КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2015 р. Справа№ 910/15629/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників cторін:

прокуратури: Греськів І.І., посвідчення № 002668 від 05.09.12,

позивача 1: не з'явився,

позивача 2: не з'явився,

відповідача: Желепа В.І., довіреність б/н від 01.07.15.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва

на рішення господарського суду міста Києва від 25.08.2015 р.

у справі № 910/15629/15 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Заступника прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради та Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест"

про стягнення 4 313 068,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради та Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) звернувся до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест" про стягнення 4 313 068,80 грн.

Позовні вимоги були мотивовані тим, що на думку прокурора: 1) відповідачем як інвестором не виконані умови Інвестиційного договору №11 про реконструкцію та будівництво будинків по вул. Старовокзальній, 13/146 лі. А, А', вул. Саксаганського, 143 літ. А, вул. Саксаганського, 145 літ. А, вул. Жилянській, 142 в м. Києві від 07.04.2006 року; 2) відповідач неправомірно набув право власності на: нежитлові приміщення на вул. Старовокзальна, 13/146, літ. "А", площею 108,2 кв. м. вартістю 391 860 грн.; нежитлові приміщення на вул. Старовокзальна, 13/146 літ. "А", площею 856,3 кв. м. вартістю 1663612,80 грн.; нежитлові приміщення на вул. Старовокзальна, 13/146 літ. "Б", площею 32,1 кв. м., вартістю 101680,80 грн.; нежитлові приміщення по вул. Саксаганського, 145 літ. "А", площею 339 кв. м., вартістю 789066 грн. та нежитлові приміщення по вул. Саксаганського, 143 літ. "А", площею 722,8 кв. м., вартістю 1366849,2 грн. у м. Києві.

З цих підстав, прокурор просив задовольнити позов: 1) Визнавши право комунальної власності територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради на нежитлові приміщення на вул. Старовокзальна, 13/146, літ. "А", площею 108,2 кв. м. вартістю 391 860 грн.; нежитлові приміщення на вул. Старовокзальна, 13/146 літ. "А", площею 856,3 кв. м. вартістю 1663612,80 грн.; нежитлові приміщення на вул. Старовокзальна, 13/146 літ. "Б", площею 32,1 кв. м., вартістю 101680,80 грн.; нежитлові приміщення по вул. Саксаганського, 145 літ. "А", площею 339 кв. м., вартістю 789066 грн. та нежитлові приміщення по вул. Саксаганського, 143 літ. "А", площею 722,8 кв. м., вартістю 1366849,2 грн. у м. Києві (далі по тексту - спірні будівлі, спірне майно, спірні приміщення); 2) Витребувавши у комунальну власність територіальної громади м. Києва в особі Київської міської ради від товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест" нежитлові приміщення на вул. Старовокзальна, 13/146, літ. "А", площею 108,2 кв. м. вартістю 391 860 грн., нежитлові приміщення на вул. Старовокзальна, 13/146 літ. "А", площею 856,3 кв. м. вартістю 1663612,8 грн., нежитлові приміщення на вул. Старовокзальна, 13/146 літ. "Б", площею 32,1 кв. м., вартістю 101680,8 грн., нежитлові приміщення по вул. Саксаганського, 145 літ. "А", площею 339 кв. м., вартістю 789066 грн. та нежитлові приміщення по вул. Саксаганського, 143 літ. "А", площею 722.8 кв. м., вартістю 1366849,2 грн. у м. Києві.

Рішенням господарського суду м. Києва від 25.08.2015 року у справі №910/15629/15 в позові відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Заступник прокурора міста Києва звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив суд скасувати рішення господарського суду м. Києва від 25.08.2015 року у справі №910/15629/15 та прийняти нове рішення, яким позов прокурора задовольнити. Також, скаржник просив суд відстрочити прокуратурі м. Києва сплату судового збору за подання апеляційної скарги до прийняття судом рішення у справі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.10.2015 року апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 10.11.2015 року. Також, в зазначеній ухвалі судом було відстрочено Заступнику прокурора міста Києва сплату судового збору у розмірі 80388,00 грн. до винесення постанови по справі з наступних підстав.

Згідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір" в редакції чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Необхідно зазначити, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін; клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом; особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі (п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Клопотання про відстрочення сплати судового збору було обґрунтоване тим, що Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" ст. 5 Закону України "Про судовий збір" викладено в новій редакції, відповідно до якої органи прокуратури не мають пільг на сплату судового збору при здійсненні представницьких повноважень. Натомість Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" видатки на сплату прокурорами судового збору не передбачені. За таких обставин, враховуючи відсутність можливості сплати органами прокуратури судового збору на даний час, на думку скаржника є підстави відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" для відстрочення прокуратурі м. Києва сплати судового збору.

Таким чином, Заступник прокурора міста Києва не має змоги здійснити оплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду міста Києва від 25.08.2015 р. по справі №910/15629/15 на даний час.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст. 124 Конституції України).

Згідно приписів ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст. 3 вказаного Закону встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією та законами України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Для забезпечення справедливого та неупередженого розгляду справ у розумні строки, встановлені законом, в Україні діють суди першої, апеляційної, касаційної інстанцій і Верховний Суд України. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст.ст. 7, 8 Закону).

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Таким чином, відмовивши у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору та повернувши апеляційну скаргу на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, скаржник буде позбавлений права на апеляційне оскарження, встановленого ст. 129 Конституції України.

Задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору надасть можливість скаржнику реалізувати його процесуальні права, як апелянта.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню.

Відповідач у своєму письмовому відзиві на апеляційну скаргу просив суд змінити рішення господарського суду м. Києва від 25.08.2015 року у справі №910/15629/15, виключивши посилання на застосування наслідків пропуску позовної давності позивачем, як на підставу для відмови у позову, а в іншій частині рішення залишити без змін.

В судове засідання, яке відбулось 10.11.2015 року не з'явився представник позивача 1. Враховуючи належне повідомлення всіх учасників судового процесу, а саме повернення поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, яке адресоване КМР під №0487, колегія суддів ухвалила розпочати розгляд справи у відсутності представника відповідача 1. Присутні представники надали суду свої усні пояснення стосовно апеляційної скарги. Представники прокуратури та позивача 2 підтримали апеляційну скаргу та просили суд її задовольнити. Представник відповідача не підтримав апеляційну скаргу та просив суд її відхилити. В судовому засіданні було оголошено перерву до 26.11.2015 року.

26.11.2015 року в судове засідання не з'явились представники позивачів та відповідача. Присутнім представником прокуратури було заявлено письмове клопотання про продовження строку розгляду справи на п'ятнадцять днів. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.11.2015 року було продовжено строк розгляду справи №910/15629/15 на п'ятнадцять днів, також було відкладено розгляд справи, у зв'язку з неявкою представників позивачів та відповідача, на 10.12.2015 року.

В судове засідання 10.12.2015 року не з'явились представники позивачів.

Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а саме повернення поштових повідомлень про вручення поштових відправлень, які адресовані КМР та Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради під №0463 та №041, а також те, що явка представників сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників позивача.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представників прокуратури та відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню у зв'язку з таким.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, 07.04.2006 року між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (правонаступник - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); далі по тексту - Замовник, позивач-2), Комунальним підприємством "Дирекція реставраційно-відновлювальних робіт" (далі по тексту - Служба замовника) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест" (далі по тексту - Інвестор, відповідач) укладено Інвестиційний договір №11 про реконструкцію та будівництво будинків по вул. Старовокзальній, 13/146 лі. А, А', вул. Саксаганського, 143 літ. А, вул. Саксаганського, 145 літ. А, вул. Жилянській, 142 в м. Києві (далі по тексту - Договір).

Відповідно до п. 1 Договору, предметом Договору є реалізація інвестиційного проекту з реконструкції та будівництва будинків за адресою : м. Київ, вул. Старовокзальній, 13/146 літ. А, А', вул. Саксаганського, 143 літ. А, вул. Саксаганського, 145 літ. А, вул. Жилянській, 142 (далі - Об'єкти інвестування) на умовах , визначених конкурсом по залученню інвесторів для реконструкції будинку, затвердженого протоколом конкурсної комісії від 23.12.2005 № 12 та цим Договором.

