ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2015 р.Справа № 915/1295/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Колоколова С.І.
суддів: Разюк Г.П., Петрова М.С.
при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С.
за участю представників сторін:
від позивача: Фурманов О.І. (довіреність № 69/ЮД від 03.12.2014)
від відповідача: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1
на рішення господарського суду Миколаївської області від „29 вересня 2015 року, повний текст якого складено та підписано „05 жовтня 2015 року
по справі № 915/1295/15
за позовом Державного підприємства Одеський авіаційний завод
до Військової частини НОМЕР_1
про стягнення 130 198,52 грн.

В С Т А Н О В И В :
20.07.2015 року Державне підприємство Одеський авіаційний завод звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідача Військової частини НОМЕР_1 з позовними вимогами про стягнення заборгованості за Договором про закупівлю послуг з ремонту озброєння та військової техніки у загальній сумі 130 198,53 грн., з якої: 91 500,00 грн. основна заборгованість, 37 247,07 грн. інфляційні нарахування та 1 451,46 грн. 3 % річних.
Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем умов зазначеного Договору в частині нездійснення відповідачем оплати за виконані послуги за актом приймання послуг, у зв`язку з чим позивачем нараховані інфляційні втрати та 3% річних.
Рішенням господарського суду Миколаївської області від 29 вересня 2015 року по справі № 915/1295/15 (суддя Смородінова О.Г.) позовні вимоги задоволені. Стягнуто з відповідача Військової частини НОМЕР_1 на користь Державного підприємства Одеський авіаційний завод 91 500,00 грн. основної заборгованості, 37 247,07 грн. інфляційні нарахування та 1 451,46 грн. 3 % річних та 2 603,97 грн. витрат по сплаті судового збору.
Такий висновок суду мотивований тим, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт виконання позивачем взятих на себе зобов`язань за Договором від 29.05.2013 року № 60, однак відповідач в порушення умов договору та норм чинного законодавства за отримані послуги не розрахувався, у зв`язку з чим нараховані інфляційні витрати та 3% річних, які стягнуті у повному обсязі.
Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати у повному обсязі та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.
Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, в зв`язку з чим виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке не відповідає обставинам справи і вимогам закону.
В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що ВЧ НОМЕР_1 є бюджетною установою, яка фінансується виключно з Державного бюджету України та здійснює оплату за наявності бюджетних асигнувань за відповідними кодами економічної класифікації видатків бюджету, а тому заборгованість перед позивачем виникла не з вини командування військової частини.
Представником позивача подано через канцелярію суду відзив на апеляційну скаргу, відповідно до якого представник в судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Представник відповідача в судове засідання 10.12.2015 року не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду апеляційної скарги був належним чином повідомлений, про що свідчить відповідне поштове повідомлення.
08.12.2015 року від ВЧ А 0959 через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з надходженням його представника в іншому судовому засіданні по іншій справі у Вищому адміністративному суді України.
Вказане клопотання судовою колегією залишено без задоволення з огляду на те, що відповідно із ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладається за обставин, зазначених в цій статті, якщо спір при цих обставинах не може бути вирішено в даному засіданні. Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, судова колегія вважає, що апеляційна скарга може бути розглянута в даному судовому засіданні без участі представника відповідача. До того ж в обґрунтування поважності причин в клопотанні про відкладення, позивачем не надано жодного доказу. До того ж судова колегія вважає, що позивач не довів належними доказами неможливість направлення іншого представника в судове засідання, оскільки з його клопотання та наявних матеріалів справи не вбачається кількісний склад юридичного відділу військової частини, а тому відповідач не довів належними доказами поважність причини неявки в судове засідання.
Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на неї, заслухавши в судовому засіданні пояснення представника позивача, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.
Відповідно до приписів ст.101 ГПК України, апеляційна інстанція не зв`язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.
