ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2015 р.Справа № 916/2421/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Принцевської Н.М.

(Склад судової колегії змінено відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду №861 від 01.12.2015 року щодо повторного автоматичного розподілу справи у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю судді Петрова М.С. з 20.11.2015)

при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № б/н від 23.01.2015)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність № б/н від 04.01.2015)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 підприємства Білгород-Дністровськтеплоенерго

на рішення господарського суду Одеської області від 25 серпня 2015 року, повний текст якого складено та підписано 31 серпня 2015 року

по справі № 916/2421/15

за позовом Міського центру Благоустрій

до відповідача ОСОБА_3 підприємства Білгород-Дністровськтеплоенерго

про стягнення 63 769,20 грн.

В С Т А Н О В И В :

12.06.2015 року Міський центр Благоустрій (далі по тексту позивач) звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_3 підприємства Білгород-Дністровськтеплоенерго (далі по тексту відповідач) про стягнення коштів у сумі 63 769,20 грн. для проведення відновлення дорожнього покриття та витрати по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем не було викинено та відновлено дорожнє покриття, в результаті чого складено Акт перевірки державної фінансової інспекції № 840-16/74 від 31.05.2013 року, яким виявлені зазначені порушення, у звязку з чим міському бюджету завдано збитків.

Рішенням господарського суду Одеської області від 25.08.2015 року по справі № 916/2421/15 (суддя Волков Р.В.) позов Міського центру "Благоустрій" м. Білгород-Дністровський Одеської області до комунального підприємства "Білгород-Дністровськтеплоенерго" м. Білгород-Дністровський Одеської області про стягнення 63769,20грн. задоволений у повному обсязі. Стягнуто з ОСОБА_3 підприємства "Білгород - Дністровськтеплоенерго" на користь Міського центру "Благоустрій" 63769 /шістдесят три тисячі сімсот шістдесят дев'ять/ гривень 20 коп. та 1827 /одна тисяча вісімсот двадцять сім/ гривень. витрат зі сплати судового збору.

Такий висновок суду мотивований посиланням на положення ст.35 ГПК України з зазначенням того, що факт пошкодження відповідачем в результаті проведення земляних робіт дорожнього покриття без подальшого його відновлення встановлено та підтверджується постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2014 року, якою і встановлений розмір коштів які за твердженням суду підлягають стягненню на спеціальний рахунок позивача.

Не погоджуючись із зазначеним вище рішенням місцевого господарського суду, Комунальне підприємство Білгород-Дністровськтеплоенерго звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати повністю та прийняти нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, в звязку з чим виніс незаконне і необґрунтоване рішення, яке не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

За твердженням скаржника, в матеріалах справи відсутні розрахунки суми збитків та докази того, що дані збитки були нанесені саме відповідачем. Також апелянт зазначає, що відсутні докази взятих відповідачем виконання відновлюваних робіт дорожнього покриття.

Позивач відзив на апеляційну скаргу до суду не надав, але його представник в судових засіданнях просив апеляційну скаргу ОСОБА_3 підприємства Білгород-Дністровськтеплоенерго залишити без задоволення, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду без змін, вважаючи його правомірним, обґрунтованим, відповідаючим матеріалам справи та нормам чинного законодавства.

17.12.2015 року в судовому засіданні позивачем було заявлено клопотання, яке колегією суддів задоволено, про залучення до матеріалів справи додаткових документів, а саме: Акт ревізії фінансово-господарської діяльності МЦ «Благоустрій» за 2010, 2011,2012 та січень-березень 2013 року від 31.05.2013 № 840-16/74; Наказ МЦ «Благоустрій» № 91/1 від 06.08.2013 про створення комісії для проведення службового розслідування та службова записка заступника начальника МЦ «Благоустрій».

Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу та додаткові документи, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України апеляційна інстанція не звязана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, а згідно до приписів ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

12.06.2013 року Державна фінансова інспекція в Одеській області направила на адресу Міського центру Благоустрій Вимогу № 840-16/679 про усунення порушень законодавства, виявлених ревізією фінансово-господарської діяльності міського центу. Пунктом 10 вимоги зазначено, що в порушення п.11 ст.26-1 ЗУ «Про благоустрій» від 06.09.2005 № 280-IV, 4-ма юридичними особами ТОВ «Агура-Чародей», ТОВ «Одескомунекологія», КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» та КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» в особі їх керівників, не відновлене дорожнє покриття загальною площею 975,7 кв.м., чим міському бюджету завдано збитків на загальну суму 118 264,80 грн., у звязку з чим шляхом письмового звернення до керівників вищезазначених підприємств забезпечити відновлення дорожнього покриття КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» на прехресті вул. Горького вул.Шевченка та по вул. Енгельса.

Пунктом 11 вимоги зазначено, що в порушення п.11 ст.26-1 ЗУ «Про благоустрій» від 06.09.2005 № 280-IV встановлено факт не відновлення дорожнього покриття по вул. Енгельса площею 185,95 кв.м. Сума збитків міському бюджету від пошкодження дорожнього покриття по вул. Енгельса площею 185,95 кв.м. та його не відновлення становить 50 464,80 грн., у звязку з чим провести службове розслідування та визначити субєкт господарювання яким проведено земляні роботи без відновлення дорожнього покриття та за результатами розслідування забезпечити відновлення дорожнього покриття по вул. Енгельса площею 185,95 кв.м.. В іншому випадку стягнути з субєкта господарювання кошти в сумі 50 464,80 грн. на спеціальний рахунок МЦ «Благоустрій» для проведення відновлення дорожнього покриття. (а.с.37-39).

Як вбачається з матеріалів справи, 01.07.2013 року МЦ Благоустрій направив на адресу ОСОБА_3 підприємства Білгород-Дністровськтеплоенерго лист № 142, яким просив до 15.07.2013 року відновити дорожнє покриття за вказаними у листі адресами та надати підтверджуючи документи на виконання робіт, згідно Акта перевірки Державної фінансової інспекції № 840-16/74 від 31.05.2013 року за період з 2010 року по січень-березень 2013 року, яким були виявлені порушення а саме невідновлене дорожнє покриття після аварійного ремонту мереж теплопостачання (а.с.12).

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2014 року по справі № 815/891/14 за адміністративним позовом Державної фінансової інспекції в Одеській області було зобовязано Міський центр «Благоустрій» вчинити дії по виконанню законних вимог Білгород-Дністровської обєднаної Державної податкової інспекції № 840-16/679 від 12.06.2013 року, а саме: п.4 відобразити дебіторську заборгованість за юридичною особою КП «Білгород-Дністровський парк культури та відпочинку» щодо якої здійснено безпідставні витрати та стягнути з КП «Білгород-Дністровський парк культури та відпочинку» на рахунок МЦ «Благоустрій» кошти в сумі 6639,17 гривень; п.8 в частині укласти договори на використання опор вуличного освітлення з ГО «ЖБО Загорье» та стягнути недоотримані доходи за січень-березень 2013 року за ГО «БЖО Загорье» в сумі 2373,84 гривень. В іншому випадку стягнути з осіб, винних у неукладанні договорів із зазначеними субєктами господарювання, недоотримані доходи; п.10 в частині щодо відновлення ТОВ «Одескомунекологія», КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» та КП «Білгород-Дністровськводоканал» дорожнього покриття загальною площею 699,5 кв. м або стягнення коштів на суму 99,74 тис. гривень; п.11 в частині щодо стягнення з КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» коштів в сумі 50,46 тис. гривень для проведення відновлення дорожнього покриття по вул. Енгельса (район КУ «Шкірно-венерологічний диспансер»).

