донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

30.11.2015 справа №25/7

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
За участю представників сторін: Від позивача: Від відповідача: ОСОБА_4, за довіреністю; ОСОБА_5, за довіреністю;
розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Концерн Стирол", м. Горлівка, Донецька область
на ухвалу господарського суду Донецької областіпро перегляд рішення від 22.04.2013 р. за нововиявленими обставинами
від13.10.2015 р.
у справі№ 25/7 (суддя Паляниця Ю.О.)
за позовомДочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ
до Публічного акціонерного товариства "Концерн Стирол", м. Горлівка, Донецька область
простягнення 732 998 147,45 грн.
ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 22.04.2013р. позовні вимоги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ до Публічного акціонерного товариства "Концерн Стирол", м. Горлівка, Донецька область про стягнення 732 998 147,45 грн. задоволені частково. Зменшено розмір пені на 20 % - до 16 472 301,36 грн, стягнуто з відповідача на користь позивача 74 840 452,99 грн. основного боргу, 16 472 301,36 грн. пені, 25 500,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, в задоволенні іншої частини позову відмовлено.

Додатковим рішенням господарського суду Донецької області від 30.04.2013р. з Публічного акціонерного товариства "Концерн Стирол", м. Горлівка, Донецька область на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ стягнуто 3 % річних в розмірі 2 240 477,91 грн. та інфляційні у розмірі 5 529 903,32 грн.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.02.2015р. рішення господарського суду Донецької області від 22.04.2013р. у справі №25/7 скасовано в частині зменшення пені на 20% - до 16 472 301,36 грн., в скасованій частині прийнято нове рішення, стягнуто з відповідача на користь позивача 20 590 376,71 грн. пені. В іншій частині рішення залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.04.2015р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 03.02.2015р. залишено без змін.

Відповідач 21.09.2015 року звернувся до господарського суду з заявою №106/09-15 від 09.09.2015р. про перегляд рішення господарського суду Донецької області від 22.04.2013р. у справі № 25/7 за нововиявленими обставинами в порядку ст. 112 ГПК України.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на висновок експертно-економічного дослідження №9/1 від 08.09.2015р. Товариства з обмеженою відповідальністю "Гільдія оцінювачів України", згідно із яким розмір позовних вимог Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" в частині наявності заборгованості відповідача за договором поставки природного газу №06/09-2052 від 23.12.2009р. станом на 01.07.2015р. (з урахуванням сертифіката Торгово-промислової палати України № 4977 від 02.09.2015р. щодо обставин непереборної сили з 15.04.2014р.) складає 79 420 339,11 грн., у тому числі: основний борг 74 840 452,99 грн., пеня 2 059 361,04 грн., інфляційні втрати 1 520 915,94 грн., 3% річних 999 609,14 грн.

Господарський суд Донецької області ухвалою від 13.10.2015р. відмовив відповідачу у задоволенні заяви про перегляд рішення господарського суду Донецької області 22.04.2013р. у справі № 25/7 за нововиявленими обставинами. Рішення господарського суду Донецької області 22.04.2013р. у справі № 25/7 залишено без змін.

Відповідач, не погодившись із ухвалою господарського суду від 13.10.2015 р., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування своїх вимог заявник скарги посилається на те, що суд порушив норми матеріального та процесуального права.

Представник позивача у судовому засіданні вважав ухвалу суду законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Також представником позивача у судовому засіданні було надано письмовий відзив, який судовою колегією долучений до матеріалів справи.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

Відповідно до статті 112 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами, що мають істотне значення для справи, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Отже, необхідною ознакою нововиявлених обставин є те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові та суду на час розгляду справи та істотність нововиявлених обставин для вирішення спору.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення за правилами розділу XIII ГПК України.

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за ново виявленими обставинами" встановлено, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

В своїй заяві відповідач стверджує, що згідно висновку експертно-економічного дослідження №9/1 від 08.09.2015р. ТОВ "Гільдія оцінювачів України" заборгованість відповідача перед позивачем станом на 28.05.2015р. становить 79 420 339,11грн., з яких: основний борг складає з 11.02.2010р. по 14.04.2014р. 74 840 452,99 грн., пеня за період з 11.02.2010р. по 11.07.2011р. 2 059 361,04 грн., інфляційні втрати за період лютий 2010 р. березень 2014 р. 1 520 915,94 грн. та 3% річних за період з 11.12.2010р. по 15.04.2014р. 999 609,14 грн.

Також заявник посилався на сертифікат Торгово-промислової палати України №4977 від 02.09.2015р. щодо настання обставин непереборної сили з 15.04.2014р., внаслідок чого відповідач позбавлений обєктивної можливості виконання грошових зобов'язань за Договором № 06/09-2052 від 23.12.2009р.

Дослідивши доводи відповідача, які він виклав в заяві про перегляд рішення від 22.04.2013 р. за нововиявленими обставинами, судова колегія вважає, що обставини, на які посилався відповідач у своїй заяві не мають ознак нововиявлених, в розумінні вищевказаних вимог закону.

Крім того, ані висновок №9/1 від 08.09.2015р. ТОВ "Гільдія оцінювачів України", ані сертифікат Торгово-промислової палати України № 4977 від 02.09.2015р., ані обставини непереборної сили за Договором №06/09-2052 від 23.12.2009р. як такі, на момент прийняття рішення господарського суду Донецької області від 22.04.2013р. не існували.

Отже висновок суду першої інстанції, що обставини, на які посилався заявник, не можуть вважатися нововиявленими є вірним.

Скаржник в апеляційній скарзі посилається на порушення господарським судом при винесенні рішення норм процесуального права, через відмову в задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи та винесення рішення без участі представника відповідача.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Судова колегія вважає доводи апеляційної скарги не заснованими на законі, оскільки відповідачем не надано жодних доказів, що підтверджують неможливість з'явлення представника відповідача до судового засідання 13.10.2015р.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, відповідач є юридичною особою, отже мав можливість направити іншого представника для участі в судовому засіданні.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків господарського суду.

Будь-яких порушень норм процесуального права в діях суду першої інстанції при розгляді ним зазначеної справи судовою колегією не встановлено.

На підставі вищенаведеного судова колегія вважає, що спірна ухвала господарського суду Донецької області від 13.10.2015р. по справі №25/7 є законною та обґрунтованою, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції, через що ухвалу суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по розгляду апеляційної скарги відносяться на відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Концерн Стирол", м. Горлівка, Донецька область залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Донецької області від 13.10.2015р. по справі №25/7 без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий О.В.Стойка

Судді Т.М. Колядко

ОСОБА_3

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3. у справу

4. ДАГС

5. ГС