РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015Справа №902/1266/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Каскад Енерго"
До Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-західна залізниця" в особі Відокремленого підрозділу Вінницька дистанція сигналізації та зв'язку Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-західна залізниця"
Простягнення 131 156,77 грн.
Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача:не з'явився
Від відповідача: Понько Ю.І., представник за довіреністю № 1604-НЮ від 10.08.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Каскад Енерго" звернулося до суду з позовом про стягнення з Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-західна залізниця" в особі Відокремленого підрозділу Вінницька дистанція сигналізації та зв'язку Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-західна залізниця" 96 978,20 грн. заборгованості з оплати поставленого за договором від 23.12.2014 № ПЗ/НИ-142487/НЮ товару, 27 444,83 грн. інфляційних втрат, 1 147,80 грн. 3 % річних, 5 585,94 грн. пені.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Вінницької області № 902/1266/15 від 10.09.2015, яку призначено до розгляду на 06.10.2015.

06.10.2015 позивачем було подано до суду уточнення до позовної заяви, згідно з якими заявленими до стягнення стали 96 978,20 грн. боргу, 27 455,65 грн. втрат від інфляції, 1 147,80 грн. 3 % річних, 22 955,94 грн. пені.

За клопотанням відповідача та згідно з ухвалою від 06.10.2015 матеріали справи № 902/1266/15 було надіслано за підсудністю до Господарського суду міста Києва відповідно до ст.ст. 15, 17 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.10.2015 справу № 902/1266/15 було прийнято до свого провадження суддею Мандриченком О.В., судове засідання призначено на 05.11.2015.

Зважаючи на неявку представника позивача та заявлення представником відповідача клопотання про відкладення розгляду справи 05.11.2015 її розгляд було відкладено на 19.11.2015.

19.11.2015 представник відповідача також заявив клопотання про відкладення розгляду справи, мотивоване наміром сторін врегулювати спір мирним шляхом та потребою сплати відповідачем суми основного боргу, у зв'язку з чим розгляд справи було відкладено на 01.12.2015.

30.11.2015 від позивача до суду надійшла заява про часткову відмову від позову та зменшення позовних вимог, відповідно до якої заявленими до стягнення з відповідача є судові витрати у справі (4 200,00 грн.) та 10 000,00 грн. інфляційних нарахувань на суму боргу через відмову від позову в частині стягнення суми основного боргу, яку відповідач погасив 19.11.2015, пені, 3 % річних та частково від інфляційної складової боргу (17 455,65 грн.).

У судове засідання, призначене на 01.12.2015, позивач уповноваженого представника не направив, хоча належним чином повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву.

Враховуючи присутність в судовому засіданні представника відповідача і приймаючи до уваги обмеженість процесуальних строків вирішення спору та відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами, що містять достатньо відомостей про взаємовідносини сторін.

Як вбачається з позовної заяви, заявлені вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю "Каскад Енерго" мотивовані неналежним виконанням відповідачем обов'язків з належної і своєчасної оплати переданих йому у власність товарів, за які Відокремлений підрозділ Вінницької дистанції сигналізації та зв'язку Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-західна залізниця" розрахувалося частково (станом на момент звернення позивача до суду з даним позовом), порушивши таким чином договірні зобов'язання.

Відповідно до заяви про відмову від позову в частині, яка приймається судом до розгляду через її правомірність та законність подання, позовні вимоги станом на час розгляду спору становлять собою 10 000,00 грн. інфляційних втрат та судові витрати.