Як встановлено господарським судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного провадження, 29 травня 2013 року між Військовою частиною НОМЕР_2 (правонаступником якого виступає військова частина НОМЕР_1 ), як замовником, та Державним підприємством Одеський авіаційний завод, як виконавцем, було укладено договір закупівлі послуг з ремонту озброєння та військової техніки № 60 згідно з предметом якого замовник за замовленням зобов`язався оплатити, а виконавець зобов`язався виконати послуги з ремонту озброєння та військової техніки (надалі - послуги), а саме: виконання ремонту кутових приводів 062.66.1700 № 66Д019 та № 66Г098 коробки літакових агрегатів КСА-3 № 009 згідно пункту 8 додатку 1 Переліку контрольно-відновлювальних робіт, який виконується на КСА-3, агрегатах і комплектуючих при переведенні їх на експлуатацію за технічним станом по строку служби, введеного в дію вказівкою Головного інженера авіації ПС ЗС України № 393(0108) від 07.11.2008 року Про переведення коробок літакових агрегатів КСА-3, ГТДЭ 117 та їх агрегатів (комплектувальних) на експлуатацію за технічним станом по строку служби. Замовник зобов`язався забезпечити приймання наданих послуг та оплатити їх (п.1.1-1.3, а.с.11-18).
Відповідно до п. 3.1 договору та специфікації № 1 до Договору, вартість послуг становить 91 500,00 грн., у тому числі ПДВ (20%) у сумі 15 250,00 грн. та залишається незмінною до повного виконання Сторонами зобов`язань за Договором. Всі витрати Виконавця, що пов`язані з виконанням цього Договору, враховуються в його сумі.
Пунктом 3.4 договору передбачено, що замовник здійснює розрахунки з виконавцем за надані послуги шляхом: прямого банківського переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця; використання всіх форм (методів) розрахунків визначених чинним законодавством України за взаємною (письмовою) згодою сторін. Основною формою оплати є оплата за фактом виконання послуг, після затвердження замовником (командиром військової частини НОМЕР_2 ), акту приймання послуг (додаток № 4 до договору).
Після закінчення виконання послуг за цим Договором (або по факту припинення дії Договору) сторони у місячний термін проводять остаточну звірку взаєморозрахунків (додаток № 6) з підписанням акту документальної звірки взаєморозрахунків, який є підтвердженням взаємного виконання зобов`язань за цим Договором. Зобов`язання між виконавцем та замовником повинні виконуватись в межах терміну дії Договору (п.3.6).
Пунктом 7.1 сторони дійшли згоди, що цей договір набуває чинності з моменту його підписання двома сторонами і діє до 31 грудня 2013 року, але у всіх випадках до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Додатком № 2 до Договору сторонами підписано протокол погодження ціни послуги, що надаються згідно з Договором у сумі 91 500,00 грн. (а.с.20)
Додатком № 8 до Договору сторонами був складений та підписаний Акт передачі-приймання виробів після надання послуг, яким сторони погодили, що послуги на виконання умов Договору передані представником Виконавця на підставі довіреності та прийняті Замовником (а.с.22).
25.06.2013 року сторонами також був складений та підписаний без зауважень Акт приймання послуг, яким зазначено, що послуги по виконанню ремонту кутових приводів 062.66.1700 № 66Д019 та № 66ГО98 коробки літакових агрегатів КСА-3 № 009, за технічним станом виконані у повному обсязі, згідно з умовами Договору від 29.05.2013 року на загальну суму 91 500,00 грн., в тому числі ПДВ 20 % у розмірі 15 250,00 грн. (а.с.23).
Також 25.06.2013 року сторонами було підписано та скріплено печатками Акт виконаних робіт на загальну суму 91 500,00 грн. та виставлений рахунок фактура №13/1 (а.с.24-25).
18.02.2014 року Державне підприємство Одеський авіаційний завод звернулось до Командира Військової частини НОМЕР_3 з претензією № 359/ДВ, згідно з якою пропонувало в строк до 19.03.2014 року сплатити у повному обсязі борг у сумі 91 500,00 грн. за порушення виконання умов Договору № 60 від 29.05.2013 року та попередило, що в разі неперерахування коштів, підприємство буде змушено звернутись до суду.
Між тим, така претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення Державного підприємства Одеський авіаційний завод до суду з відповідним позовом.
Судова колегія апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про задоволення позовних вимог Державного підприємства Одеський авіаційний завод та вважає, що апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 задоволенню не підлягає, а рішення місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.
