ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.12.2015 справа № 905/3116/15

Господарський суд в особі головуючого судді Гринько С.Ю. при секретарі судового засідання Татарина Б.Т., розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» м.Маріуполь, Донецька область

до відповідача Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» м. Докучаєвськ, Донецька область

про стягнення 40674436,06 грн.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 довіреність від 15.12.2015р.

від відповідача не явився,

СУТЬ СПОРУ:

10.11.2015 року позивач звернувся до господарського суду з вимогою про стягнення з відповідача 40674436,06 грн. з яких: інфляційних втрати в сумі 38 074 549,81 грн., нараховані з 01 березня по 20 вересня 2015року, 3% річних, нарахованих за період з 05 березня по 10 листопада 2015року в сумі 2599886,25 грн.

Обґрунтовуючи заявлений позов, позивач посилається на невиконання рішення господарського суду Запорізької області по справі № 908/123/15-/г від 05.03.2015року, яким стягнутий з відповідача борг в сумі 126 023 702,70грн. за поставку продукції по договору № 0103082/12 від 05.09.2008року та нараховані інфляційні втрати за період з жовтня 2012року по люти1 2015року і 3% річних за період 0 02.10.2012року по 04.03.2015р.

В матеріалах справи відсутні докази направлення стороні по справі копії позовної заяви з додатками. Копія експрес накладної № 70048218 курєрської пошти GlobalPost, яку надав позивач в підтвердження направлення відповідачу копії позову з додатками, свідчить лише про те, що позовна заява з додатками прийнята курєрською поштою для доставки ПАТ «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» м. Докучаєвськ, вул. Тельмана, 2, але доказів (підписів уповноважених осіб) про отримання/передачу документів на накладній не має.

У звязку з прийняттям Верховною Радою України Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у звязку з проведенням антитерористичної операції" (далі - Закон), який набрав чинності 20.08.2014, Вищий господарський суд України своїм інформаційним листом № 01-06/2052/14 від 01.12.2014року звернув увагу на таке. Господарський суд ухвалою покладає на заявника обовязок подати документ, яким підтверджується неможливість надсилання копії заяви і доданих до неї документів іншому учасникові судового процесу, що знаходиться на території проведення АТО. Оскільки форму відповідного документа законодавчо не визначено, ним може бути будь-який документ, виданий (надісланий) адресатові підприємством зв'язку за підписом керівника (заступника керівника, іншої уповноваженої особи) такого підприємства, що свідчив би про неможливість пересилання поштової кореспонденції на територію проведення АТО.

Господарський суд вказав представнику позивача на те, що відповідне повідомлення може бути здійснено шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення про направлення відповідачу копії позовної заяви з додатками.

Позивачем в судовому засіданні надані документи як то: запит до начальника центрального поштового звязку № 5 м. Маріуполя про можливість направлення на адресу відповідача кореспонденції і відповідь Донецької дирекції на це запитання, що являється доказом виконання ухвали суду щодо предявлення документу, який підтверджує відправлення відповідачу копії позову з додатками.

Відповідач був належним чином повідомлений ухвалами суду про час і місце проведення судових засідань через розміщення інформації на сторінці господарського суду Донецької області в електронному варіанті за адресою: http: / www.reyestr.court.gov.ua / на офіційному веб-порталі «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет у звязку з неможливістю сповістити відповідача іншим способом. Він не скористався своїм законним правом на участь в судовому засіданні, не надав суду відзив на позов і документи, які були витребувані судом ухвалами суду.

Господарський суд вважає можливим вирішити даний спір без явки представника відповідача за достатністю документів.

Оцінюючи надані матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Предметом даного спору є стягнення процентів річних та інфляційних втрат, внаслідок невиконання особою рішення суду, за яким присуджено стягнення грошової суми. Тобто, можливість застосування статті 625 Цивільного кодексу України, у випадку, коли особа не виконує рішення суду і не сплачує суму коштів, яку присудив до сплати суд.

Кредитор вправі вимагати, в тому числі в судовому порядку, сплати боржником сум інфляційних нарахувань та процентів річних як разом зі сплатою суми основного боргу, так і окремо від неї.