Представник відповідача в ході розгляду спору по суті факт прострочення у правовідносинах з позивачем за договором від 23.12.2014 № ПЗ/НИ-142487/НЮ не заперечив, доказів належного виконання грошових зобов'язань, порушення яких слугувало причиною для звернення позивача до суду з даним позовом, не подав.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення представника, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Державне територіально-галузеве об'єднання "Південно-західна залізниця" в особі Відокремленого підрозділу Вінницька дистанція сигналізації та зв'язку в якості замовника та Товариство з обмеженою відповідальністю "Каскад Енерго" в якості постачальника 23.12.2014 року уклали договір поставки ПЗ/НИ-142487/НЮ, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити та передати у власність замовнику продукцію, кількість та асортимент якої визначено у специфікації, що є додатком № 1 до договору (акумуляторну батарею виробництва Hawker GmbH/ концерну EnerSys, Power Safe 4OpzV 200-Франція, Power Safe 12 V 155 FS - Франція 2014 року випуску), а замовник зобов'язався прийняти і оплатити товар на умовах даного договору, а саме: товар має бути поставлений замовнику не пізніше 110 днів від дати здійснення попередньої плати згідно з п. 7.2 договору на склад замовника на умовах DDP за правилами тлумачення торгівельних термінів - Інкотермс (2010).

Відповідно до ст. 6 укладеного договору та специфікації, вартість товару становить 152 826,00 грн. включаючи податок на додану вартість.

Розрахунок за поставлений товар здійснюється у безготівковій формі (п. 7.1).

Замовник здійснює оплату 30 % вартості товару розмірі 45 847,80 грн. протягом 5-ти банківських днів з дня підписання сторонами договору, решта 70 % сплачується протягом 10-ти банківських днів з дня отримання товару, яким вважається день підписання сторонами акту приймання-передачі (п. 7.2, п. 7.3).

Термін дії договору було визначено у п. 16.2 , що складає період з моменту його підписання до 31.12.2014, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

Статтею 712 Цивільного кодексу України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

З аналізу укладеного сторонами договору слідує, що між сторонами виникли правовідносини, що підпадають під регулювання загальних положень про договір купівлі-продажу.

За твердженнями позивача, не запереченими відповідачем, поставка товару відбулася вчасно, проте відповідач оплатив його частково, перерахувавши трьома платежами лише 55 847,80 грн., що зумовило звернення до суду з даним позовом.

Приєднані до позовної заяви документи, а саме: рахунок на оплату від 24.12.2014 № 89, акт прийому-передачі товару № 1 від 23.02.2015, видаткова накладна від 23.02.2015 № 2, довіреність на отримання цінностей від 19.02.2015 № 19, товарно-транспортна накладна від 23.02.2015 № Р2, податкова накладна від 30.12.2014 № 6, від 13.02.2015 № 4, від 23.02.2015 № 6 дають підстави стверджувати, що позивачем доведено належними і допустимими доказами факт поставки відповідачеві обумовленого товару вартістю 152 826,00 грн.

З поданих позивачем банківських виписок слідує, що відповідач перерахував 30.12.2014 - 10 000,00 грн. по рахунку від 24.12.2014 № 89, 13.02.2015 - 35 847,80 грн.

Також, підтверджується внесення часткової оплати в сумі 10 000,00 грн. 26.02.2015.

09.06.2015 позивач надіслав відповідачеві претензію від 09.06.2015 № 1, в якій вимагав сплати заборгованості в сумі 96 978,20 грн., а також 3 568,80 грн. пені.

Дану претензію відповідач отримав 15.06.2015 (повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи), проте відповіді на неї не надав, кошти не перерахував.

Отже, приєднаними до позовної заяви документами підтверджуються обставини поставки відповідачу товарів вартістю 1582 826,00 грн. та їх часткова оплата в сумі 55 847,80 грн., у зв'язку з чим, борг з оплати станом на момент звернення позивача до суду з даними позовом становив 96 978,20 грн., строк оплати якого настав.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1-2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно з завою від 27.11.2015 позивав відмовився від позову в частині стягнення з відповідача 96 978,20 грн. основного боргу, стверджуючи, що 19.11.2015 відповідач перерахував йому суму боргу.

