30.01.2007р. між ВАТ фірма "Житомирінвест", ідентифікаційний код: 01272640 (Продавець) в особі керівника Дмитрука О.В., що діяв на підставі статуту, зареєстрованого в новій редакції Виконкомом Житомирської міської ради 10.09.1999р. та ухвал господарського суду Житомирської області від 24.11.2006р. та 19.01.2007р. у справі №1/28 "Б", з одного боку та ДП "Агросервіс" ВАТ фірма "Житомирінвест", ідентифікаційний код: 13565407 (Покупець), в особі директора - Черниша В.М., який діяв на підставі статуту, зареєстрованого в новій редакції 27.02.2006р. Андрушівською районною державною адміністрацією Житомирської області за №1000011 і наказу ВАТ фірма "Житомирінвест" №16-а/к від 01.02.2006р., укладено договір (далі - "Договір про розірвання"), який посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковалевським А.В.

Згідно п.п. 1-3, 5, 8 Договору про розірвання Договір купівлі-продажу, посвідчений тим самим приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковалевським А.В. 23.10.2006р. за реєстром №4678, зареєстрований в державному реєстрі правочинів 23.10.2006р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Ковалевським А.В. за реєстраційним номером №1660716, сторони розривають. Правовстановлюючий документ на зазначене нерухоме майно: Свідоцтво про право власності, видане 27.10.2003р. Виконкомом Житомирської міської ради, зареєстроване 31.10.2003р. в Житомирському обласному державному комунальному підприємстві по технічній інвентаризації за реєстраційним номером №3260654, що зберігається у справах нотаріуса, повертається Фірмі "Житомирінвест" ВАТ.

Право власності ДП "Агросервіс" ВАТ фірми "Житомирінвест" на назначене нерухоме майно було зареєстроване в комунальному підприємстві "Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації "Житомирської обласної ради 14.11.2006р. за реєстраційним №3260654. Договір про розірвання Договору купівлі-продажу відміняє і робить недійсними всі інші зобов'язання, які мали бути прийняті або були зроблені сторонами в усній чи письмовій формі до укладення цього договору і є правовою підставою для реєстрації прав власності на нерухоме майно за ВАТ фірмою "Житомирінвест" в органах державної реєстрації (п. 5). Договір складено і посвідчено в двох примірниках, з яких один залишається на зберіганні в справах приватного нотаріуса, а інший примірник, що має силу оригіналу, видається ВАТ фірмі "Житомирінвест".

01.03.2013р. через відділ діловодства господарського суду Київської області надійшла заява ліквідатора ДП "Агросервіс" ТОВ "А.Б.В Маш" арбітражного керуючого Климова О.Ю. №282/13 від 27.02.2013р. (вх. №3792 від 01.03.2013р.) про визнання договору недійсним (далі - "Заява"), яка ухвалою господарського суду Київської області від 04.03.2013р. була прийнята до розгляду в межах провадження у справі №Б8/087-11 про банкрутство ДП "Агросервіс" ТОВ "А.Б.В Маш". В своїй заяві ліквідатор просив суд визнати недійсним з моменту укладення Договір про розірвання Договору купівлі-продажу, мотивуючи вимоги тим, що з позиції останнього договір укладено з порушенням ст. 1, 5, 17, ч. 1 ст. 25 Закону про банкрутство, ст. 23 Закону України "Про господарські товариства", ст. 89 Господарського кодексу (далі - ГК) України, ст. 98, 202, 334, 509, 626, 651, 599, 509 Цивільного кодексу (далі - ЦК) України, що спірний договір укладений між заінтересованими особами, оскільки згідно статуту ДП "Агросервіс" ВАТ "Фірма "Житомирінвест" його засновником було ВАТ "Фірма "Житомирінвест", виконання спірного договору завдавало збитків боржнику та його кредиторам.