Згідно з п. 2.6.5. Договору відповідач зобов'язався побудувати 4000,0 кв.м. приміщення для розміщення Святошинського районного суду м. Києва на вул. Якуба Коласа, 27-А та передати їх до комунальної власності територіальної громади м. Києва.

Відповідно до п. 2.6.6. Договору відповідач зобов'язався після введення об'єктів інвестування в експлуатацію передати до комунальної власності територіальної громади м. Києва 4500,00 кв.м. нежилих приміщень в будинках та забезпечити належне утримання майна, що передається у власність інвестору.

Пунктом 4.1. Договору сторони визначили наступний порядок використання результатів реконструкції та будівництва об'єкту інвестування:

- площа нежилих приміщень в обсязі 4 500,00 кв.м. передається до комунальної власності територіальної громади м. Києва;

- решта площі нежитлових приміщень передається відповідачу. Право власності відповідача на майно виникає після введення об'єкту інвестування в експлуатацію і оформлюється у відповідності до діючого законодавства.

Рішенням Київської міської ради (далі по тексту - позивач-1, КМР, Київрада) від 19.02.2009 року №75/1130 "Про передачу нежилих будинків та нежилих приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва у власність товариству з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест"" (далі по тексту - Рішення №75/1130) з метою задоволення суспільних та соціальних потреб держави та громадян, в порядку виконання зобов'язань, визначених інвестиційним договором від 7 квітня 2006 року N 11, передати Товариству з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест" у власність нежилі будинки та приміщення у Шевченківському районі м. Києва, а саме: нежилі приміщення в будинку на вулиці Старовокзальній, 13/146 літ. "А", "А"" площею 964,5 кв. м, нежилий будинок на вулиці Старовокзальній, 13/146 літ. "Б"" площею 32,1 кв. м, нежилий будинок на вулиці Саксаганського, 143 літ. "А" площею 722,8 кв. м, нежилий будинок на вулиці Саксаганського, 145 літ. "А" площею 339,0 кв. м, нежилі будинки на вулиці Жилянській, 142 літ. "А" площею 1148,8 кв. м, літ. "Б" площею 611,7 кв. м за умови компенсації вартості, визначеної звітом про оцінку вартості згаданих нежилих будинків і приміщень (п. 1. Рішення №75/1130).

Відповідно до п. 3 Рішення №75/1130, Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест" повинно перерахувати кошти до міського бюджету за нежилі приміщення в будинку на вулиці Старовокзальній, 13/146 літ. "А", "А"", нежилий будинок на вулиці Старовокзальній, 13/146 літ. "Б"", нежилий будинок на вулиці Саксаганського, 143 літ. "А", нежилий будинок на вулиці Саксаганського, 145 літ. "А", нежилі будинки на вулиці Жилянській, 142 літ. "А", літ. "Б".

Згідно з п. 4. Рішення №75/1130, після виконання пункту 3 цього рішення Головному управлінню комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) доручено підписати акти приймання-передачі у власність Товариству з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест" нежилі приміщення в будинку на вулиці Старовокзальній, 13/146 літ. "А", "А"", нежилий будинок на вулиці Старовокзальній, 13/146 літ. "Б"", нежилий будинок на вулиці Саксаганського, 143 літ. "А", нежилий будинок на вулиці Саксаганського, 145 літ. "А" та оформити свідоцтва про право власності на зазначені будинки і приміщення.

Відповідно до п. 10 Рішення №75/1130, Головному управлінню комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) протягом 60 днів з моменту перерахування інвестором коштів за нежилі будинки та приміщення, зазначені у пункті 1 цього рішення, забезпечити відселення Головного управління контролю за благоустроєм м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Комунального підприємства "Київблагоустрій" у приміщення площею 1249,4 кв. м за адресою: м. Київ, вул. Павла Усенка, 6, корпус 6 (2 поверх), а саме: Головне управління контролю за благоустроєм м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - 900,0 кв. м; Комунальне підприємство "Київблагоустрій" - 349,4 кв. м.