За приписом частини п'ятої статті 11 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання може виникати з рішення суду. Відтак якщо певне зобов'язання згідно з рішенням господарського суду є грошовим, відповідальність за невиконання такого зобов'язання, яке виникло з рішення суду, настає на загальних підставах згідно з частиною другою статті 625 названого Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Запорізької області від 05.03.2015р. по справі № 908/123/15-г стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат» м. Докучаєвськ, Донецька область на користь Публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь» м.Маріуполь, Донецька область суму основного боргу в розмірі 126 023 702 грн.70коп., 3% річних в сумі 9 156 571 грн.50коп. і інфляційні витрати в сумі 31 581 539грн. 84 коп. за період з жовтня 2012року по лютий 2015року та судовий збір в розмірі 73 078грн. 87коп..

Оскільки чинне законодавство не повязує припинення зобовязання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобовязань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків, позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат і річних процентів за невиконання грошового зобовязання є законним.

Зрозуміло, що кредитор, як власник грошових коштів які присудив суд, з моменту коли вони повинні бути сплачені на його користь, зможе отримати з них прибуток, наприклад покласти їх на депозитний рахунок в банк. Тобто, якщо відбувається прострочення сплати, кредитор не отримуєте суму грошей, яку міг би отримати, тобто він несе збитки, які за своїм характером схожі на упущену вигоду. Але такі втрати та порядок їх відшкодування регулюється статтею 625 Цивільного кодексу України. Вказана стаття передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки доведено, що боржник не сплатив кредитору суму постановлену господарським судом Запорізької області до наступного часу, прострочення виконання грошового зобовязання має місце.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарський суд приймає до уваги той факт, що господарським судом Запорізької області за несвоєчасне виконання грошового зобовязання з боржника стягнуті 3% річних і інфляційні витрати за період з жовтня 2012 року по лютий 2015року. Враховуючи, що боржником не виконане рішення суду, грошове зобовязання залишилося не виконаним, позивач правомірно нарахував інфляційні втрати за період з березня по вересень 2015року в сумі 38 074 549,81грн. і річні проценти в сумі 2 599 886,25грн. за період з 05.03.2015р. по 10.11.2015р. на суму несплаченого боргу, визначеного господарським судом Запорізької області.

Виходячи із положень з норми ст. 625, наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок нарахованих сум 3% річних і інфляційних втрат, господарський суд задовольняє вимоги позивача в повному обсязі за доведеністю підстав.

Оскільки з вини відповідача виник спір, на нього покладаються судові витрати в розмірі, сплаченому позивачем в сумі 182700,00грн. за ставкою, визначеною Законом України «Про судовий збір» станом на 01.09,2015р.

Судове засідання проведено у визначений ухвалою від 30.11.2015р. час 11 годин 30 хвилин. Відповідно до частини першої ст. 85 Господарського процесуального кодексу України прийняте рішення оголошено господарським судом в судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

Відповідач надіслав факсимільною поштою 08.12.2015р. клопотання до господарського суду, яке останнім отримано о 14 годині 03 хвилини, тобто після оголошення вступної і резолютивної частини рішення. В першому клопотанні просить відкласти розгляд справи для ознайомлення з матеріалами справи у звязку з загостренням ситуації у регіоні місцезнаходження підприємства і зобовязати позивача направити йому на електронну адресу @mail.gov.ua та на поштову адресу: 85732, смт.Новотроїцьке, Волноваського району Донецької області, вул.Радянська,85 копію позовної заяви. Другим клопотанням відповідач просив суд постановити ухвалу про участь його представника в режимі відеоконференції, яку доручити Волноваському районному суду Донецької області.

Клопотання залишаються без розгляду, оскільки не можуть бути розглянуті поза межами судового процесу.

На підставі ст. 610, 612, 625 Цивільного кодексу України, ст..ст. 49, 82, 84, 85, 81-1 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов в повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Докучаєвський флюсо-доломітний комбінат», , м. Докучаєвськ, 85740, Донецька область, вул. Тельмана, 2 на користь Публічного акціонерного товариства «Металургійний комбінат «Азовсталь», , м.Маріуполь, 87500, Донецька область, вул. Лепорського, 1 інфляційні витрати в сумі 38074549,81грн., 3% річних в сумі 2599886,25грн., судові витрати в сумі 182700,00грн.

Рішення господарського суду, яке оголошено 08.12.2015р., може бути оскаржено через місцевий господарський суд до Донецького апеляційного господасрького суду в строки, встановлені діючим законодавством.

Суддя С.Ю. Гринько