Положення ст.ст.173, 193, 198, 199 Господарського кодексу України визначають, що господарськими зобов`язаннями, включаючи виконання грошових зобов`язань, визначаються зобов`язання, що виникають між суб`єктами господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, які можуть виникати безпосередньо із закону, іншого нормативно-правового акту, що регулює господарську діяльність договору. При цьому, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином, у встановлений строк, відповідно до закону, інших правових актів, статуту, Цивільного кодексу України. Порушення зобов`язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами, договорами, статутними та уставними документами. Зобов`язана сторона має право відмовитися від виконання зобов`язання в разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, що є необхідною умовою виконання.
Відповідно до ст.ст. 509. 510. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язанням з правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, статуту товариства, Закону України „Про господарські товариства, інших законодавчих актів.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. (статті 525, 625 Цивільного кодексу України).
Відповідно ст. 530 ЦК України зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Отже, як встановлено під час розгляду даної справи, у відповідності із цими нормами чинного законодавства, 29.05.2013р. між сторонами ВЧ НОМЕР_2 (правонаступник ВЧ А 0959), як замовником та Державним підприємством Одеський авіаційний завод, як виконавцем, склались правовідносини, відповідно до яких виконавець зобов`язується надати у 2013 році послуги зазначені у специфікації послуг, а замовних прийняти і оплатити такі послуги.
Так, Договір № 60 від 29.05.2013 року є підставою для виникнення у сторін господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 173, 174 ГК України (ст.ст. 11, 202, 509, 530 ЦК України), і згідно ст.629 ЦК України є обов`язковим для виконання його сторонами.
Відносно порядку сплати за послуги, сторонами умовами зазначеного Договору передбачено, що основною формою оплати є оплата за фактом виконання послуг, а саме після підписання відповідачем, 25.06.2013 року Акту приймання послуг.
Отримання відповідачем послуг за спірний період, підтверджується Актом передачі-приймання виробів, Актом приймання послуг, Актом виконаних робіт від 25.06.2013 року. Проте відповідач, за отримані від позивача послуги, в порушення строків оплати передбачених договором та вищезазначених норм чинного законодавства, свої зобов`язання належним чином не виконав та не сплатив за отримані/надані послуги 91 500,00 грн.
Таким чином, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції про стягнення з відповідача основного боргу у сумі 91 500,00 грн. у зв`язку порушенням відповідачем п.3.4 Договору та вище зазначених норм чинного законодавства.
Крім того, згідно із ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст.612 ЦК України).
Невиконання зобов`язання або виконання зобов`язання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) згідно ст.610 Цивільного кодексу України є порушенням зобов`язання.
В свою чергу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК України).
Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За приписами статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення (частин 1 та 2).
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Перевіривши здійснений розрахунок 3% річних у розмірі 1 541,46 грн. та інфляційних нарахувань у сумі 37 247,07 грн., колегія суддів погоджується з ним, та вважає його правомірним.
Викладені доводи скаржника відносно того, що Військова частина НОМЕР_1 не здійснює прибуткової господарської діяльності та фінансується виключно з Державного бюджету, з урахуванням положень ст.625 ЦК України, не позбавляє відповідача не виконувати взяті на себе зобов`язання, а кредитору законним правом передбачено вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних, що і є способом захисту його майнового права та інтересу.
Військова частина А 0959 ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів до суду апеляційної інстанції не надало, а тому зазначені вище факти скаржником під час розгляду апеляційної скарги та справи в суді апеляційної інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті обставини, на які скаржник посилався як на підстави своїх вимог, доводів і заперечень.
Вищезазначене повністю спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного місцевим господарським судом рішення про задоволення позовних Державне підприємство Одеський авіаційний завод у повному обсязі.
За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Миколаївської області від 29.09.2015 року по справі № 915/1295/15 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, підстави для його скасування або зміни відсутні, а тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 без задоволення.

Керуючись статтями 49, 99, 101-105 Господарського
процесуального кодексу України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
1. Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
2. Рішення господарського суду Миколаївської області від „29 вересня 2015 року по справі № 915/1295/15 залишити без змін.
3. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) в дохід Державного бюджету України (УК в м. Одесі/м. Одеса/22030001, , банк отримувача: ГУДКС України в Одеській області, МФО 828011, № рахунку: 2002) 2 864,37 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.
4. Видачу наказів за постановою із зазначенням повних реквізитів сторін доручити господарському суду Миколаївської області.
Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови
складено „11 грудня 2015 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя М.С. Петров