ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

16 грудня 2015 року № 912/4846/15

Суддя господарського суду Кіровоградської області Наливайко Є.М., розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк"

до Дочірнього підприємства "Теплоенергоцентраль" Товариства з обмеженою відповідальністю "Високі енергетичні технології"

про стягнення 5 730 555, 74 грн,

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Банк "Демарк" від імені та в інтересах якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів осіб ОСОБА_1 звернулось до Господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з Дочірнього підприємства "Теплоенергоцентраль" Товариства з обмеженою відповідальністю "Високі енергетичні технології" про стягнення заборгованості в розмірі 5 730 555, 74 грн, з яких 2000000 грн - заборгованість по кредиту; 3 730 555,74 грн - заборгованість за відсотками.

Відповідно до вимог пункту 3 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок і розмір сплати судового збору, який зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України, встановлений Законом України "Про судовий збір".

Так, згідно частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Поряд з тим, доказів сплати судового збору Публічним акціонерним товариством "Банк "Демарк" не надано. Від імені та в інтересах позивача діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів осіб ОСОБА_1, а такий Фонд з 01.09.2015 не входить до переліку осіб, які звільняються від сплати судового збору згідно статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Натомість, позивачем у позовній заяві подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору. Клопотання мотивовано таким.

30.01.2015 Правлінням Національного банку України з урахуванням приписів статті 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність", статті 44 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" винесено постанову № 66 про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Банку "Демарк". Того ж дня рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 18 розпочато ліквідаційну процедуру Банку "Демарк" та призначено уповноважену особу на здійснення ліквідації Банку. Аналіз приписів Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який регламентує порядок виведення неплатоспроможного банку з ринку дозволяє зробити висновок, що починаючи з 29.09.2014 Держава, в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб здійснює керівництво Банком "Демарк", отже, за рахунок державних коштів здійснив виплати вкладникам Банку "Демарк" на загальну суму понад 1 мільярд гривень. Можна констатувати, що Держава в особі Фонду передусім зацікавлена у поверненні вказаних коштів і перш за все цього можна досягти, шляхом ефективної роботи над поверненням проблемної заборгованості боржниками неплатоспроможних банків. Тож дана позовна заява, подана неплатоспроможним банком може мати суттєве значення в контексті повернення Державі коштів, витрачених на задоволення вимог вкладників збанкрутілого банку. З огляду на зазначене, враховуючи стійку неплатоспроможність позивача, а також той факт, що фактично судовий збір за подання даного позову сплачуватиме Фонд гарантування вкладів фізичних осіб за рахунок державних коштів, заявник просить на підставі статті 8 Закону України "Про судовий збір" звільнити його від сплати судового збору.

При розгляді такого клопотання господарський суд враховує такі положення чинного законодавства.

Пунктом 22 статті 5 Закону України "Про судовий збір" до 01.09.2015 було передбачено, що уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку звільняється від сплати судового збору.

01.09.2015 набули чинності зміни до Закону України "Про судовий збір", які внесені Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 № 484-VIII, відповідно до якого Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів виключена з переліку осіб, які підлягають звільненню від сплати судового збору.

Пунктом 2 Прикінцевих положень зазначеного Закону зобов'язано Кабінет Міністрів України забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Отже Кабінет Міністрів України мав таке фінансування забезпечити.

У той же час у пояснювальній записці до проекту, що прийнятий як Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 № 484-VIII, зазначено таке. Внаслідок численних змін до Закону України "Про судовий збір" коло осіб, звільнених від сплати судового збору, наразі є необґрунтовано широким, в той час як розгляд будь-якої справи судом потребує витрат, незалежно від сплати судового збору. Відповідно, звільнення особи від сплати судового збору зрештою призводить до додаткового навантаження на державний бюджет. Метою законопроекту є запровадження єдиного підходу до визначення ставок судового збору, встановлення обґрунтованих, та відповідно справедливих ставок судового збору, враховуючи соціально-економічну ситуацію в державі, зменшення числа осіб, звільнених від сплати судового збору, а також подвоєння надходжень до Державного бюджету України від його сплати, що значно підвищить рівень гарантованої Конституцією України доступності правосуддя шляхом кращого забезпечення здійснення судочинства та функціонування органів судової влади, матеріально-технічного забезпечення судів, та відповідно їх фінансової незалежності.

Враховуючи зазначене, господарський суд доходить висновку, що в разі задоволення клопотання уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо звільнення від сплати судового збору, останньому надається пільга, якої позивач позбавлений у законному порядку з відповідним правовим обґрунтуванням.

Згідно з приписами статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

При цьому, позивачем не наведено обставин, які мали б виключний характер та свідчили б про наявність належних підстав для звільнення його від сплати судового збору.

Аналогічна правова позиція відносно застосування господарським судом положень статті 8 Закону України "Про судовий збір" викладена і у постановах Вищого господарського суду України від 11.09.2015 у справі № 916/547/15-г та від 09.09.2015 у справі № 926/20/15.

Відтак, господарський суд не знаходить підстав для задоволення клопотання Публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк" від імені та в інтересах якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів осіб ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Неподання доказів сплати судового збору є підставою для повернення позовної заяви без розгляду відповідно до пункту 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (частина 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 63, статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Банк "Демарк" від імені та в інтересах якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів осіб ОСОБА_1 та додані до неї документи повернути без розгляду.

Ухвалу про повернення позовної заяви може бути оскаржено протягом п'яти днів з дня її винесення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Копії ухвали направити Публічному акціонерному товариству "Банк "Демарк" (14000, м. Чернігів, вул. Комсомольська, 28), Дочірньому підприємству "Теплоенергоцентраль" Товариства з обмеженою відповідальністю "Високі енергетичні технології" (25002, м. Кіровоград, вул. Енергетиків, 20).

Суддя Є. М. Наливайко