номер провадження справи 6/16/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.12.2015 Справа № 908/698/15-г

Суддя Місюра Людмила Сергіївна, розглянувши скаргу Відкритого акціонерного товариства „Запоріжжяобленерго на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, яка подана у справі № 908/698/15-г

за позовом Публічного акціонерного товариства „Київсільелектро (вул. Льва Толстого, буд. 55-А, м. Київ, 01032)

до Відкритого акціонерного товариства „Запоріжжяобленерго (вул. Сталеварів, буд. 14, м. Запоріжжя, 69035)

Про стягнення 35 935 801 грн. 57 коп. та зобовязання відповідача прийняти в експлуатацію закінчений обєкт будівництва

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників:

Від стягувача (позивача): ОСОБА_1 дов. № 12-137 від 16.11.2015р.

Від боржника (відповідача): ОСОБА_2 дов. № 345 від 15.06.2015р.; ОСОБА_3 дов. № 346 від 15.06.2015р.

Від Департаменту ДВС: ОСОБА_4 дов. № 20-22/53 від 27.04.2015р.

В С Т А Н О В И В:

25.11.2015р. до господарського суду Запорізької області за вх. 008-32/18602 надійшла скарга Відкритого акціонерного товариства „Запоріжжяобленерго на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у справі № 908/698/15-г.

В скарзі стягувач просить суд: 1. Визнати дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 49390248 неправомірними. 2. Визнати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.11.2015р. про відкриття ви конавчого провадження на підставі ухвали господарського суду Запорізької області по справі № 908/698/15-г від 27.05.2015р. недійсною. 3. Визнати дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо арешту коштів ВАТ «Запоріжжяобленерго» в рамках виконавчого провадження ВП № 49390248 неправомірними. 4. Визнати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.11.2015р. про арешт коштів ВАТ «Запоріжжяобленерго»в рамках виконавчого провадження ВП № 49390248 недійсною. 5. Визнати дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо арешту майна ВАТ «Запоріжжяобленерго» та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження ВП № 49390248 неправомірними. 6. Визнати постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 17.11.2015р. про арешт майна ВАТ «Запоріжжяобленерго» та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконав чого провадження ВП № 49390248 недійсною.

Стягував (позивач по справі) надав суду заперечення на скаргу від 14.12.2015р., у яких зазначено: В проваджені господарського суду Запорізької області знаходилась справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Київсільелектро» до Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення 35 935 801 грн. 87 коп. та зобов'язання відповідача прийняти в експлуатацію закінчений об'єкт будівництва. 10 квітня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «Київсільелектро» та Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» укладена мирова угода в рамках судової справи № 908/698/15-г, що знаходилася на розгляді господарського суду Запорізької області. Дана мирова угода була затверджена ухвалою суду від 27.05.2015р., в якій зокрема зазначено, що дана ухвала господарського суду Запорізької області у справі №908/698/15-г є виконавчим документом, набирає чинності з 27.05.2015р. Внаслідок порушення відповідачем за справою умов мирової угоди, що затверджена ухвалою суду, позивач був змушений звернутися до виконавчої служби задля її примусового виконання. Так, 17 листопада 2015 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_5 винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, арешт коштів боржника та оголошення заборони на його відчуження. Не погодившись із прийнятими постановами, відповідач звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця, якою зокрема просить визнати дії державного виконавця з приводу відкриття виконавчого провадження неправомірними, а постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та інші постанови про проведенню виконавчих дій недійсними. В своїх доводах Відповідач посилається на порушення норм діючого законодавства, але Позивач не погоджується із ними, ухвалу господарського суду Запорізької області про затвердження мирової угоди за справою № 908/698/15-г від 27.05.2015р. вважає такою, що відповідає нормам діючого законодавства та обов'язковою до виконання, дії державного виконавця стосовно відкриття виконавчого провадження та проведення по ньому виконавчих дії, вважає правомірними та такими, що відповідає нормам діючого законодавства, враховуючи наступне: 1. У першому пункті скарги Відповідач стверджує, що ухвала господарського суду по справі № 908/698/15-г від 27.05.2015р. про затвердження мирової угоди не відповідає вимогам до виконавчого документа, встановленого законодавством. На думку Відповідача в ухвалі не зазначено дані щодо розміру і строків погашення заборгованості. Порядок погашення заборгованості (сума і строки погашення) визначено відповідним графіком, що є додатком до мирової угоди, але який не відображений в ухвалі від 27.05.2015 р. ОСОБА_2 того, Відповідач зазначив, що в ухвалі не визначено строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Але, відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". За приписами ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до частини 1 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Пунктом 2 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, ухвали у господарських справах у випадках, передбачених законом. Пунктом 2 ч. 1 ст. 22 ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження", що виконавчі документи такого роду можуть бути пред'явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. 4.2 цієї ж статті встановлено, що строки зазначені вище встановлюються з дня після набрання ними юридичної сили. Виходячи із тексту ухвали, остання набрала чинності з 27.05.2015р. Статтею 78 ГПУ України передбачено затвердження господарським судом мирової угоди сторін шляхом винесення ухвали. Вимоги до виконавчого документа встановлені у ст. 18 цього Закону. Так, у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; резолютивна частина рішення; дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. Виконавчий документ повинен бути підписаний уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплений печаткою. Скріплення виконавчого документа гербовою печаткою є обов'язковим у разі, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, за законом зобов'язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України. Державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження з підстав, наведених у цій статті, а також за наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження. Згідно з роз'ясненнями, наданими в п.7.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 № 9, ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" і як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством (статтею 86 ГПК та статтею 18 названого Закону) ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов'язань сторін тощо. Так, п.4.1 мирової угоди, в редакції ухвали суду, закріплений, зокрема обов'язок відповідача здійснити оплату 2 845 630 грн. на користь позивача не пізніше 15.04.2015р. Даний обов'язок чітко встановлений як сумою, так і строками, але станом ані на 15.04.2015р., ані на дату винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (17.11.2015р.), ані на дату подання скарги на дії державного виконавця (25.11.2015р.), в повному обсязі не виконано! Залишок боргу у розмірі 25 610 672 грн. підлягає оплаті рівними частинами відповідно до графіку погашення заборгованості за мировою угодою. Зі змісту ухвали господарського суду Запорізької області від 27.05.2015р. вбачається, що ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає господарсько-процесуальним вимогам, а також Закону України "Про виконавче провадження", оскільки містить всі необхідні дані, у тому числі визначені розміри та строки погашення заборгованості, а також строк пред'явлення виконавчого документа до виконання. 2.. У другому пункті відповідач звертає увагу на те, що виконавче провадження відкрите на всю суму боргу, що зазначена у мировій угоді, що затверджена ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.05.2015р. не зважаючи на здійснення ним часткової оплати. Дійсно 28.08.2015р. Відповідач здійснив оплату у розмірі 1 200 000,00 грн., але лише 805 212 (вісімсот п'ять тисяч двісті дванадцять) грн. були віднесені на рахунок оплати за мировою угодою. Залишок суми був віднесений в якості оплати згідно призначення платежу - «оплата за вик. БМР по дог.870413 від 30.04.2013р.». Дана заборгованість не була предметом розгляду даного спору, хоча і виникла із тих самим договірних відносинах, між тими самими сторонами, але не була заявлена у позовній заяві, тому що виникла після затвердження мирової угоди та припинення провадження по справі. Таким чином, станом на момент винесення постанови про відкриття виконавчого провадження сума боргу складала 27 651 090 (двадцять сім мільйонів шістсот п'ятдесят одна тисяча дев'яносто)грн., про що листом від 03.12.2015 р. повідомлено державного виконавця, (копія додається). Також останнього було повідомлено, що 26.11.15р. боржником ВАТ «Запоріжжяобленерго» проведена оплата в розмірі 2 500 000 (два мільйони п'ятсот тисяч)грн. Таким чином, станом на 03.12.2015р. заборгованість складала 25 151 090 (двадцять п'ять мільйонів сто п'ятдесят одна тисяча дев'яносто)грн. Відповідач звертає увагу, що таким чином були порушені його права вільно розпоряджатися власними коштами, але ж не виконуючи законне рішення суду - Відповідач порушує права Позивача на отримання грошових коштів та розпорядитися ними на власний розсуд., ставлячи перевагу своїх прав над правами інших суб'єктів господарювання. Стягував вважає дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України правомірними та законними, а скаргу відповідача безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Розгляд скарги був призначений ухвалою суду від 25.11.2015 року на 14.12.2015 року о 11 годині 00 хвилин.