Задовольняючи заяву, судом першої інстанції надано оцінку доводам, наведеним в заяві, суд дійшов висновку про те, що дійсним наміром укладення Договору про розірвання Договору купівлі продажу, "окремого договору про відмову від повністю виконаного договору купівлі-продажу", що зумовило обрання форми укладення такого договору у вигляді окремого договору, а не додаткової угоди до Договору купівлі-продажу, оскільки зобов'язання за останнім було виконано в повному обсязі, обов'язок покупця по оплаті Об'єкта було виконано і жодних заперечень або доказів зворотного сторонами суду не надано, причин неможливості надання таких доказів суду не повідомлено, фактично було завдання шкоди (збитків) охоронюваним Законом права та інтересам боржника і кредиторів у справі.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції відзначає, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2015р. було витребувано в ДП "Агросервіс" ТОВ "А.Б.В Маш", ВАТ "Фірма "Житомирінвест" первинні документи, якими фіксовано факт повної оплати за договором купівлі-продажу від 23.10.2006р., оригінали для огляду, належним чином засвідчені копії - долучення до матеріалів справи. Вимоги вказаної ухвали виконано не було. В засіданні суду апеляційної інстанції 08.12.2015р. представниками сторін наголошено на тому, що як і вказано в змісті апеляційної скарги, Договору про розірвання Договору купівлі-продажу, повної оплати за Договором купівлі-продажу здійснено не було, що в сукупності з іншими обставинами, у т.ч. ознак неплатоспроможності Покупця і стало підставою укладення Договору про розірвання. Згідно п. 3.1 Договору купівлі-продажу Покупець зобов'язався сплатити договірну ціну об'єкта у термін до 30.06.2007р., однак, Договір про розірвання укладено 30.01.2007р.. тобто до спливу строку, в який зобов'язання мало бути виконано, і висновок щодо повного виконання умов Договору купівлі-продажу був лише припущенням суду першої інстанції та ліквідатора ДП "Агросервіс", останнім і не надано належних, допустимих доказів повного виконання умов договору (виписки по рахунку, платіжні доручення тощо).

Згідно абз. 12 ч. 1 ст. 25 Закону про банкрутство ліквідатор з дня свого призначення з підстав, передбачених ч. 10 ст. 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника, якщо виконання договору завдає збитків боржнику, договір є довгостроковим (понад один рік) або розрахованим на одержання позитивних результатів для боржника в довгостроковій перспективі, виконання договору створює умови, що перешкоджають відновленню платоспроможності боржника. Частиною 11 ст. 17 Закону передбачено, що угода боржника, у т.ч. та, що укладена до винесення ухвали про санацію, може бути визнана господарським судом недійсною, якщо угода укладена боржником із заінтересованими особами і в результаті якої кредиторам завдані чи можуть бути завдані збитки; угода укладена боржником з окремим кредитором чи іншою особою протягом шести місяців, що передували дню винесення ухвали про санацію, і надає перевагу одному кредитору перед іншими або пов'язана з виплатою (видачею) частки (паю) в майні боржника у зв'язку з його виходом зі складу учасників боржника.

З підстав, викладених вище, Договір розірвання Договору купівлі продажу, як і сам Договір купівлі продажу, у межах провадження у справі про банкрутство може бути визнаний господарським судом недійсним, якщо вони укладені боржником із заінтересованими особами і в результаті якої кредиторам завдані чи можуть бути завдані збитки, укладені боржником з окремим кредитором чи іншою особою протягом шести місяців, що передували дню винесення ухвали про санацію, і надає перевагу одному кредитору перед іншими або пов'язана з виплатою (видачею) частки (паю) в майні боржника у зв'язку з його виходом зі складу учасників боржника; якщо виконання договорів завдає збитків боржнику, договори є довгостроковими (понад один рік) або розрахованими на одержання позитивних результатів для боржника в довгостроковій перспективі.

Як вже вказано, провадження у справі про банкрутство ДП "Агросервіс" ТОВ "А.Б.В Маш", яке є правонаступником ДП "Агросервіс" ВАТ фірма "Житомирінвест" (покупець за Договором купівлі-продажу), порушено ухвалою господарського суду Київської області від 25.06.2011р., тоді як Договір купівлі-продажу укладений 23.10.2006р., Договір розірвання Договору купівлі продажу від 23.10.2006р. - 30.01.2007р., тобто більш ніж через три роки по тому і без 5 днів три роки як зобов'язання за Договором купівлі-продажу, якщо б його не було припинено, мало б бути виконано у повному обсязі - 30.06.2007р. Тобто вказаний Договір про розірвання Договору купівлі-продажу укладений поза межами шести місяців, що передували дню винесення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство ДП "Агросервіс" ТОВ "А.Б.В Маш", але Законом і, зокрема, ч. 10-11 ст. 17, ч. 1 ст. 25 Закону про банкрутство, не передбачено розгляд питання дійсності правочину, укладеного поза межами цього строку, поза межами загального позовного провадження, у межах якого з урахуванням строків позовної давності, такий розгляд здійснюється.