10.01.2014 року МЦ «Благоустрій» звернувся до КП «Білгород-Дністровськтеплоенерго» з претензією, згідно з якою просило у термін до 31.01.2014 року відновити дорожнє покриття у строк до 31.01.2014 року та надати відповідь разом з наданням у встановленому законом порядку документів, що підтверджують виконані роботи. Також у претензії зазначено, що у випадку невиконання у повному обсязі своїх зобовязань та не відновлення дорожнього покриття у вказаний термін, МЦ «Благоустрій» буде змушений звернутися до суду (а.с.13). Дана претензія отримана відповідачем поштою 21.01.2014 року

Між тим, така претензія залишена відповідачем без відповіді та задоволення, що і стало підставою для звернення МЦ «Благоустрій» до суду з відповідним позовом.

Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про

задоволення позовних вимог Міського центру Благоустрій та вважає, що доводи, заперечення і вимоги ОСОБА_3 підприємства Білгород-Дністровськтеплоенерго викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст.ст.33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна належними і допустимим доказами довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог чи заперечень.

Частиною 1 статті 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до положень статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. В силу положень частини другої названої статті збитками є:

- втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки);

- доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

З вказаних норм чинного законодавства вбачається, що обовязковими умовами покладення відповідальності на винну сторону є наявність збитків, наявність порушення з боку цієї особи, причинного звязку між діями особи та збитками, які складають обєктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки.

Тобто збитки це обєктивне зменшення будь-яких майнових благ особи, що обмежує його інтереси, як учасника певних відносин і проявляється у витратах, зроблених особою, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних особою доходів, які б вона одержала при умові правомірної поведінки особи.

Обовязковою умовою покладення відповідальності має бути безпосередній причинний звязок між вчиненими порушеннями і збитками. Збитки є наслідком, а допущення порушення причиною. Підставою для відшкодування понесених збитків є спричинення їх внаслідок вчиненого порушення, тобто наявності прямого причинного-наслідкового звязку між діями однієї сторони та зменшення майнових прав іншої.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що позивачу було завдано збитків у сумі 63 769,20 грн., у звязку з невиконанням відповідачем викладеної у претензії Міського центру Благоустрій вимоги відносно відновлення дорожнього покриття, що підтверджується та також встановлено судовим актом, а саме постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2014 по справі № 815/891/14, Актом ревізії фінансово-господарської діяльності позивача за 2010-2012 року та січня-березня 2013 року, яким встановлені недоліки міського центру.

Так, вказаною постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2014 року, адміністративний позов Державної фінансової інспекції було задоволено та зобовязано позивача вчинити певні дії, а саме в частині щодо стягнення з відповідача коштів у сумі 50,46 тис. грн. для проведення відновлення дорожнього покриття.

Суд першої інстанції у вирішенні даного спору задовольняючи позовні вимоги, виходив зокрема з того, що позивачем зазначеними вище обставинами було доведено наявність протиправної поведінки, збитків та причинного зв'язку між протиправною поведінкою і збитками, а відповідачем в свою чергу не доведено відсутність власної вини.

Загальними підставами для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння збитків є наявність складу правопорушення, а саме: а) наявність збитків; б) протиправна поведінка заподіювача збитків; в) причинний зв'язок між збитками та протиправною поведінкою заподіювача; г) вина заподіювача.

Відповідно до п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору і відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно ч.ч.1, 2 статті 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобовязання, доказується кредитором.

Відповідно до ч. 1 статті 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Виходячи з наведених норм, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення, виключає відповідальність боржника за невиконання або неналежне виконання зобов'язань у вигляді відшкодування збитків.

При цьому позивач повинен довести наявність протиправної поведінки, збитків та причинного зв'язку між протиправною поведінкою і збитками, а відповідач - відсутність своєї вини у заподіянні збитків.