Рішенням Київської міської ради від 08.10.2009 року №351/2420 "Про внесення змін до рішення Київради від 19.02.2009 N 75/1130", частково задоволено протест прокурора міста Києва від 14.05.2009 N 07/1-228/1вих-05 та внесено зміни до рішення Київради від 19.02.2009 N 75/1130 "Про передачу нежилих будинків та нежилих приміщень комунальної власності територіальної громади міста Києва у власність Товариству з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест", виклавши пункти 1 та 10 рішення в такій редакції:

- " 1. З метою задоволення суспільних та соціальних потреб держави та громадян, в порядку виконання зобов'язань, визначених інвестиційним договором від 7 квітня 2006 року N 11, передати Товариству з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест" у власність нежилі будинки та приміщення у Шевченківському районі м. Києва, а саме: нежилі приміщення в будинку на вулиці Старовокзальній, 13/146 літ. "А", "А"" площею 964,5 кв. м, нежилий будинок на вулиці Старовокзальній, 13/146 літ. "Б"" площею 32,1 кв. м, нежилий будинок на вулиці Саксаганського, 143 літ. "А" площею 722,8 кв. м, нежилий будинок на вулиці Саксаганського, 145 літ. "А" площею 339,0 кв. м, нежилі будинки на вулиці Жилянській, 142 літ. "А" площею 1148,8 кв. м, літ. "Б" площею 611,7 кв. м за умови компенсації вартості, визначеної звітом про оцінку вартості згаданих нежилих будинків і приміщень.

- 10. Головному управлінню комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) протягом 60 днів з моменту перерахування інвестором коштів за нежилі будинки та приміщення, зазначені у пункті 1 цього рішення, забезпечити відселення Головного управління контролю за благоустроєм м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) в приміщення за адресою: м. Київ, вул. Павла Усенка, 6, корпус 6."

26.10.2009 року між позивачем-2, Комунальним підприємством "Дирекція реставраційно-відновлювальних робіт" (Служба замовника) та відповідачем на виконання рішення Київської міської ради від 19.02.2009р. №75/1130 укладено Додаткову угоду №5 до Договору (далі по тексту - Додаткова угода №5).

Згідно умов Додаткової угоди №5 пункт 4.1. Договору викладено в наступній редакції: "Сторони визначають наступний порядок використання результатів інвестування:

- нежилі приміщення в будинку по вул. Старовокзальна, 13/146 літ. "А" площею 108,2 кв.м., нежилий будинок по вул. Старовокзальна, 13/146 літ. "А" площею 856,3 кв.м., і нежилий будинок по вул. Старовокзальна, 13/146 літ. "Б" площею 32,1 кв.м., нежилий будинок по вул. Саксаганського, 143 літ. "А" площею 722,8 кв.м., нежилий будинок по вул. Саксаганського, 145 літ. "А" площею 339,0 кв.м., нежилі будинки по вул. Жилянській, 142 літ. "А" площею 1148,8 кв.м., літ. "Б" площею 611,7 кв.м. - передаються у власність інвестору - ТОВ "ВВ Інвест", після перерахування товариством коштів до міського бюджету, визначених звітом про оцінку вартості вищезгаданих нежилих будинків і приміщень та підписання актів приймання-передачі у власність;

- взяти до відома, що нежилі будинки по вулиці Жилянській, 142 літ. "А", літ. "Б" передаються у власність інвестору після відселення підрозділів Святошинського районного суду міста Києва та виконання пункту 2.6.5. даного договору".

Рішенням господарського суду м. Києва від 09.04.2013 року у справі №5011-25/17987-2012, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.07.2013 року та Постановою Вищого Господарського Суду України від 14.10.2013 року, визнано недійсною з моменту укладення Додаткову угоду №5 від 26.10.2009р. до Інвестиційного договору про реконструкцію та будівництво будинків по вул. Старовокзальній 13/146 літ. А, А', вул. Саксаганського, 143 літ. А, вул. Саксаганського, 145 літ А, вул. Жилянській, 142 в м. Києві №11 від 07.04.2006р., укладену між Головним управлінням комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариством з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест" та Комунальним підприємством "Дирекція реставраційно-відновлювальних робіт".

