ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

11 грудня 2015 р. Справа № 918/1205/15

Господарський суд Рівненської області у складі Суддя Марач В.В. розглянувши справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Вілія-Трейд"

до відповідача ОСОБА_1 господарство "Садочки"

про стягнення в сумі 974184,90 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: представник ОСОБА_2

від відповідача: не з"явився

В судовому засіданні оголошувалась перерва з 24 листопада по 11 грудня 2015 року.

Статті 20, 22 Господарського процесуального кодексу України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав визначених статтею 20 ГПК України відсутні.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Вілія-Трейд" (надалі - позивач) звернулося в господарський суд Рівненської області з позовом до Фермерського господарства "Садочки" (надалі - відповідач) в якому просить стягнути з останнього кошти за договорами купівлі-продажу №0403/6781 від 04.03.2015 року та №2403/7000 від 24.03.2015 року в сумі 974 184, 90 грн. з яких: 714 220, 00 грн. основний борг, 259964,90 грн. штраф в розмірі 30%.

В обгрунтування позову, Позивач зазначає, що відповідно до умов Договорів, Позивач здійснив передоплату за товар, а Відповідач зобов"язувався поставити Позивачу товар - зерно сої на вказану суму, однак цього зобов"язання не виконав.

Відповідач відзиву на позов суду не надав, явку представника в судове засідання 11.12.15р. не забезпечив, проте був присутній на попередніх засіданнях, в яких проти позову не заперечував, а невиконання своїх зобов"язань по Договорам купівлі-продажу пояснив тяжким матеріальним становищем. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується підписом Відповідача у протоколах судового засідання 24.11.15р. та 11.12.15р.

До винесення рішення по справі позивач подав заяви про зменшення розміру позовних вимог (а.с.41,48), в яких просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 570268,20 грн.

Дана заява подана у відповідності до норм ГПК України, а відтак приймається судом до розгляду.

Розглянувши документи і матеріали, які подані учасниками судового процесу, заслухавши пояснення представника позивача, давши належну оцінку доказам, які мають значення для справи, господарський суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

При цьому господарський суд керувався наступним.

04.03.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Вілія-Трейд", як покупцем та ОСОБА_1 господарством "Садочки", як продавцем було укладено договір купівлі продажу №0403/6781 (надалі Договір) відповідно до умов якого (п.3.6) позивач зобов'язувався здійснити передоплату за товар в сумі 199 973,00 грн. в строк до 06.03.2015 року.

На виконання умов договору 04.03.2015 року позивач в якості передоплати за продаж зерна сої переказав на рахунок відповідача 199973,00 грн.

Відповідач в свою чергу згідно п.4.6 Договору зобов'язувався в строк до 06 жовтня 2015 року поставити позивачу зерно сої на вказану суму, проте своє зобов'язання не виконав.

Крім того, 24.03.2015 року між відповідачем та позивачем було укладено аналогічний договір №2403/7000, згідно якого Відповідач зобов'язувався поставити позивачу зерно сої на загальну суму 646002,00 грн.

Відповідно до п. 3.6 Договору Позивач зобов'язувався оплатити в якості передоплати вказану суму в строк до 10 квітня 2015 року.

На виконання умов Договору позивачем було перераховано на рахунок відповідача 370 000,00 грн. 30.03.2015 року та 179 400,00 грн. 31.03.2015 року платіжне доручення №4467 від 30.03.2015 року та №4481, які містяться в матеріалах справи (а.с.17-18).

Згідно п. 4.6 Договору Відповідач зобов'язувався поставити позивачу обумовлену кількість сої в строк до 15 жовтня 2015 року. Однак зобов'язання відповідачем виконане також не було.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Така ж норма встановлена і статтею 193 Господарського кодексу України.

Відповідно ж до ст.530 ЦКУ якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.629 цього ж Кодексу договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача 570268,20 грн. заборгованості, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог, за не поставлений товар грунтується на договорі та законі, а відтак підлягає задоволенню.

На підставі статті 7 Закону України "Про судовий збір", у зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог, Позивачу підлягає поверненню з бюджету судовий збір від суми зменшення, а саме в розмірі 6058,76 грн.

На підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України на Відповідача покладається судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2.Стягнути з Фермерського господарства "Садочки" (35162,Рівненська область, Млинівський район, с.Козирщина, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вілія-Трейд" (43022, м. Луцьк, вул. Мамсурова, 10, ) 570268,20 ( п"ятсот сімдесят тисяч двісті шістьдесят вісім грн. )20 коп.

3. Повернути з Державного бюджету України Товариства з обмеженою відповідальністю "Вілія-Трейд" (43022, м. Луцьк, вул. Мамсурова, 10, ) 6058,76 грн. судового збору, сплаченого по платіжному дорученню №7381 від 22.10.2015р., про що постановити ухвалу.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення підписано "16" грудня 2015 року.

Суддя Марач В.В.