ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2015 р. Справа № 922/4379/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Білецька А.М., суддя Тарасова І.В.

при секретарі Логвін О.О.

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1, за довіреністю №01-42юр/3215 від 30.04.15; ОСОБА_2, довіреність№01-42юр/3207 від 30.04.15р.

відповідача - ОСОБА_3, довіреність№2267 від 22.07.15р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків (вх. №4992 Х/3)

на рішення господарського суду Харківської області від 06.10.15 р. у справі № 922/4379/15

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків

до Комунального підприємства "Лозоваводоканал" Лозівської міської ради Харківської області, м. Лозова Харківської області

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Позивач - АК "Харківобленерго", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом та, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просив стягнути з відповідача - КП "Лозоваводоканал" 42340,54 грн. пені, три відсотки річних в сумі 2116,93 грн.,39099,81 грн. індексу інфляції та судовий збір в сумі 1827,00 грн., посилаючись на неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань за договором № 70517 від 05.08.10 р.

Рішенням господарського суду Харківської області від 06 жовтня 2015 року у справі № 922/4379/15 (суддя Інте Т.В.) в позові відмовлено.

Позивач з рішенням господарського суду Харківської області від 06.10.15 р. у справі № 922/4379/15 не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на невідповідність викладених в рішенні висновків суду, обставинам справи, порушення та неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги позивач не погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення інфляційних, 3% річних та пені, нарахованих на суму боргу з електричної енергії, який сплачено згідно спільних протокольних рішень № 20/179 від 19.01.2015, № 20/538 від 16.02.2015, № 20/947 від 17.03.2015, № 20/1149 від 09.04.2015, № 20/1923, № 20/2357 від 09.07.2015, оскільки вважає доводи суду про те, що кошти були сплачені у межах порядку та строків, встановлених у спільних протокольних рішеннях, тобто сторони, уклавши спільні протокольні рішення, тим самим змінили порядок та строки проведення розрахунків за електричну енергію за договором № 70517 від 05.08.2010 - є помилковими. Як вважає скаржник, спільні протокольні рішення не вносять жодних змін до вказаного Договору, а з їх змісту не вбачається волевиявлення обох сторін щодо внесення змін до Договору стосовно порядку здійснення взаєморозрахунків між сторонами. Також зауважує на тому, що наявність спільних протокольних рішень не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін відповідно до Договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання і не позбавляє кредитора (позивача) права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України та ч. 1 ст. 230 ГК України. Також вважає, що приймаючи оскаржуване рішення, суд надав перевагу доводам відповідача, не взявши до уваги пояснення, доводи та докази позивача, наявні у матеріалах справи, чим порушив ст. 4-2, ГПК України, щодо рівності учасників процесу перед судом.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.10.2015 апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження та призначено до розгляду на 11.11.2015 року.

Розпорядженням секретаря третьої судової палати Харківського апеляційного господарського суду від 23.10.2015 для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Потапенко В.І., суддя Тарасова І.В.

06.11.2015 відповідач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду залишити без змін, а скаргу без задоволення. В обґрунтування відсутності підстав для стягнення інфляційних та 3% річних відповідач зазначає про те, що сторони, уклавши протокольні угоди про взаєморозрахунки тим самим змінили порядок та строк проведення розрахунків за електроенергію, поставлену за договором № 70517 від 05.08.2010

У звязку із хворобою судді Потапенко В.І., який є доповідачем по справі №922/4379/15, 09.11.2015 проведено повторний автоматичний розподіл справи, під час якого апеляційну скаргу (справу) призначено для розгляду судді-доповідачу ОСОБА_4 та для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Білецька А.М., суддя Тарасова І.В.

11.11.2015 позивач надав до суду письмові пояснення щодо судової правової позиції по справі, які долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 11.11.2015 оголошено перерву до 09.12.2015.

09.12.2015 відповідач надав копії актів звірок між сторонами, які долучені до матеріалів справи.

09.12.2015 позивач надав розрахунки заборгованості відповідача за договором № 70517 від 05.08.2010 станом на 01.08.2015, які долучені судом до матеріалів справи.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального Кодексу України, заслухавши представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 05.08.2010 р. між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (позивачем, постачальник) та Комунальним підприємством "Лозоваводоканал" Лозівської міської ради Харківської області (відповідачем, споживачем) було укладено договір на постачання електричної енергії № 70517 (далі - договір) (а.с. 31-38), за умовами якого позивач зобовязався продати, а відповідач зобовязався купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов цього договору та додатками до нього, що є його невід'ємними частинами.