Згідно з ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, прокурор обґрунтовуючи свої позовні вимоги зазначив, що 1) відповідачем як інвестором не виконані умови Інвестиційного договору №11 про реконструкцію та будівництво будинків по вул. Старовокзальній, 13/146 лі. А, А', вул. Саксаганського, 143 літ. А, вул. Саксаганського, 145 літ. А, вул. Жилянській, 142 в м. Києві від 07.04.2006 року; 2) відповідач неправомірно набув право власності на: нежитлові приміщення на вул. Старовокзальна, 13/146, літ. "А", площею 108,2 кв. м. вартістю 391 860 грн.; нежитлові приміщення на вул. Старовокзальна, 13/146 літ. "А", площею 856,3 кв. м. вартістю 1663612,80 грн.; нежитлові приміщення на вул. Старовокзальна, 13/146 літ. "Б", площею 32,1 кв. м., вартістю 101680,80 грн.; нежитлові приміщення по вул. Саксаганського, 145 літ. "А", площею 339 кв. м., вартістю 789066 грн. та нежитлові приміщення по вул. Саксаганського, 143 літ. "А", площею 722,8 кв. м., вартістю 1366849,2 грн. у м. Києві.

Відповідно до п. 5 ст. 7 Закону України «Про інвестиційну діяльність», інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Так, Рішенням Конституційного суду України № 22-рп/2009 від 29 вересня 2009 року справа N 1-45/2009 встановлено, що "Власність є матеріальною основою суспільного розвитку, а питання володіння, користування і розпорядження нею - ключовими у діяльності органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Здійснення права державної власності включає відчуження державного майна, яке реалізується органами державної влади та іншими уповноваженими на це суб'єктами. Чинне законодавство передбачає відчуження державного майна шляхом приватизації та звичайне (неприватизаційне) відчуження. Під звичайним (неприватизаційним) відчуженням об'єктів державної власності слід розуміти передачу права власності на матеріальні активи, що відповідно до законодавства визнаються основними фондами (засобами), яке здійснюється шляхом продажу цього майна юридичним чи фізичним особам, за винятком державного майна, що підлягає приватизації, та іншого майна, щодо якого законодавством встановлена заборона на відчуження. Звичайне (неприватизаційне) відчуження державного майна не має ознак соціальної значимості, воно є однією з форм розпорядження ним виходячи з суто господарських чи економічних інтересів суб'єктів господарювання та управління державним майном, яким і надходять грошові кошти. Підстави і порядок здійснення звичайного (неприватизаційного) відчуження державного майна регулюється Господарським кодексом України ( 436-15 ), Законом України "Про управління об'єктами державної власності", Порядком відчуження об'єктів державної власності, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 6 червня 2007року N 803 та іншими актами законодавства. "

Виконавчим органом Київської міської ради (КМДА) видано розпорядження від 27.10.2009 року №1227 «Про затвердження Положення про порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна в м. Києві», яке було прийняте з метою удосконалення роботи із оформлення права власності та видачі свідоцтв про право власності на об'єкти нерухомого майна, в межах функцій органу місцевого самоврядування, відповідно до якого Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі - Головне управління комунальної власності м. Києва) здійснює оформлення права власності та видає свідоцтва про право власності на об'єкти нежитлового фонду усіх форм власності (крім нежитлових приміщень в будинках, реконструкція або будівництво яких фінансується Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), право власності на які оформляється Головним управлінням житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)(п. 4, 4.1.).

В пункті 6 Положення зазначається вичерпний перелік документів на підставі яких ГУКВ м. Києва уповноважене здійснювати оформлення права власності з видачею свідоцтв про право власності на об'єкти нерухомого майна.

Зокрема, у п. 8.10 Положення визначено, що оформлення права власності (з видачею свідоцтва про право власності) на об'єкти, щодо яких КМР прийнято рішення про залучення інвесторів до їх реконструкції на конкурсних засадах з передачею об'єктів у власність інвестора, здійснюється на підставі наступних документів, зокрема, рішення власника про передачу об'єкта у власність інвестору та документи, що підтверджують право власності на об'єкт до його передачі у власність інвестору.

Крім того, відповідно п. 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що майно, передане до комунальної власності областей і районів, а також набуте на інших законних підставах, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст, управління яким відповідно до Конституції України здійснюють районні і обласні ради або уповноважені ними органи. Відчуження зазначеного майна здійснюється лише за рішенням власника або уповноваженого ним органу.

