КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2015 р. Справа№ 910/28815/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Отрюха Б.В.

Михальської Ю.Б.

За участю представників

сторін:

від позивача: Бернацька О.В. - представник

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на ухвалу

Господарського суду м. Києва

від 11.11.2015р.

у справі № 910/28815/15 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства "Київгаз"

про стягнення 128 494, 37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 11.11.2015 позовну заяву і додані до неї документи повернуто Публічному акціонерному товариству "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" без розгляду на підставі п.4 ч.1 ст.63 ГПК України.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" не погоджуючись з прийнятою ухвалою, звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, оскільки вважає, що судом порушено норми процесуального права та неповним дослідженням обставин справи.

В судове засідання представник відповідача не з»явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 017, проте не скористались своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, вислухавши думку представника позивача, який вважає за можливе розгляд справи у відсутності представника відповідача, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи, колегія встановила наступне.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до Господарського суду м.Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Київгаз" про стягнення 128 494, 37 грн.

Ухвалою Господарського суду м.Києва від 11.11.2015 року позовна заява була повернута позивачу без розгляду на підставі п. 4 частини 1 ст. 63 ГПК України, оскільки місцевий суд дійшов висновку, що до позовної заяви, наданої позивачем, не додано доказів зарахування сплаченого судового збору в доход спеціального фонду Державного бюджету України, оскільки на зворотньому боці платіжного доручення № 3009455 від 22.10.2015 відсутні підписи уповноважених осіб та печатки банківської установи на підтвердження зарахування сплаченого судового збору в доход Державного бюджету України.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про те, що у приєднаному до позовної заяви платіжному дорученні № 3009455 від 22.10.2015 р. відсутні підписи відповідальних осіб платника, печатка товариства, тобто вказані реквізити не заповнені як того вимагає Інструкція про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої Постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004р. №22.

Колегія вважає вищезазначений висновок господарського суду безпідставним, виходячи з наступних підстав.

Статтею 57 Господарського процесуального кодексу України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема, в пункті 3 частини 1 цієї статті вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати судового збору регулюється Законом України «Про судовий збір».

Державною судовою адміністрацією було видано інформаційний лист від 10.11.2011 р. № 12-6621/11 стосовно порядку сплати судового збору, відповідно до вищезазначеного листа, документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при поданні позовної заяви було додане платіжне доручення від 22.10.2015р. №3009455, яке містило і печатку банку і підпис уповноваженої особи.

Відповідно до пункту 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» передбачено перевірку судом зарахування судового збору перед відкриттям провадження у справі, яка здійснюється за допомогою Реєстру підтверджень оплат із казначейства, що знаходиться у Комп'ютерній програмі діловодство спеціалізованого суду.

Крім того, суддя в порядку підготовки справи до розгляду відповідно до ст. 65 ГПК України має право витребувати у сторін та інших підприємств, установ, організацій державних органів докази зарахування судового збору до Державного бюджету України.

На підставі вищевикладеного, колегія приходить до висновку про те, що позивачем сплачено судовий збір у повному обсязі, відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» та ст. 55 ГПК України, а отже відсутні підстави, визначені п.4 ч.1 ст. 63 ГПК України щодо повернення позову.

Враховуючи наведене, колегія приходить до висновку, що ухвала Господарського суду м.Києва підлягає скасуванню, у зв'язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 101, 103-106 Господарського процесуального Кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на ухвалу Господарського суду м. Києва від 11.11.2015р. у справі № 910/28815/15 задовольнити.

Ухвалу Господарського суду м. Києва від 11.11.2015р. у справі № 910/28815/15 скасувати.

Матеріали справи № 910/28815/15 повернути Господарському суду м. Києва для розгляду по суті позовних вимог.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Б.В. Отрюх

Ю.Б. Михальська