ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 грудня 2015 року Справа № 914/2131/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. - головуючого,
Алєєвої І.В., Рогач Л.І.(доповідача)
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватного підприємства "Фірма "Істком"
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 01.09.2014
у справі№ 914/2131/14
Господарського суду Львівської області
за позовомЗаступника Львівського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України в інтересах держави в особі: - - Державного концерну "Укроборонпром" - Державного підприємства "Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут"
до- - Відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Львівській області - Приватного підприємства "Нива-В.Ш." в особі філії 14 приватного підприємства "Нива-В.Ш."
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_4
провизнання недійсними прилюдних торгів,
за участю представників: Приватного підприємства "Фірма"Істком" прокуратури Думич Н.Б. - предст. дов. від 02.12.2015 Грищенко М.А. -посвід. № 031484
позивачів- не з'явилися (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)
відповідачів- не з'явилися (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)
третьої особиОСОБА_7 - предст. дов. від 10.07.2015

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року Заступник Львівського прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі Державного концерну "Укроборонпром" та Державного підприємства "Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут" до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області та Приватного підприємства "Нива -В.Ш." в особі філії 14 приватного підприємства "Нива -В.Ш.", третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 з позовом про визнання недійсними прилюдних торгів від 26.05.2014 з реалізації арештованого нерухомого майна Державного підприємства "Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут", застосувавши наслідки недійсності правочину. З метою забезпечення позову заступник прокурора просив суд накласти заборону ОСОБА_4 на реєстрацію права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 про що винести відповідну ухвалу.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 24.07.2014 у справі №914/2131/14 (суддя Матвіїв Р.І.) у задоволені позовних вимог відмовлено повністю, у задоволенні клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, заявленого у прохальній частині позовної заяви, шляхом накладання заборони ОСОБА_4 на реєстрацію права власності на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 відмовлено повністю, стягнуто з Державного концерну "Укроборонпром" та Державного підприємства "Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут" в дохід Державного бюджету судовий збір.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 01.09.2014 (судді Мирутенко О.Л. - головуючий, Гнатюк Г.М., Кравчук Н.М.) рішення місцевого господарського суду залишено без змін з мотивів його законності та обґрунтованості.

Не погоджуючись з прийнятими судовими рішеннями, до касаційної інстанції в порядку статті 107 Господарського процесуального кодексу України з касаційною скаргою звернулось Приватне підприємство "Фірма "Істком", зазначивши, що його не було залучено до участі у справі, натомість прийняті судові рішення стосуються його права користування орендованим приміщенням, яке реалізовано на спірних торгах. В обґрунтування підстав касаційної скарги, Приватне підприємство "Фірма "Істком" вказало, що у зв'язку з виконанням оскаржуваних рішень в результаті проведених прилюдних торгів змінився власник приміщення, до складу якого входить орендоване підприємством приміщення та змінилась форма власності з державної на приватну, що, на думку заявника касаційної скарги, вплине на права і обов'язки підприємства, як орендаря; відповідно до статті 27 Господарського процесуального кодексу України Підприємство мало бути залучено до участі у справі як третя особа, без самостійних вимог на предмет спору; також скаржник не погоджується з висновками судів щодо відмови у задоволені позову з підстав невідповідності проведених торгів вимогам Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 27.10.1999 № 68/5, статті 62 Закону України "Про виконавче провадження" та просить суд скасувати рішення місцевого суду та постанову апеляційного господарського суду, прийняти у справі нове рішення, яким задовольнити позов.

Представник третьої особи заперечував у задоволенні клопотання про відновлення пропущеного встановленого законом процесуального строку; надав клопотання про припинення провадження у справі за касаційною скаргою Приватного підприємства "Фірма "Істком", оскільки скаржником не доведено існування правового зв'язку між заявником та сторонами у справі, та того, що оскаржувані судові акти безпосередньо стосуються його прав та обов'язків, просив суд касаційне провадження за касаційною скаргою припинити на підставі статті 80 Господарського процесуального кодексу України доводи касаційної скарги відхилив, як необґрунтовані.

Представники позивачів та відповідачів не скористались правом на участь свого представника у судовому засіданні касаційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет наявних прав та обов'язків скаржника у спірних правовідносинах, колегія суддів зазначає про таке.