28.12.2011 р. сторони підписали додаткову угоду про внесення змін до спірного договору, виклавши його у новій редакції (а.с. 43-47).

Пунктом 2.2.2 додаткової угоди передбачено, що постачальник електричної енергії зобов'язується постачати електричну енергію в обсягах, визначених відповідно до розділу 5 договору, з урахуванням розділу 6 договору, відповідно до додатка 1 "Договірні величини споживання" (а.с. 43).

За змістом п. 2.3.1, п. 2.3.3 додаткової угоди, споживач (відповдіач) зобовязується виконувати умови договору, та своєчасно оплачувати постачальнику (позивачу) вартість електричної енергії та інших нарахувань згідно з умовами додатку № 2 "Порядок розрахунків".

У відповідності до п. 5 додатку № 2 "Порядок розрахунків" до договору, остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка, відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначених за показами розрахункових засобів обліку (або розрахунковим шляхом).

За результатами розрахункового періоду відповідачем та постачальником електричної енергії (позивачем) визначається фактичний обсяг поставленої споживачу електричної енергії та оформлюється додаток № 20 "ОСОБА_3 про використану електричну енергію", який відповідач отримує разом із рахунками та повинен повернути підписаним та скріпленим печаткою в термін до 10 днів.

Для проведення остаточного розрахунку відповідач протягом 3 робочих днів з дня закінчення розрахункового періоду повинен отримати в розрахунковому відділі відповідного РВЕ або у відділі розрахунків з юридичними особами СО "Харківенергозбут" рахунок на оплату електричної енергії. Цей рахунок має бути оплачений протягом 5 операційних днів з дня його отримання.

В разі неявки відповідача для отримання рахунку позивач направляє рахунок відповідачу рекомендованим листом. У такому разі рахунок вважається отриманим відповідачем з дня його відправлення.

Також, відповідно до п.9.4. сторони встановили, що договір набирає законної сили з дня його підписання і укладається на строк до 31.12.2012 року. Якщо за місяць до закінчення терміну його дії, жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або про перегляд його умов, він вважається продовженим на кожний наступний календарний рік.

За таких обставин договір є пролонгованим на 2015 рік.

Звертаючись до господарського суду позивач зазначав, що на виконання умов договору № 70517 від 05.08.2010, він як постачальник, у період з квітня 2015 року по червень 2015 року, здійснив відповідачу відпуск електричної енергії що підтверджував наданими до матеріалів справи складеними та підписаними уповноваженими представниками сторін, а також скріплені печатками підприємств звіти про обсяги спожитої електричної енергії за квітень 2015, травень 2015 та червень 2015 року. (а.с. 15-17 т. 1).

Проте, відповідач належним чином не виконав взяті на себе договірні зобовязання та своєчасно не здійснив розрахунки за отриману на умовах договору електричну енергію, у звязку з чим, позивач, вважаючи свої права порушеними, звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 42340,54 грн. пені, нараховані за період квітень-липень 2015 року, 3% річних в сумі 2116,93 грн. нараховані за період квітень-червень 2015 року, 39099,81 грн. індексу інфляції нараховані за травень 2015 року.

Вирішуючи даний господарський спір, суд першої інстанції виходив з обставин, за якими встановив, що між сторонами по справі та іншими учасниками відповідних взаєморозрахунків були підписані спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 року № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» (зі змінами) . Вказані спільні протокольні рішення про організацію взаємних розрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету передбачають перерахування з Державного бюджету України відповідачу заборгованості по компенсації коштів по пільгам і субсидіям за грудень 2014 року та за січень-липень 2015 року. При цьому п. 5 вказаних спільних протокольних рішень, які є аналогічними за змістом, встановлює, що усі учасники розрахунків не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок перераховують кошти наступному учаснику розрахунків.

За викладеного, місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що уклавши вищезазначені спільні протокольні рішення про організацію взаємних розрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, сторони дійшли згоди про зміну порядку і строків взаєморозрахунків за придбану електричну енергію протягом періоду, у якому виникли спірні правовідносини, а тому відсутні правові підстави стверджувати про порушення відповідачем строків оплати отриманої електричної енергії, що передбачені договором, та притягнення відповідача до відповідності у вигляді стягнення інфляційних втрат, процентів річних та пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання за вказаним договором. Таким чином, в задоволені позовних вимог про стягнення з відповідача 42340,54 грн. пені (за період квітень-липень 2015 року), 3% річних в сумі 2116,93 грн. (за період квітень-червень 2015 року), 39099,81 грн. індексу інфляції за травень 2015 року судом відмовлено.

З висновками викладеними в рішенні суду погоджується колегія суддів.

Надаючи кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно приписів статей 6, 627, 628 та 638 ЦК України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 526, 629 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Згідно з ч. 2 ст. 93 Бюджетного кодексу України порядок та умови надання субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам визначаються Кабінетом Міністрів України.

Механізм перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню, зокрема на оплату електроенергії, визначено Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою КМУ № 20 від 11.01.2005.

Взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, Міністерством фінансів Автономної Республіки Крим, головними фінансовими управліннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок" та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою КМУ № 20 від 11.01.2005, визначені Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики, НАК "Нафтогаз України" № 55/57/43 від 03.02.2009, який був чинним станом на момент виникнення спірних правовідносин. (п.1.1. Порядку).

Відповідно до п. 1.2. Порядку № 55/57/43 від 03.02.2009 розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього Порядку, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню або договорів, що визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) та спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1, спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2.

Як свідчать матеріали справи, на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 11.05.2005 р. № 20 Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг субсидій та компенсацій(зі змінами) (далі постанова КМУ № 20) та згідно Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію, затвердженим наказом міністерства палива та енергетики України від 03.02.2009 за №55/57/43 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) між сторонами, в тому числі АК "Харківобленерго" та КП "Лозоваводоканал" були підписані наступні Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету:

- спільне протокольне рішення № 20/179 від 19.01.2015 р. разом з платіжним дорученням № 16, згідно якого оплата була проведена 03.02.2015 р. на суму 603157,00 грн. (а.с. 86 т. 1);

- спільне протокольне рішення № 20/538 від 16.02.2015 р. разом з платіжним дорученням № 17, згідно якого оплата була проведена 02.04.2015 р. на суму 710574,00 грн. (а.с. 88 т. 1);

- спільне протокольне рішення № 20/947 від 17.03.2015 р. разом з платіжним дорученням № 18, згідно якого оплата була проведена 20.04.2015 р. на суму 581819,00 грн. (а.с. 90 т. 1);

- спільне протокольне рішення № 20/1149 від 09.04.2015 р. разом з платіжним дорученням № 19, згідно якого оплата була проведена 04.05.2015 р. на суму 646069,00 грн. (а.с. 92 т. 1);

- спільне протокольне рішення № 20/1923 від 10.06.2015 р. разом з платіжним дорученням № 21, згідно якого оплата була проведена 26.06.2015 р. на суму 214887,00 грн. (а.с. 94 т. 1);

- спільне протокольне рішення № 20/2357 від 09.07.2015 р. разом з платіжним дорученням № 22, згідно якого оплата була проведена 22.07.2015 р. на суму 550903,00 грн. (а.с. 96 т. 1).

Так, предметом вказаних спільних протокольних рішень є організація проведення сторонами взаєморозрахунків за спірним договором, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 N 20 "Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій", та згідно з Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженим наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та Державної казначейської служби України від 03.02.2009 N 55/57/43 (далі - Порядок).

Дослідженням вказаних документів встановлено, що протокольні рішення про організацію взаємних розрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету передбачають перерахування з Державного бюджету України відповідачу заборгованості по компенсації коштів по пільгам і субсидіям за спожиту КП "Лозоваводоканал" в грудні 2014 року, січні липні 2015 року та встановлює порядок таких розрахунків.

Так, пункт 5 вказаних спільних протокольних рішень встановлює, що усі учасники розрахунків не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок перераховують кошти наступному учаснику розрахунків.

За умовами п. 4.4. вказаних рішень, КП "Лозоваводоканал" (сторона 3 протокольних рішень) після отримання відповідних коштів з державного бюджету перераховує ці кошти Стороні 4 - АК "Харківобленерго", в погашення заборгованості за куповану в грудні 2014 року, січні липні 2015 року електричну енергію, яка є предметом даного позову, згідно договору на постачання електричної енергії № 70517 від 05.08.2010 року.