За змістом ч. 10 ст. 17 Закону про банкрутство угода може бути визнана недійсною, якщо укладена боржником із заінтересованими особами і в результаті якої кредиторам завдані чи можуть бути завдані збитки, тобто укладення боржником із заінтересованими особами угоди, з якою пов'язане завдання чи можливість завдання збитків кредиторам. Доведення факту укладення угоди з заінтересованими особами, яка має своїм наслідком завдання збитків кредиторам чи можливість їх завдання відповідно є предметом доказування при розгляді заяви про визнання такої угоди недійсною в межах провадження у справі про банкрутство в порядку визначеному ГПК України з особливостями, визначеними спеціальними нормами Закону про банкрутство.

Згідно з мотивувальної частиною оскарженої ухвали, судом першої інстанції встановлено, що спірний договір укладений з заінтересованою особою стосовно боржника (ДП "Агросервіс" ВАТ фірми "Житомирінвест") - фірмою ВАТ "Житомирінвест", що є засновником та вищім органом управління боржника в особі керівника, що підтверджено наявними в матеріалах справи доказами. Наслідком укладення та виконання договору є завдання боржнику прямих збитків, виражений в формі вибуття з власності майнового комплексу, розташованого за адресою: м. Житомир, вул. Корольова, буд 73 а, загальною площею 1334,7 м.кв. / неповернутих боржнику коштів у сумі 726000 грн.

Разом з тим, з обґрунтованістю таких висновків погодитись неможна, оскільки доказів сплати вказаних вище коштів матеріали справи не містять, їх не було подано сторонами у справі на вимогу суду апеляційної інстанції, їх відсутність у т.ч. визнана присутніми в засіданнях представниками сторін, матеріали справи містять копію платіжного доручення №314 ВІД 23.10.2006р. (а.с. 181 т. 4) згідно з яким ВАТ фірма "Житомирінвест" сплатило 1% ціни продажу нерухомості згідно Договору купівлі-продажу на користь ВДК у м. Житомирі в сумі 7260 грн. (збір на обов'язкове державне пенсійне страхування, сплачений продавцем згідно п. 3.4 Договору купівлі-продажу), але доказів розрахунків за договором, про які вказано вище, матеріали справи не містять.

Як Договір купівлі-продажу, так і Договір про розірвання Договору купівлі-продажу були укладені в особі тих самих фізичних осіб (ВАТ фірма "Житомирінвест" в особі Дмитрука О.В., ДП "Агросервіс" ВАТ фірма "Житомирінвест" в особі Черниша В.М.), уповноважених на вчинення значних правочинів та, зокрема, розпорядження правами на вказаний вище майновий комплекс в порядку визначеному Статутом Товариства рішенням зборів його учасників, отримавши відповідний дозвіл, в порядку визначеному Законом, що уклали та розірвали один і той самий договір - Договір купівлі-продажу, "вибуття з власності" майнового комплексу в результаті розірвання договору купівлі-продажу за яким боржник мав зобов'язання зі сплати зазначеної суми коштів у строк, визначений Договором, відбулося за згодою сторін, в матеріалах справи відсутні докази сплати цих коштів за Договором купівлі-продажу, ними ж підтверджено наявність ознак неплатоспроможності покупця.

Згідно з ч. 1 ст. 225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

В роз'ясненні Вищого арбітражного суду від 01.04.1994р. №02-5/215 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди" (з подальшими змінами та доповненнями) (далі - Роз'яснення) відзначалось, що при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою. Відповідно ст. 35 ГПК України преюдиціальне значення для господарського суду мають вирок суду з кримінальної справи, що набрав законної сили, щодо певних подій та ким вони вчинені або рішення суду з цивільної справи, що набрало законної сили, щодо фактів, які встановлені судом. В інших випадках питання щодо вини конкретних осіб вирішується господарським судом самостійно за результатами дослідження всіх обставин та матеріалів справ, у тому числі матеріалів слідчих органів (п. 4 Роз'яснень).