За статтею 107 Господарського процесуального кодексу України право подати касаційну скаргу надається особам, яких не було залучено до участі у справі, якщо суд прийнявши рішення чи постанову, вирішив питання щодо їх прав і обов'язків. Прийняття касаційних скарг за положеннями статті 107 Господарського процесуального кодексу України до провадження Вищого господарського суду України обумовлене положеннями пункту 8 частини 3 статті 129 Конституції України та статей 107, 111-3 Господарського процесуального кодексу України за змістом яких при прийнятті касаційної скарги суд не може завчасно вирішувати питання про її обґрунтованість, а має лише пересвідчитись у відповідності її форми, змісту, доданих документів тим, що передбачені процесуальним законодавством, а перелік підстав до повернення касаційної скарги, що передбачений статтею 111-3 Господарського процесуального кодексу України, є вичерпним і розширювальному тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, статтею 6 Конституції України встановлено, що органи судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Стаття 1 Господарського процесуального кодексу України передбачає право на звернення до господарського суду за захистом порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Саме з метою такого захисту стаття 107 Господарського процесуального кодексу України надає право на звернення з касаційною скаргою особам, яких не було залучено до участі у справі, у якій прийнято рішення щодо їх прав і обов'язків. Тобто, з аналізу вказаних норм вбачається, що підставою для надання певній не залученій до участі у справі особі права на звернення з касаційною скаргою є саме порушення її прав внаслідок вирішення судами спору в справі, до участі в якій ця особа обов'язково підлягала залученню під час розгляду справи як така, що мала певні права і обов'язки у спірних правовідносинах.

Судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно бути прийнято щодо прав та обов'язків цієї особи, тобто, судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення господарським судом першої інстанції є скаржник, або в ньому міститься судження про права та обов'язки цієї особи у відповідних правовідносинах.

Рішення є таким, що прийняте про права та обов'язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов'язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов'язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків. Будь-який інший правовий зв'язок між скаржником та учасниками спору до уваги не приймається.

З матеріалів справи вбачається, що оскарженими судовими актами відмовлено у задоволенні позовних вимог про визнання недійсним прилюдних торгів від 26.05.2014 з реалізації арештованого нерухомого майна Державного підприємства "Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут", а саме приміщення їдальні - бару, що розташоване за адресою АДРЕСА_1, загальною площею, 1008, кв м.

Скаржник обґрунтовуючи своє право на касаційне оскарження судових рішень у справі стверджує, що такі рішення безпосередньо стосуються його прав та обов'язків, оскільки продажу на вищевказаних прилюдних торгах підлягало нерухоме майно, частина якого на момент проведення прилюдних торгів перебувала в його користуванні на підставі договору оренди приміщення від 09.08.2002, укладеного Приватним підприємством "Фірма "Істком" та Державним підприємством "Львівський науково-дослідний радіотехнічний інститут", в підтвердження чого надані завірені копії договору оренди приміщення від 09.08.2002, акт прийому-передачі б/н та б/д про прийняття в строкове платне користування приміщення прибудови корпусу 1А площею 157, 35 кв.м., доповнення № 1 до договору від 09.08.2002; також, посилаючись на копію ухвали Господарського суду Львівської області від 21.08.2015 у справі № 914/1998/15 скаржник пов'язує зміну власника та форми власності орендованого приміщення з порушенням його прав.

Натомість з наданих доказів не вбачається зміна правового титулу скаржника щодо реалізованого майна за наслідками проведених торгів; скаржник не довів, в чому саме відбулася зміна його прав та обов'язків щодо орендованого ним майна, не обґрунтував законодавчо зміну правового статусу орендаря за наслідками зміни права власності на орендоване майно.

Разом з тим, за змістом статті 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Відповідне положення міститься також у частині другій статті 15 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у правовідносинах, що стосуються оренди державного майна.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судова колегія відзначає, що скаржником не доведено, що судові рішення у справі прийнято щодо його прав та обов'язків, у зв'язку з чим у суду касаційної інстанції відсутні правові підстави для розгляду по суті прийнятої до провадження касаційної скарги щодо доводів скаржника про допущені судом порушення норм матеріального та процесуального права, а порушене за касаційною скаргою Приватного підприємства "Фірма "Істком" касаційне провадження підлягає припиненню.

Керуючись статтями 86, 107, 111-5, 111-7 Господарського процесуального кодексу України Вищий господарський суд України,

УХВАЛИВ:

Касаційне провадження за скаргою Приватного підприємства "Фірма "Істком" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 01.09.2014 у справі №914/2131/14 Господарського суду Львівської області припинити.

Головуючий Т. Дроботова

Судді І. Алєєва

Л. Рогач