ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 р. Справа № 923/1645/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі Бєловій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" м. Київ

до: комунального підприємства теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" м. Каховка Херсонської області

про стягнення 793178 грн. 68 коп.

від позивача уповноважена особа ОСОБА_1, довір. № 14-89 від 18.04.2014р.

від відповідача - уповноважена особа ОСОБА_2, довір. від 04.12.2014р., головний економіст ОСОБА_3, довір. від 28.10.2015р.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач) звернулось до суду з позовом до комунального підприємства теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" (відповідач) про стягнення 3% річних у розмірі 51430 грн. 63 коп. та інфляційні витрати в розмірі 741748 грн. 05 коп.

Позивач підтримав вимоги з підстав зазначений у позові.

Відповідач позовні вимоги не визнає, у доповненні до відзиву на позовну заяву зазначає, що 27.11.2015 р. було укладено шестисторонній договір № 93/375 про організацію взаєморозрахунків, відповідно до якого відповідачу надавалися кошти на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію. Відповідач зазначає, що у зв'язку з укладанням зазначеного договору у позивача відсутні підстави для застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд, -

в с т а н о в и в:

30.01.2012 року між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (позивач) та комунальним підприємством теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" (відповідач) був укладений договір про закупівлю природного газу № К-2012 БО-33 (далі-Договір).

Згідно з договором позивач передав комунальному підприємству теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" протягом січня-березня 2012 року природний газ загальною вартістю 2 574 159,16 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу від 31 січня 2012 р. на суму 770 219,95 грн., від 29 лютого 2012 р. на суму 987 374,67 грн., від 31 березня 2012 р. на суму 816 564,54 грн.

Рішенням Господарського суду Херсонської області від 16.01.2014 р. у справі за №923/1511/13 стягнуто з комунального підприємства теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" суму основного боргу в розмірі 964 159 грн. 16 коп., пеню у розмірі 80 778 грн. 05 коп., 7% штраф у сумі 79 251 грн. 14 коп., 3 % річних у розмірі 46 115 грн. 70 коп. нараховані до 23.10.2013 р.

Вказане рішення не оскаржене та набрало законної сили.

Згідно з ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Згідно зі ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається, а т ому несплата відповідачем заборгованості є порушенням господарських зобовязань за вказаним договором

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушеннями умов, зазначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 7.1. Договору, у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобовязань за Договором сторони несуть відповідальність, передбачену законами України та цим Договором.

У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач зазначає, що оскільки відповідачем умови Договору щодо оплати отриманого природного газу, а також вищевказане рішення господарського суду Херсонської області своєчасно не виконані, останній зобовязаний сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми.

Як вбачається з матеріалів справи, 27.11.2015 року між територіальним органом Казначейства в Херсонській області, Департаментом фінансів Херсонської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням Каховської міської ради, Комунальним підприємством теплових мереж "Каховтеплокомуненерго", Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та ПАТ "Укргазвидобудування" було укладено договір № 93/375 про організацію взаєморозрахунків (далі Договір 2), відповідно до умов якого організовано проведення сторонами взаєморозрахунків за субвенцією з державного бюджету місцевим бюджетам, визначеною пунктом 16 статті 14 та ст. 32 Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" (далі субвенція), відповідно до порядку та умов надання у 2015 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню та/або іншим підприємствам централізованого питного водопостачання та водовідведення, які надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання, водовідведення, опалення та постачання гарячої води тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.06.2015 р. № 375.

Сторони погодили перелік підприємств, установ та організацій, що беруть участь у проведенні взаєморозрахунків, та послідовність виконання сторонами договору.

Пунктом 7 Договору 2 передбачено, що Комунальне підприємство теплових мереж "Каховтеплокомуненерго" перераховує на рахунок позивача кошти у сумі 964159грн. 16 коп., для погашення заборгованості за спожитий природний газ згідно з договором від 30.01.2012 р. № К-2012-БО-33 за 2012 р.

Згідно з п.п. 2 п. 11 Договору 2 сторони погодили не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до Договору № К-2012-БО-33.

Таким чином, суд приходить до висновку, що, уклавши Договір про організацію взаєморозрахунків № 93/375 від 27.11.2015 року на суму 964159 грн. 16 коп., сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до Договору купівлі - продажу природного газу № К-2012-БО-33 від 30.01.2012 та визначили підпунктом 2 пункту 11 Договору 2 зобовязання сторін щодо не вчинення до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до Договору про організацію взаєморозрахунків № 93/375 від 27.11.2015 р.

Вищевказана правова позиція викладена у постановах Верховного суду України від 09.09.2014 р. у справах № 5011-1/1043-2012-42/528-2012, № 5011-35/1533-2012-19/522-2012, від 25.03.2015 у справі № 924-1265/13, від 01.07.2015 у справі № 924-1230/14 та постановах ВГСУ від 29.10.2014 р. по справі № 924/428/14 та від 30.07.2015 р. по справі № 914/532/15).

Відповідно до ст. 111-28 ГПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів.

Отже, для застосування відповідальності за порушення грошового зобовязання, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, необхідно, щоб оплата 964159 грн. 16 коп. була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків.

Оскільки Договір про організацію взаєморозрахунків № 93/375 підписаний лише 27.11.2015 року і фінансування з бюджету має відбутись в обовязковому порядку до 01.01.2016 р., то питання про невиконання умов вищевказаного договору є передчасним.

Суд не приймає усні заперечення позивача, з приводу того, що договір відповідно до п. 15 Договору 2 є недійсним, оскільки вказаний Договір 2 на даний час є чинним та в судовому порядку недійсним визнаний не був.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивачем на підставі ст. 33 ГПК України документально не було доведено ті обставини, на які він посилався в позовній заяві як на підставу своїх позовних вимог.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати по справі при відмові в позові покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 11.12.2015 р.

Суддя В.П.Ярошенко