Зазначені спільні протокольні рішення, згідно п. 9, набрали чинності з моменту підписання їх сторонами та діяли до повного їх виконання.

З урахуванням встановлених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що підписанням зазначених спільних протокольних рішень, сторони, тим самим, дійшли взаємної згоди про організацію порядку здійснення взаємних розрахунків за договором на постачання електричної енергії №70517 від 05.08.2010 та підтвердили свій намір здійснення розрахунків саме у такій спосіб та порядок.

У відповідності до п. 2.4 Порядку, спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків підписуються усіма учасниками розрахунків: відповідним головним фінансовим управлінням, відповідним головним управлінням Державної казначейської служби України, постачальниками та транспортувальниками ресурсів (надавачами товарів, послуг), Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", ДП "Енергоринок". Спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію додатково погоджуються з Міністерством енергетики та вугільної промисловості України.

Матеріали справи свідчать про те, що з боку позивача вказані протокольні рішення підписані без будь-яких зауважень та заперечень.

Матеріалами справи підтверджується, що на виконання умов підписаних сторонами спільних протокольних рішень та з метою виконання зобовязань за договором № 70517 від 05.08.2010, відповідач здійснив оплату отриманої від АК "Харківобленерго" у грудні 2014 року, січні липні 2015 року електричної енергії, про що свідчать наявні в матеріалах справи платіжні доручення №16 на суму 603157,00 грн. (оплата проведена 03.02.2015); №17 від 18.03.2015 на суму 710574,00 грн. (оплата проведена 02.04.2015); №18 від 19.03.2015 на суму 581819,00 грн. (оплата проведена 20.04.2015); №19 від 14.04.2015 на суму 646069,00 грн. (оплата проведена 04.05.2015); № 21 від 26.06.2015 на суму 214887,00 грн. (оплата проведена 26.06.2015); №22 від 13.07.2015 на суму 550903,00 грн. (оплата проведена 22.07.2015). (а.с. 84, 85, 87, 89, 91, 93, 95). Здійснення відповідачем оплати отриману за договором № 70517 від 05.08.2010 електричної енергії позивачем не заперечується.

Разом з тим, звертаючись до суду з позовом, АК "Харківобленерго" позивач зауважував на тому, що відповідач свої зобов'язання з оплати поставленої позивачем електричної енергії в обумовлений сторонами строк не виконав, у зв'язку з чим просив стягнути з КП "Лозоваводоканал" 42340,54 грн. пені, нараховані за період квітень-липень 2015 року, три відсотки річних в сумі 2116,93 грн. нараховані за період квітень-червень 2015 року та 39099,81 грн. інфляційних втрат нарахованих за травень 2015 року.

За приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. (Стаття 546 Цивільного кодексу України).

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з п. 4.2.1 договору №70517 від 05.08.2010, за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3 - 2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком № 2 "Порядок розрахунків", відповідач сплачує позивачу суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу, 3% річних та індексу інфляції.

Сума пені нараховується відповідачу з першого дня прострочення платежу, який повинен бути здійснений споживачем в термін, встановлений в додатку № 2 "Порядок розрахунків", до дня сплати заборгованості включно та зазначається з рахунку окремим рядком.

Враховуючи заявлені позивачем вимоги та заперечення, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що під час виконання умов договору № 70517 від 05.08.2010 року, контрагентами за договором одночасно виконувались не тільки його умови, але й вимоги низки спеціальних нормативно-правових актів, якими, зокрема, встановлюється Порядок нарахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. за № 20) та Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію (затверджений наказом Міністерства палива та енергетики України, НАК Нафтогаз України та Державного казначейства України від 03.02.2009 р. за № 55/57/43).

Таким чином, виконання договірного зобовязання відповідачем невідємно повязано із виконанням вказаних спеціальних нормативно-правових актів, які регулюють порядок надання пільг та субсидій з державного бюджету учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання і, в даному випадку, електроенергію.

у зв'язку з цим, колегія суддів зазначає, що сторони, уклавши вищезазначені спільні протокольні рішення про організацію взаємних розрахунків за електроенергію поставлену в грудні 2014 року та січні липні 2015 року за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, тим самим дійшли взаємної згоди про зміну порядку і строків взаєморозрахунків за придбану електричну енергію протягом періоду, у якому виникли спірні правовідносини.

Як правомірно зазначено судом першої інстанції, підписуючи спільні протокольні рішення, сторони за взаємною згодою визначили схему та порядок розрахунків з метою погашення заборгованості КП "Лозоваводоканал" за спірним договором. Зазначені рішення були погоджені з Міністерством енергетики та вугільної промисловості України.

Таким чином, підписання позивачем спільних протокольних рішень свідчить про його згоду з порядком проведення розрахунків за спожиту електричну енергію за договором № 70517 від 05.08.10 р., а погашення заборгованості за спірним договором відбувалось виключно на підставі укладених сторонами спільних протокольних рішень. За таких обставин, доводи позивача, з приводу того, що спільні протокольні рішення не змінюють зобов'язання сторін за договором про постачання електричної енергії № 70517 від 05.08.10 р. спростовуються матеріалами справи та є безпідставними.

Для застосування санкцій, зокрема пені, передбаченої пп. 4.2.1. п. 4.2. договору про постачання електричної енергії від 05.08.2010, та наслідків порушення грошового зобовязання, встановлених ч. 2 ст. 625 ЦК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, визначених Спільним протокольним рішенням від 09.04.2015.

Як встановлено судом апеляційної інстанції з пояснень представників сторін та наданих ними до суду апеляційної інстанції актів взаємозвірок та розрахунку суми боргу, погашення заборгованості за поставлену відповідачу протягом квітня-червня 2015 року електричну енергію відбувалося виключно на підставі вищевказаних спільних протокольних рішень та у встановлених ними порядку та строки.

Як свідчать матеріали справи і належними по справі доказами не спростовано відповідачем, розрахунки за поставлену відповідачу електричну енергію за спірним договором відбулось у порядку та строки, передбачені спільними протокольними рішеннями.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави стверджувати про порушення відповідачем строків оплати отриманої електричної енергії та притягнення відповідача до відповідності у вигляді стягнення інфляційних втрат, процентів річних та пені за несвоєчасне виконання грошового зобовязання за вказаним договором.

З подібних правовідносин Верховним Судом України було винесено постанову № 3-105 гс14 від 09.09.2014 року, в якій встановлено відсутність підстав для стягнення пені, передбаченої умовами договору поставки природного газу, та застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, оскільки, уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 25.03.2015 у справі № 924/1265/13 та від 23.09.2015 у справі № 917/2519/14.

Такого ж висновку дійшов Вищий господарський суд в постанові від 17.06.2015 у справі № 920/1503/14, в якій між сторонами у справі ПАТ НАК Нафтогаз та ТОВ Сумитеплоенерго, були підписані спільні протокольні рішення про порядок проведення взаєморозрахунків між сторонами у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 11 січня 2005 р. № 20 Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг субсидій та компенсацій.

Згідно ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобовязані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Отже, для застосування штрафних санкцій, передбачених спірним договором поставки електроенергії , та наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених спільними протокольними рішеннями про організацію взаєморозрахунків, які діяли на момент розгляду справи.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що відповідачем згідно протоколів погодження було перераховано позивачу грошові кошти в розмірі 603157,00 грн. за грудень 2014 січень 2015, в розмірі 710574,00 грн. за січень-лютий 2015 року, в розмірі 581819,00 грн. за лютий-березень 2015 рок, в розмірі 646069,00 грн. за березень квітень 2015 року, в розмірі 214887,00 грн. за червень 2015 року та 550903,00 грн. за травень липень 2015 року. При цьому, розрахунок за поставлену електроенергію відбувся у порядку та строки, передбачені у спільних протокольних угодах про взаєморозрахунки за електричну енергію.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що підписанням спільних протокольних рішень сторони, тим самим, організували порядок проведення взаємних розрахунків за договором на постачання електричної енергії № 70517 від 05.08.2010, що виключає в даному випадку вважати відповідача таким, що прострочив виконання своїх зобовязань за укладеним договором, а отже і виключає застосування до відповідача відповідальності у вигляді нарахування та сплати пені, інфляційних та 3% річних.

Зважаючи на наведене, на думку судової колегії, господарським судом у повній мірі з'ясовано обставини, що мають значення для даної справи, рішення прийняте при дотриманні норм матеріального та процесуального права, у звязку з чим, підстав для його скасування колегія суддів не знаходить.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 06.10.2015 у справі № 922/4379/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Тарасова І. В.