РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 910/26157/15 03.12.15 р.

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СУПЕРЩІТКА"

до Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

про стягнення 1 022 214,78 грн.

Суддя Зеленіна Н.І.

При секретарі судового засідання Ліпіній В.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Марченко А.І. за довіреністю № б/н від 25.09.2015 р.;

від відповідача: Жигало О.С. за довіреністю № 1483-ню від 06.07.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "СУПЕРЩІТКА" звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" про стягнення 1 088 766,03 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.10.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 29.10.2015 р.

29.10.2015 р. від відповідача через відділ діловодства від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 29.10.2015 р. представник позивача подала клопотання про продовження строку вирішення спору у справі на 15 днів.

Ухвалою від 29.10.2015 р. продовжено строк вирішення спору у справі на 15 днів.

У судовому засіданні 29.10.2015 р. оголошувалась перерва до 19.11.2015 р.

18.11.2015 р. від позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи, серед яких міститься, зокрема, заява про уточнення позовних вимог, за якою позивач просить стягнути з відповідача 834 168,84 грн. заборгованості, 148 566,76 грн. пені, 24 622,51 грн. інфляційних втрат та 14 856,67 грн. 3 % річних.

У судовому засіданні 19.11.2015 р. оголошувалась перерва до 01.12.2015 р.

У судовому засіданні 01.12.2015 р. оголошувалась перерва до 03.12.2015 р.

Представник позивача у судовому засіданні 03.12.2015 р. підтримала уточнені позовні вимоги.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві.

У судовому засіданні 03.12.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні в справі матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

25.02.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "СУПЕРЩІТКА" (позивач, Виконавець) та Державним територіально-галузевим об'єднанням "Південно-Західна залізниця" (надалі - відповідач, Замовник) укладено Договір № ПЗ/Л-15240/НЮ (надалі - Договір).

Відповідно до п. п. 1.1., 1.2. Договору, Виконавець зобов'язується, згідно умов та положень даного Договору, надавати послуги прибирання приміщень та територій (надалі - послуги прибирання) вокзалів станцій Козятин, Фастів, Біла Церква та Роток, Хмельницький, Вінниця (надалі-кінцеві одержувачі послуг) згідно з переліком видів, обсягів та вартості послуг визначених окремо для кожного кінцевого одержувача послуг в Додатках №1, №2, №3, №4, №5 та переліку послуг по прибиранню визначених окремо для кожного одержувача послуг в Додатках №6, №7, №8, №9, №10, які є невід'ємною частиною Договору, а Замовник зобов'язується їх прийняти та своєчасно оплатити. Кінцевими одержувачами послуг Замовника є відокремлені підрозділи: вокзали станцій Козятин, Фастів, Біла Церква та Роток, Хмельницький, Вінниця.

Згідно з п. п. 3.1., 3.2. Договору, вартість послуг Виконавця визначається сторонами в щомісячних рахунках-фактурах та Актах наданих послуг, підписаних кінцевим одержувачем послуг Замовника і Виконавцем (для кожного одержувача послуг окремо). Сторони погоджуються, що загальна вартість послуг прибирання визначених приміщень та територій Замовника становить: 943 825,20 грн. без ПДВ згідно протоколу погодження договірної ціни (Додаток №11), що є невід'ємною частиною Договору.

Пунктами 4.1. - 4.3. Договору сторони погодили, що оплата за надані послуги проводиться кінцевим одержувачем послуг Замовника не пізніше 25 банківських днів наступного місяця, згідно актів надання послуг (для кожного кінцевого одержувача послуг окремо), підписаних уповноваженими представниками обох Сторін та рахунку-фактури, виставленого Виконавцем. Кінцевий одержувач послуг повинен підписати акт надання послуг протягом трьох робочих днів з дати подання його Виконавцем. Виконавець виставляє кінцевому одержувачу послуг Замовника рахунок за надані послуги на протязі 5 (п'яти) календарних днів з моменту підписання Сторонами відповідного Акту. Кінцевий одержувач послуг вказує в своєму платіжному дорученні номер і дату цього Договору, номер і дату рахунку, що підлягає оплаті.

Відповідно до п. 11.1. Договору, даний Договір набуває чинності з моменту його підписання і вступає в дію з 01.03.2015 р. і діє до 01.04.2015 р.

Зобов'язанням, згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 901 Цивільного кодексу України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

За правилами ст. 903 цього ж Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. ст. 626-629 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості; зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується відповідачем, позивач належним чином виконав зобов'язання за Договором, проте, станом на час розгляду справи відповідач у повному обсязі вартість наданих за Договором послуг не сплатив та допустив заборгованість у розмірі 834 168,84 грн.

Пунктом 7.1. Договору встановлено, що у випадку прострочення Замовником строків оплати, Замовник виплачує Виконавцю пеню в розмірі облікової ставки НБУ від належної до сплати суми за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє Замовника від проведення передбачених Договором розрахунків.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, відповідачу за порушення зобов'язань за Договором нараховано 148 566,76 грн. пені, 24 655,51грн. втрат від інфляції та 14 856,67 грн. 3 % річних.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд погоджується з доводами відповідача про те, що умовами п. 4.1. Договору, за яким оплата за надані послуги проводиться кінцевим одержувачем послуг Замовника не пізніше 25 банківських днів наступного місяця, згідно актів надання послуг (для кожного кінцевого одержувача послуг окремо), підписаних уповноваженими представниками обох Сторін та рахунку-фактури, виставленого Виконавцем, відтак, оплата послуг стала можливою після направлення позивачем таких рахунків.

Оскільки рахунки-фактури на оплату послуг за Договором позивачем направлено лише 10.09.2015 р., суд, з урахуванням строків поштового перебігу та 25-денного строку оплати (п. 4.1. Договору), вважає обґрунтованим та законним нарахування сум пені, 3 % річних та інфляційних втрат з 21.10.2015 р. (з 26-го банківського дня після отримання рахунків).

Враховуючи викладене та те, що станом на 21.10.2015 р. розмір заборгованості відповідача становив 834 168,84 (з урахуванням оплат у розмірі 109 656,36 грн., здійснених 19.10.2015 р.), судом виконано власні розрахунки:

Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції

Період заборгованостіСума боргу (грн.)індекс інфляції за періодІнфляційне збільшення суми боргу
21.10.2015 - 18.11.,841.02319 185,88

Таким чином, сума втрат від інфляції складає 19 185,88 грн.

Розрахунок 3 % річних:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
834168,8421.10.2015 - 18.11.2015293 %1988,29

Таким чином, загальна сума 3 % річних складає 1988,29 грн.

Розрахунок суми пені

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУСума пені за період прострочення
834168,8421.10.2015 - 29.10.2015922,0000 %4 525,08
834168,8430.10.2015 - 18.11.20152022,0000 %10 055,74

Таким чином, загальна сума пені за договором складає 14 580,82 грн.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Кодексу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як встановлено ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 834 168,84 грн. заборгованості, 14 580,82 грн. пені, 19 185,88 грн. інфляційних втрат та 1 988,29 грн. 3 % річних обґрунтованими, підтвердженими наявними в матеріалах справи доказами та не спростованими належним чином та у встановленому законом порядку відповідачем, а відтак такими, що підлягають задоволенню. У задоволенні решти позовних вимог належить відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 43, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" (01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СУПЕРЩІТКА" (04053, м. Київ, провул. Киянівський, буд. 7А; ) 834 168 (вісімсот тридцять чотири тисячі сто шістдесят вісім) грн. 84 коп. заборгованості, 14 580 (чотирнадцять тисяч п'ятсот вісімдесят) грн. 82 коп. пені, 19 185 (дев'ятнадцять тисячі сто вісімдесят п'ять) грн. 88 коп. інфляційних втрат, 1 988 (одну тисячу дев'ятсот вісімдесят вісім) грн. 29 коп. 3 % річних та 13 898 (тринадцять тисяч вісімсот дев'яносто вісім) грн. 84 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 08.12.2015 р.

Суддя Н.І. Зеленіна