Таким чином, лише спеціальне рішення Київради було підставою для видачі відповідачу свідоцтва на право власності та набуття відповідачем права власності на спірні будівля.

Отже, відповідно до умов інвестиційного договору №11, інвестор зобов'язаний крім передачі до комунальної власності територіальної громади м. Києва 4500,00 кв.м. нежилих приміщень в будинках, після введення об'єктів інвестування в експлуатацію, побудувати 4000,00 кв.м. приміщень для розміщення Святошинського районного суду м. Києва на вул. Якуба Коласа, 27-А та передати їх до комунальної власності територіальної громади м. Києва.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров'я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об'єкти, визначені відповідно до закону як об'єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Згідно з ч. 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності, в тому числі виконують усі майнові операції, можуть передавати об'єкти права комунальної власності у постійне або тимчасове користування юридичним та фізичним особам, здавати їх в оренду, продавати і купувати, використовувати як заставу, вирішувати питання їхнього відчуження, визначати в угодах та договорах умови використання та фінансування об'єктів, що приватизуються та передаються у користування і оренду.

Відповідно до ч. 6 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", доцільність, порядок та умови відчуження об'єктів права комунальної власності визначаються відповідною радою. Доходи від відчуження об'єктів права комунальної власності зараховуються до відповідних місцевих бюджетів і спрямовуються на фінансування заходів, передбачених бюджетами розвитку.

Беручи до уваги вищенаведене, колегія судді в дійшла висновку, що відповідно рішення Київської міської ради від 19.02.2009 року №75/1130 було підставою для видачі відповідачу свідоцтв на право власності та набуття відповідачем права власності на спірні будівлі.

Наказами Головного Управління комунальної власності м. Києва №323-В від 19.04.2010 року "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна" , №448-В від 20.05.2010 року "Про оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна" відповідачу видані свідоцтва про право власності на спірні будівлі.

Судом було встановлено, що рішення Київської міської ради від 19.02.2009 року №75/1130 є чинним і на момент розгляду справи не скасоване, отже відповідач набув право власності на спірне майно на платній основі перерахувавши до бюджету м. Києва 4 313 068,8 грн., що були визначені висновком про вартість майна від 14.12.2009 року. Тобто, власник майна (Київська міська рада в тому числі в особі виконавчого органу Головного управління комунальної власності) діяв в межах чинного законодавства.

Оскільки відповідач правомірно набув право власності на спірні приміщення, тому твердження скаржника, що відчуження вказаного спірного майна із комунальної власності відбулося з порушенням вимог чинного законодавства колегія суддів вважає необґрунтованими. Тому колегія суддів не вбачає законних підстав для задоволення позову заступника прокурора м. Києва.

Крім того, судом першої інстанції було встановлено, що прокурором було порушено строк позовної давності для пред'явлення позову в інтересах держави в особі Київської міської ради та Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВ Інвест" стосовно даного предмету спору, оскільки як вже було встановлено, що рішення Київської міської ради від 19.02.2009 року №75/1130 є законною підставою набуття відповідачем у власність спірного майна, про наявність якого прокуратура м. Києва була обізнана ще 14.05.2009 року, оскільки було заявлено протест, щодо усунення порушень Київрадою під час прийняття рішення №75/1130, який Київрада частково задовольнила.

Беручи до уваги наведене, судова колегія вважає, що рішення господарського суду м. Києва від 25.08.2015 року у справі №910/15629/15 прийнято з повним і достовірним встановленням всіх фактичних обставин, які мають значення для вирішення даного спору, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Заступника прокурора міста Києва задоволенню не підлягає.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду м. Києва від 25.08.2015 року у справі №910/15629/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Заступника прокурора міста Києва - без задоволення.

2. Стягнути з Прокуратури м. Києва (03150, м. Київ, вул. Предславинська, 45/9) на користь Державного бюджету України (отримувач платежу: ГУ ДКСУ у м. Києві, код отримувача: 37993783, банк отримувача: ГУ ДКСУ у м. Києві, код банку: 820019, р/о 2001) 80 388,00 грн. судових витрат за розгляд справи апеляційною інстанцією.

Видачу наказу на виконання даної постанови доручити господарському суду м. Києва.

Матеріали справи №910/15629/15 повернути до господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран