РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.11.2015Справа №910/20411/15
За позовом Приватна організація "Українська ліга авторських і суміжних прав"

До Товариство з обмеженою відповідальністю "Казка"

Про стягнення 26 317,29 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача не з?явився

Від відповідача Змаженко Л.Я. - представник

Суть спору:

Приватна організація "Українська ліга авторських та суміжних прав" звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариство з обмеженою відповідальністю " Казка " про стягнення 26 317,29 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.08.2015 року порушено провадження у справі № 910/20411/15 та призначено справу до розгляду на 30.09.2015 року.

28.09.2015 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву.

29.09.2015 відділом діловодства суду від представника відповідача отримані додаткові матеріали по справі.

В судовому засіданні 30.09.2015 оголошено перерву до 09.10.2015.

В судове засідання 09.10.2015 представник позивача не з'явився.

В судове засідання 09.10.2015 представник відповідача з?явився. надав пояснення щодо по справі та клопотання про продовження строку розгляду справи.

Ухвалою суду від 09.10.2015 відкладено розгляд справи на 03.11.2015.

В судовому засіданні оголошено перерву до 13.11.2015

В судове засідання 13.11.2015 представник позивача з'явився, надав суду усні пояснення по справі.

В судове засідання 13.11.2015 представник відповідач не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 13.11.2015 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2011 між Приватною організацію "Українська ліга авторських і суміжних прав" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Казка" укладено договір № КБР-ШИ01/05/36/11.

Згідно п. 1 договору, позивач є організацією, що має повноваження надавати дозвіл на використання а комерційній діяльності музичних творів, а також здійснювати збір винагороди (роялті) за використання на підставі Свідоцтва про реєстрацію в якості організації колективного управління майновими правами суб'єктів авторського права, виданого Державним департаментом інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки України за № 19/2011 від 24.01.2011.

Відповідно до п. 2.1 Договору, відповідач здійснює публічне виконання оприлюднених музичних творів, фонограм, а також зафіксованих у фонограмах виконань, публічну демонстрацію відеограм, а також зафіксованих у відеограмах виконань, а УЛАСП надає користувачу, на умовах, визначених Договором право на таке виконання. Користувач зобов'язується виплачувати винагороду ( роялті) УЛАСП відповідно до Договору.

Відповідач зобов'язується перераховувати на поточний рахунок УЛАСП винагороду (роялті), узгоджену сторонами у відповідних додатках до цього договору не пізніше ніж за 5 днів до початку місяця за який здійснюється платіж. ( п. 2.3)

Згідно п. 1.2 Договору № 2 загальна сума щомісячної винагороди з дня набуття чинності Договором ( з 01.06.2011) складала 700 грн.

Відповідно до п. 4.1 Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до « 01»червня 2012 року, а в частині невиконаних фінансових зобов'язань, фінансових санкцій та будь-яких інших зобов'язань - до їх повного виконання.

У випадку, якщо жодна із Сторін не повідомить письмово іншу Сторону про припинення дії Договору протягом місяця до настання зазначеної в п.4.1. дати, дія договору вважається подовженою на той самий строк і на тих же умовах, і так кожного разу коли протягом місяця до завершення строку дії Договору не буде належного повідомлення про припинення. Належним повідомленням про припинення зі сторони Користувача є лист з доданим до нього Актом припинення використання творів, що має бути підписаний уповноваженими представниками Сторін. Повідомлення про припинення дії цього Договору має бути надіслане засобами поштового зв'язку (цінним листом), при цьому належним доказом направлення повідомлення є чек відділу поштового зв'язку із зазначенням вказаних в цьому Договорі поштових реквізитів Сторони на адресу якої направлено листа, а також опис вкладення з відтиском (печаткою) поштового відділу, який посвідчує відправлення зазначеного вище повідомлення.

Як вказує позивач, відповідач неналежним чином виконує умови договору щодо оплати роялті, в зв'язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 15 800 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконав зобов'язання щодо оплати винагороди за договором, у зв'язку з чим просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 15 800 грн., інфляційні втрати в розмірі 7 953,01 грн., 3% річних в розмірі 431,30 грн., пеню в розмірі 2 132,98 грн.

Відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог частково, зазначивши, що визнає заборгованість в розмірі 5 300 грн., інфляційні втрати в розмірі 3 747,09 грн., 3% річних в розмірі 244,15 грн., пеню в розмірі 401,9 грн.

Відповідач в обгрунтування розрахунку зазначив, що 05.03.2014 року відповідач в особі Директора Товариства з обмеженою відповідальністю Казка» ОСОБА_2 звернувся з листом (лист № 01/05 від 05.03.2015 з описом вкладення) до позивача - Приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав» за адресою, зазначеною у Договорі КБР-ШИ01 /05//3 6/11 від 01.06.2011 року: м. Київ, вул. Березняківська, 8 про те, що ТОВ «Казка» в односторонньому порядку припиняє дію договору .№. КБР-ШИ01/05//36/11 від 01.06.2011 року з 01.03.2014 року, попередивши фактично позивача за три місяці до спливу строку дії договору, зазначеному у п.4.1., який відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення був вручений позивачу 2.03.2014 року і на який позивач ніяк не відреагував

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 1 ст 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Як встановлено ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору, а також приписи ст. ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, а тому підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 5 300 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в розмірі 7 953,01 грн., 3% річних в розмірі 431,30 грн., пеню в розмірі 2 132,98 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинення ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведено, що ним вжито усіх належних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Штрафними санкціями згідно з ч. 1 ст. 230 ГК України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ЦК України).

В силу положень ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Діючим господарським законодавством не передбачена можливість нарахування пені більше ніж за півроку і цей строк є присікальним.

Суд здійснив перерахунок суми пені, інфляційних втрат та 3% річних та прийшов до висновку, що підлягає задоволенню пеня в розмірі 401,90 грн., інфляційні втрати в розмірі 3747,09 грн., 3 % річних в розмірі 244,15 грн.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до приписів ч. 5 ст. 49 ГПК України, покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2 Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Казка" (02166. м. Київ, просп. Лісовий, буд. 23, ) на користь Приватної організації "Українська ліга авторських і суміжних прав" (02002, м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, б. 2-Б, офіс 287, ) основну заборгованість в розмірі 5 300 (п'ять тисяч триста) грн., інфляційні втрати в розмірі 3747 (три тисячі сімсот сорок сім) грн. 09 коп., 3% річних в розмірі 244 (двісті сорок чотири) грн. 15 коп., пеню в розмірі 401 (чотириста одну) грн. 90 коп. судовий збір у розмірі 675 (шістсот сімдесят п'ять) грн. 99 коп.

3. В іншій частині відмовити

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 19.11.2015.

Суддя Л.В. Прокопенко