Ухвала про прийняття скарги від 25.11.2015 року та призначення судового засідання по справі була направлена стягувачу (позивачу по справі), боржнику (відповідачу) та виконавчій службі 26 листопада 2015 року, про що свідчить штамп вихідної кореспонденції № 09-11а/19683.

Від ВДВС надійшло клопотання від 11.12.2015 року, в якому він просить суд відкласти розгляд скарги, у звязку з відсутністю на час проведення судового засідання призначеного на 14.12.2015 року матеріалів виконавчого провадження на виконання ухвали суду та неможливістю надання їх до судового засідання.

Клопотання судом приймається та підлягає задоволенню, оскільки заявлено у відповідності до ст. ст. 22 та 77 ГПК України.

У звязку з клопотанням ВДВС, витребуванням додаткових документів, розгляд скарги слід відкласти.

Керуючись ст. ст. 22, 77, 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В :

Розгляд скарги відкласти до 13.01.2016 р. об 10 год. 00 хв.

Зобовязати стягувача (позивача) у строк до 06.01.2016р.: своєчасно та у повному обсязі виконати вимоги суду, викладені в ухвалі суду від 25.11.2015р.; а також надати суду докази направлення (вручення) ВДВС заяви про уточнення суми стягнення № 7 від 04.12.2015р.; письмово вказати та документально підтвердити скільки усього було погашено в рахунок оплати заборгованості по мировій угоді на день розгляду справи; належним чином засвідчені читаємі копії витребуваних документів надати до матеріалів справи, оригінали надати в судове засідання - суду для огляду. . Забезпечити явку в судове засідання уповноваженого представника.

Зобовязати боржника (відповідача) у строк до 06.01.2016р.: своєчасно та у повному обсязі виконати вимоги суду, викладені в ухвалі суду від 25.11.2015р.; письмово вказати та документально підтвердити скільки усього було погашено в рахунок оплати заборгованості по мировій угоді на день розгляду справи; письмово вказати конкретну норму законодавства, відповідно до якої заборонено накладати арешт на рахунки, на які ВДВС наклав арешт; належним чином засвідчені читаємі копії витребуваних документів надати до матеріалів справи, оригінали надати в судове засідання суду для огляду. . Забезпечити явку в судове засідання уповноваженого представника.

Зобовязати Виконавчу у строк до 06.01.2016р., своєчасно та у повному обсязі виконати вимоги суду, викладені в ухвалі суду від 25.11.2015р.; належним чином засвідчені читаємі копії витребуваних документів надати до матеріалів справи. Забезпечити явку в судове засідання уповноваженого представника.

Ухвалу суду направити стягувачу, боржнику та на адресу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Городецького, буд. 13).

Суддя Л.С. Місюра