РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2015Справа №910/26580/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Майстерліфт»
До Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва
Простягнення 19 278,50 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача - Лелюх Л.П., представник за довіреністю;

Від відповідача - не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

09.10.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерліфт» з вимогами до Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва про стягнення 19 278,50 грн., заборгованості за договором на виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфтів №ДС-74 від 03.02.2014р., в тому числі: 11 104,36 грн. основної заборгованості, 7 758,87 грн. інфляційних втрат та 415,27 грн. 3 % річних.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору на виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфтів №ДС-74 від 03.02.2014р. не виконав зобов'язання з оплати робіт, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість у розмірі 11 104,36 грн., а також у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором позивачем нараховано 7 758,87 грн. інфляційних втрат та 415,27 грн. 3% річних.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання була надіслана за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 02217, м. Київ, вул. Закревського, буд. 15.

Відповідно до ст. 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

На призначене судове засідання 03.12.2015р. представник відповідача не з'явився, відзиву не подав, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив, хоча про дату та час його проведення повідомлений належним чином.

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р., у разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Враховуючи той факт, що представник Відповідача був присутнім на попередньому судовому засіданні 24.11.2015р., що підтверджується, зокрема, протоколом судового засідання та розпискою від 24.11.2015р., господарський суд приходить до висновку про належне повідомлення Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва про дату та час проведення наступного судового засідання, а саме 03.12.2015р.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2014р. між Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва (замовник за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт" (підрядник за договором) укладено договір на виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфтів №ДС-74 (надалі - Договір), відповідно до умов якого підрядник зобов'язується виконати відновлювальні роботи з ремонту ліфтів, а замовник - прийняти і оплатити вартість робіт у порядку та на умовах, передбачених договором, та у відповідності із затвердженою договірною ціною та локальним кошторисом, які являються додатком до даного договору, та його невід'ємною частиною.

Строк дії договору сторонами погоджено сторонами у пункті 9.1, а саме договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2014 та в будь-якому випадку до повного виконання сторонами обов'язків по договору.

Згідно з пунктом 2.1 Договору загальна вартість робіт за даним договором складається із вартості робіт по кожному окремому об'єкту згідно кошторисної документації та становить 11 104,36 грн.

Згідно з п. 2.2 Договору оплата робіт здійснюється за фактично виконанні роботи на підставі актів виконаних робіт (форма КБ-2в). Термін перевірки Замовником наданої форми актів - 3 робочих дні.

Відповідно до п. 2.3 Договору кошторисна вартість по конкретному об'єкту або групі об'єктів, визначається у відповідності до «Правил визначення вартості будівництва» ДСТУ БД.1.1-1-2013 та Ресурсних елементних норм на ремонт пасажирських та вантажних ліфтів ВБН Д.2.8-204.02-2004.

Відповідно до пункту 2.7 Договору розрахунок за виконані роботи проводиться протягом 10 банківських днів після прийняття робіт та підписання і скріплення печатками сторін актів виконаних робіт.

Здача-прийняття виконаних робіт оформляється актами форми КБ-2в, які підписуються обома сторонами (пункт 3.2. Договору).

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до норм статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна роботи у договорі підряду включає відшкодування витрат підрядника та плату за виконану ним роботу.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено судом, позивачем було виконано відновлювальні роботи з ремонту ліфта на умовах, передбачених укладеним між сторонами договором на виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфтів № ДС-74 від 03.02.2014р. на загальну суму 11 104,36 грн. Факт, обсяги та вартість виконаних робіт підтверджується доданими до позовної заяви копіями підписаних та скріплених печатками сторін акта приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2014 року та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за лютий 2014 року. Судом встановлено, що замовник в порушення умов договору та норм чинного законодавства належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання з оплати виконаних робіт, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість перед підрядником за виконані роботи у розмірі 11 104,36 грн., що також не було спростовано відповідачем, зокрема, відповідачем не надано суду доказів оплати виконаних робіт у розмірі 11 104,36 грн.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку з оплати виконаних робіт, вимога позивача про стягнення з відповідача 11 104,36 грн. підлягає задоволенню у повному обсязі.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь інфляційні втрати у розмірі 7 758,87 грн. та 415,27 грн. 3% річних нарахованих за період з 18.03.2014р. по 15.06.2015р.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд зауважує, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Судом враховано викладене у пункті 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", а саме те, що з огляду на вимоги частини першої статті 4-7 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

Судом перевірено розрахунки позивача та встановлено їх правильність та відповідність вимогам умов Договору та чинного законодавства.

З огляду на вищенаведене та доведення факту несвоєчасності виконання відповідачем обов'язку з оплати виконаних робіт, вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача.

Керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району міста Києва (02217, м. Київ, вул. Закревського, буд. 15, ідентифікаційний код 36657100) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт" (04073, м. Київ, пров. Куренівський, буд. 17, літ. «Ш», ідентифікаційний код 33308688) основний борг у розмірі 11 104 (одинадцять тисяч сто чотири) грн. 36 коп., інфляційні втрати у розмірі 7 758 (сім тисяч сімсот п'ятдесят вісім) грн. 87 коп., 3% річних у розмірі 415 (чотириста п'ятнадцять) грн. 27 коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 16.12.2015р.

Суддя І.І.Борисенко