Для правильного вирішення спорів, пов'язаних з відшкодуванням шкоди, важливе значення має розподіл між сторонами обов'язку доказування, визначення, які юридичні факти повинен довести позивач або відповідач. За загальними правилами судового процесу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 33 ГПК України). Виходячи з цього позивач повинен довести, що шкода заподіяна відповідачем, безпосередній причинний зв'язок між правопорушенням та заподіянням шкоди і розмір відшкодування. При цьому встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки (п. 6 Роз'яснення).

Звертаючись з заявою про визнання недійсним Договору про розірвання Договору купівлі-продажу в межах провадження у даній справі про банкрутство ліквідатор ДП "Агросервіс" ТОВ "А.Б.В Маш" мотивував вимоги тим, що з позиції останнього договір укладено без отримання дозволу на вчинення значних правочинів, отримання якого було передбачено статутними документами, між заінтересованими особами, в результаті виконання якого було завдано збитків боржнику та його кредиторам. Але такі доводи спростову.ться наявними в матеріалах справи доказами, висновки з оцінки яких наведені вище, матеріали справи і не містять доказів наступного несхвалення спірного правочину органами управління сторін або оскарження ними дійсності спірного договору, ліквідатором не наведено доводів на користь висновків щодо протиправності діяння з укладення спірного договору, не вказано якими неправомірними діями ДП "Агросервіс" ВАТ фірми "Житомирінвест" в особі директора, який діяв на підставі статуту і наказу ВАТ фірми "Житомирінвест", рішення зборів учасників товариства на укладення значного правочину завдано шкоди і конкретної особи, якій її завдано, не підтверджено належними і допустимими доказами розмір такої шкоди, причинно-наслідковий зв'язок між вчиненням правопорушення та заподіянням шкоди, що підлягають доведенню при розгляді питання дійсності правочину у межах провадження у справі про банкрутство.

Як вже вказано, Договір про розірвання Договору купівлі-продажу укладений поза межами шести місяців, що передували дню винесення ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство ДП "Агросервіс" ТОВ "А.Б.В Маш", у зв'язку з чим і розгляд його дійсності у межах провадження у справі про банкрутство, поза межами загального позовного провадження, з усіма правами, які надані учасникам відповідного провадження, є таким, що не ґрунтується на нормах матеріального і процесуального права, у т.ч. ст. 17, 25 Закону про банкрутство, на які спирався суд першої інстанції приймаючи рішення, що є і неприпустимим з огляду на обмеження можливостей реалізації прав та охоронюваних інтересів осіб, яких стосується факт укладення спірного договору.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції з висновками суду першої інстанції не погоджується, всебічно, повно і об'єктивно розглянувши в процесі всі обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, за наслідками розгляду апеляційної скарги та перевіряння законності та обґрунтованості рішення у повному обсязі, повторно розглянувши справу, вбачає доводи апеляційної скарги небезпідставними і такими, окремі з яких знайшли своє підтвердження під час розгляду (перегляду) справи, оскаржена ухвала такою, що повною мірою не відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Згідно п. 4.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. розподіл сум судового збору (так само як й інших судових витрат) у непозовному провадженні, як-от у справах про банкрутство, про оскарження рішень третейських судів та про видачу виконавчих документів на примусове виконання рішень третейських судів тощо, здійснюється, оскільки інше не передбачено законом, за загальними правилами ст. 49ГПК України.

Відповідно ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За подання апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Київської області від 14.04.2013р. у справі №Б8/087-11 ТОВ "А.Б.В. Маш" згідно платіжного доручення №30 від 12.11.2015р. ГУ Ощадбанку по м. Києву та області сплачено 1261,71 грн. і відповідно 1261,71 грн. підлягає стягненню з боржника на користь скаржника.

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "А.Б.В. Маш" задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 15.04.2013р. у справі №Б8/087-11 скасувати.

3. Судові витрати в сумі 1261,71 грн. покласти на дочірнє підприємство "Агросервіс" товариства з обмеженою відповідальністю "А.Б.В Маш".

4. Матеріали справи повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили

Повний текст постанови складено 11.12.2015р.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко