ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

24.11.2015р. Справа № 905/690/15

Суддя господарського суду Донецької області Тоцький С.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ГРИБНА ВЕСЕЛКА», м.Авдіївка про відстрочку виконання судового рішення по справі №905/690/15 за позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Перша лізингова компанія", м. Київ до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю«ГРИБНА ВЕСЕЛКА», м. Авдіївка про повернення майна

за участю представників сторін:

від заявника не зявився

від позивача - ОСОБА_2- за довіреністю.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 26.08.2015р. позовні вимоги ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "Перша лізингова компанія", м.Київ до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ГРИБНА ВЕСЕЛКА», м.Авдіївка про повернення майна, задоволено повністю. Постановою Донецького апеляційної господарського суду від 20.10.2015р. рішення суду залишено без змін.

Зобовязано ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ГРИБНА ВЕСЕЛКА», (86060, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Гагаріна, буд. 12, Код ) повернути, протягом десяти днів з дня набрання рішенням законної сили, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Перша лізингова компанія (03118, м. Київ, вул.. Гвардійська, буд. 80, , р/р 0000 у АБ ІНГ Банк України) транспортний засіб - автомобіль VOLKSWAGEN CC 2.0 Tdi A/T, 2012р. випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 кузов WVWZZZ3CZCE714838.

Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ГРИБНА ВЕСЕЛКА (86060, Донецька область, м. Авдіївка, вул. Гагаріна, буд. 12, Код ) на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Перша лізингова компанія (03118, м. Київ, вул.. Гвардійська, буд. 80, , р/р 0000 у АБ ІНГ Банг України) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 218,00 грн.

02 листопада 2015 року до господарського суду Донецької області ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ГРИБНА ВЕСЕЛКА», м.Авдіївка звернулось із заявою про надання відстрочки виконання рішення господарського суду Донецької області від 26 серпня 2015 року у справі №905/690/15 на строк до закінчення проведення антитерористичної операції.

16.11.2015 року до початку розгляду заяви суддя О.В. Чернова подала заяву про самовідвід, мотивуючи її порушенням порядку визначення судді для розгляду заяви, а саме не здійснення автоматичною системою документообігу суду під час реєстрації за принципом вірогідності, який враховує перебування суддів у відряджені, під час перебування судді Чернової О.В. у відрядженні з 02.11.2015 року по 14.11.2015 року згідно наказу «Про відрядження суддів на навчання до Національної школи суддів України» від 27.10.2015 року № 283-к.

Протоколом повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями, враховуючи перебування судді Чернової О.В. у відрядженні, справу № 905/690/15 для розгляду заяви про відстрочку виконання судового рішення передано на розгляд судді Тоцькому С.В.

Ухвалою суду від 18.11.2015 р., відповідно до вимог ст.ст.2-1, 121 ГПК України, зазначена заява суддею Тоцьким С.В. прийнята до розгляду, судове засідання призначено на 24.11.2015 р.

Представник заявника у судове засідання не зявився, просив розглядати заяву за відсутності його представника.

Представник позивача у судове засідання зявився заперечував проти задоволення заяви.

Заявник був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, однак у судове засідання не з'явився, свого представника не направив, своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами.

Також за приписами п.3.9.2. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26 грудня 2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За клопотанням представника позивача справа слухалась без фіксації судового процесу технічними засобами.

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення суду від 26 серпня 2015 року у справі № 905/690/15 заявник посилався на наступне: з травня 2014 року ТОВ ГРИБНА ВЕСЕЛКА та значна частина Донецької області опинилась під дією обставин не переробної сили (форс-мажору), що підтверджується початком проведення антитерористичної операції, відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014р. «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України», що є фактичним доказом наявності обставин непереборної сили, і, також, підтверджено Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», із змінами, внесеними згідно із Законом №189-VIII від 12.02.2015р.

Розглянувши матеріали заяви, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду від 26.08.2015 р. у справі № 905/690/15, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Приписами п.7.1.1. Постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012р. встановлено, що відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

В процесі розгляду заяви зясовано, що рішення суду не виконується відповідачем добровільно, а також відсутні докази намагання відповідача врегулювати питання виконання рішення суду із позивачем в позасудовому порядку або укласти мирову угоду.

Згідно приписів передбачених п.7.1. Постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012р. господарський суд на підставі статті 121 ГПК України має право, але не зобовязаний за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до вимог передбачених пунктом 4 частини 3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є - змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтею 4-3 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Під час розгляду зазначеної заяви відповідач не надав суду переконливих доказів, для задовлення заяви.

Відповідно до вимог передбачених ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України).

Відповідно до приписів ст.36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до вимог передбачених ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заява товариства з обмеженою відповідальністю «ГРИБНА ВЕСЕЛКА» про відстрочку виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.08.2015р. у справі № 905/690/15 не є переконливою, а відтак не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись вимогами передбаченими статей 6, 8, 10, 19, 129 Конституції України, п.3.9.1., 3.9.2. Постанови Пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», п.7.1. Постанови Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012р. та статтями 1, 2, 4-3, 4-5, 4-6,12, 15, 22, 28, 32-34, 36, 43, 75, 86, 115, 121 Господарського процесуального кодексу, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «ГРИБНА ВЕСЕЛКА» про відстрочення виконання рішення господарського суду Донецької області від 26.08.2015р. у справі 905/690/15 залишити без задоволення.

Суддя С.В. Тоцький