Частиною 2 статті 224 Господарського кодексу України закріплено, що під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Положеннями ч. 1 ст. 225 Господарського кодексу України передбачено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Таким чином, в розумінні чинного господарського законодавства збитки - це об'єктивне зменшення будь-яких майнових благ сторони за договором, що обмежує його інтереси, як учасника певних господарських відносин і проявляється у витратах, зроблених кредитором, втраті або пошкодженні майна, а також не одержаних кредитором доходах, які б він одержав, якби зобов'язання було виконано боржником.

Враховуючи вищевикладене, позивачем доведено належними доказами факт завдання відповідачем збитків міському бюджету у сумі 63 769,20 грн., що підтверджується, як вже було зазначено вище: Актом ревізії фінансово-господарської діяльності МЦ Благоустрій від 31.05.2013 року № 840-16/74, постановою Одеського окружного адміністративного суду від 26.02.2014 року по справі № 815/891/14, якою встановлено факт не відновлення дорожнього покриття по вул. Енгельса саме КП Білгород-Дністровськтеплоенерго.

Доводи апелянта які викладені в апеляційній скарзі відносно помилково зроблених висновків місцевого господарського суду, щодо недоведеності розміру завданих КП Білгород-Дністровськтеплоенерго збитків та те, що ухвали господарського суду Одеської області відповідач отримував невчасно, у звязку з чим останній не мав можливості приймати участь при розгляді справи та надавати заперечення, спростовується наступним.

Так, копія ухвали господарського суду Одеської області від 15.06.2015 року не була отримана відповідачем та повернулась до суду з відміткою «у звязку з закінченням терміну зберігання».

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011 року № 18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В подальшому ухвали про відкладання розгляду справи були отримані комунальним підприємством засобом поштового звязку, про що свідчать відповідні поштові повідомлення. Таким чином, відповідач знав про розгляд даної справи, а саме про вимогу Міського центу про стягнення з його підприємства збитків, однак без поважних причин не скористався на участь у судовому засіданні для захисту своїх прав у відповідності до вимог ст. 22 ГПК України.

Розмір завданих збитків встановлено державною фінансовою інспекцією, а саме пунктами 10,11 вимоги зазначено, що у разі не забезпечення відновлення дорожнього покриття, стягнути з відповідача кошти у сумі 13 304,40 грн. та сума збитків, яка була завдана комунальним підприємством складає 50 464,80 грн., у звязку з чим загальний розмір збитків становить 63 769,20 грн.

Таким чином, відповідачем не було доведено належними та допустимими доказами відсутність власної вини у невідновлені дорожнього покриття після проведення комунальним підприємством ремонтних робіт.

Судова колегія вважає, що усі доводи, заперечення та вимоги ОСОБА_3 підприємства Білгород-Дністровськтеплоенерго, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, безпідставними та підлягають відхиленню з підстав, викладених в мотивувальній частині постанови.

Комунальне підприємство Білгород-Дністровськтеплоенерго ніяких додаткових пояснень та відповідних доказів до суду апеляційної інстанції не надало, а тому зазначені вище факти скаржником під час розгляду апеляційної скарги та справи в суді апеляційної інстанції нічим спростовані не були, а відповідно, в порушення статті 33 Господарського процесуального кодексу і не були доведені ті обставини, на які скаржник посилався як на підстави своїх вимог, доводів і заперечень.

Вищезазначене повністю спростовує доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, на підставі чого судова колегія дійшла до висновку про правомірність та обґрунтованість винесеного місцевим господарським судом рішення про задоволення позовних Міського центру Благоустрій про стягнення збитків у сумі 63 769,20 грн.

За викладених обставин, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Одеської області від 25.08.2015 року по справі № 916/2421/15 відповідає вимогам чинного законодавства та матеріалам справи, підстави для його скасування або зміни відсутні, а тому воно підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга ОСОБА_3 підприємства Білгород-Дністровськтеплоенерго без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1.Апеляційну скаргу ОСОБА_3 підприємства Білгород-Дністровськтеплоенерго залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Одеської області від „25 серпня 2015 року по справі № 916/2421/15 залишити без змін.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „18 грудня 2015 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя Н.М. Принцевська