З огляду на відмову позивача, в особі уповноваженого представника, повноваження якого перевірені судом, від позову в частині стягнення основного боргу, провадження у справі в цій частині підлягає припиненню в порядку п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Крім того, провадження у справі підлягає припиненню з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, також і щодо вимог про стягнення 5 585,94 грн. пені та 1 147,80 грн. 3 % річних у зв'язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

Разом з тим, позивач просив суд стягнути з відповідача 10 000,00 грн. інфляційних втрат зменшивши їх за заявою від 27.11.2015 на 17 444,83 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; сплата неустойки.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 1 ст. 216 Господарського кодексу України передбачено господарсько-правову відповідальність учасників господарських відносин, яку останні несуть за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Зважаючи на доведеність факту прострочення відповідача у правовідносинах з позивачем за договором від 23.12.2014 та враховуючи дію наведених приписів законодавства, заявлені вимоги про стягнення інфляційної складової боргу є правомірними та підлягають задоволенню на зменшену суму 10 000,00 грн., оскільки відповідно до розрахунку позивача, за весь період прострочення відповідача інфляційна складова боргу становить 28 566,93 грн. (з 01.01.2015 по 12.02.2015 на суму 35 847,80 грн. - 1 111,28 грн., з 10.03.2015 по 31.07.2015 на суму 96 978,20 грн. - 27 455,65 грн.).

За наведених обставин, провадження у справі припиняється в частині вимог про стягнення 103 711,94 грн., в решті вимог, що зменшені за заявою від 27.11.2015, позов задовольняється повністю.

Відповідно до ч. 6 ст. 84 Господарського процесуального кодексу України в резолютивній частині рішення вказується про розподіл господарських витрат між сторонами.

У зв'язку з тим, що станом на час звернення до суду з указаним позовом відповідач мав заборгованість перед позивачем за спірний період в загальній сумі 96 978,20 грн. і позивач правомірно нарахував йому пеню, 3 % річних та інфляційні витрати, при розподілі судових витрат у справі № 902/1266/15 слід виходити з того, що позивач мав право на звернення до суду для захисту своїх порушених прав саме в цій сумі, а тому зважаючи на факт сплати відповідачем суми основного боргу після порушення провадження у справі, судові витрати у справі покладаються на відповідача повністю відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, заперечення відповідача проти позову, в яких він посилається на відсутність його вини у несвоєчасному перерахуванні позивачу оплати товару судом відхиляються, адже описані у відзиві обставини не звільняють його від відповідальності га порушення грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

В ході розгляду справи позивач просив суд покласти на відповідача судові витрати, пов'язані з оплатою послуг адвоката, для чого подав суду договір про надання правової допомоги від 18.09.2015 № 01-3/58/КАУ з додатком (завдання), укладений з Адвокатським об'єднанням "Колегія адвокатів України", звіти до договору, рахунки-фактури та платіжне доручення від 01.10.2015 № 260 на суму 2 000,00 грн.

З огляду на підтвердженність витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 2 000,00 грн. і співрозмірність вартості таких послуг з ціною позову, судові витрати також покладаються судом на відповідача.

При цьому, надмірно сплачена сума судового збору підлягає поверненню позивачу (позов було надіслано до суду 03.09.2015, коли ставка судового збору становила 1,5 % ціни позову).

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 81-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Припинити провадження у справі в частині стягнення 103 711,94 грн.

2. В іншій частині позов задовольнити повністю.

3. Стягнути з Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-західна залізниця" (01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6, ідентифікаційний код 04713033) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Каскад Енерго" (61082, м. Харків, просп. Московський, 204/2, кв. 77, ідентифікаційний код 36815262) 10 000 (десять тисяч) грн. інфляційної складової боргу, 1 967 (одну тисячу дев'ятсот шістдесят сім) грн. 35 коп. судового збору та 2 000 (дві тисячі) грн. витрат на оплату послуг адвоката. Видати наказ.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Каскад Енерго" (61082, м. Харків, просп. Московський, 204/2, кв. 77, ідентифікаційний код 36815262) з Державного бюджету України 655 (шістсот п'ятдесят п'ять) грн. 79 коп. зайво сплаченого судового збору, перерахованого відповідно до платіжного доручення від 31.08.2015 № 217, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 902/1266/15.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

6. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 15.12.2015 р.