ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2015р. Справа№ 914/551/14

За позовом: Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, м. Львів

До відповідача: Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Львів

Третя особа на стороні позивача: Львівська міська рада, м. Львів,

Про зобов'язання відповідача звільнити елемент благоустрою шляхом демонтажу самочинно встановленої тимчасової споруди (малої архітектурної форми) за адресою: АДРЕСА_1.

Суддя Березяк Н.Є

Секретар судового засідання Кравець О.І.

За участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області подано позов Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради до Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, третя особа на стороні позивача: Львівська міська рада, м. Львів про зобов'язання відповідача звільнити елемент благоустрою шляхом демонтажу самочинно встановленої тимчасової споруди (малої архітектурної форми) за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач у судовому засіданні 17.03.2014 р. позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у судовому засіданні та поясненнях наданих у судовому засіданні, зокрема з тих підстав, що відповідач експлуатує самочинно встановлену тимчасову споруду (МАФ), яка встановлена без необхідних на те дозвільних документів органів місцевого самоврядування.

Відповідач у судовому засіданні 17.03.2014 р. надав усні заперечення проти позову та подав клопотання про зупинення провадження у справі в зв'язку з тим, що Залізничним районним судом м. Львова вирішується пов'язаний з даною справою спір, а саме справа № 462/1587/14-а за позовом ОСОБА_2 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради та 3-тьої особи Львівської міської ради про визнання протиправних та скасування розпорядження.

Ухвалою суду від 17.03.2014 року провадження у справі зупинено до вирішення пов'язаної з нею справи, а саме справи № 462/1587/14-а.

Ухвалою суду від 23.11.2015 року провадження у справі поновлено з підстав усунення перешкод, що зумовили її зупинення, зокрема з набранням законної сили постанови Залізничного районного суду м. Львова від 26.12.2014 року у справі № 462/3728/14 -а, якою в задоволенні позову відмовлено позивачу і апеляційною інстанціями залишено в силі.

Третя особа в процесі розгляду справи позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених у наданих письмових та усних поясненнях.

Однак, в судове засідання 07.12.2015 року сторони явки повноважних представників не забезпечили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце його розгляду.

В судовому засіданні 07.12.2015 року оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

05.11.2013 року працівниками Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради СПД ФО ОСОБА_1 наручно було вручено лист від 01.11.2013 року за № 32 вих.-5608 з проханням надати дозвільні документи на встановлення тимчасової споруди за адресою: АДРЕСА_1, до 15.11.2013 року.

Однак, дозвільних документів СПД ФО ОСОБА_1 в зазначенні терміни не надано.

26.11.2013 року Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради розпорядженням № 722 «Про демонтаж самочинно встановленої тимчасової споруди (малої архітектурної форми) за адресою: АДРЕСА_1», зобов'язано СПД ОСОБА_1 в термін до 05.12.2013 року, демонтувати самочинно встановлену тимчасову споруду (малу архітектурну форму), самовільно встановлено за адресою: АДРЕСА_1.

З метою забезпечення виконання даного розпорядження Залізничною районною адміністрацією 27.11.213 р. за № 32вих.-6126 СПД ОСОБА_1 було скеровано зазначене вище розпорядження та попереджено про примусове виконання його в термін до 05.12.2013 р.

Як встановлено та відображено в Акті від 20.12.2013 р., що в зазначенні терміни СПД ОСОБА_1 добровільно не демонтував самочинне будівництво, що й стало приводом звернення до суду.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного :

Рішенням виконкому Львівської міської ради від 09.09.2011 р. № 835 затверджено Положення про порядок врегулювання питань самочинного будівництва. Згідно п. 1.6.6. зазначеного положення влаштування малих архітектурних форм, тимчасових споруд торгівельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності без дозволу виконавчого органу міської ради і належно затвердженої проектної документації або з істотним відхиленням від проекту належить до ознак самочинного будівництва.

Пунктом 5 статті 16 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» зазначено, що на об'єкт благоустрою забороняється самовільно встановлювати об'єкти зовнішньої реклами, торгівельного лотки, павільйони, кіоски тощо.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем в порушення норм ухвали Львівської міської ради від 09.09.2011 р. № 835 самочинно встановлено без відсутності необхідного дозволу, тимчасову споруду (малу архітектурну форму), що належить територіальній громаді за адресою: АДРЕСА_1 і не виконано вимоги розпорядженням № 722 «Про демонтаж самочинно встановленої тимчасової споруди (малої архітектурної форми) за адресою: АДРЕСА_1» прийнятого Залізничною районною адміністрацією Львівської міської ради про добровільний демонтаж самочинно встановленої споруди до 05.12.2013 року, що підтверджено і в Акті від 20.12.2013 р.

Також, зазначаємо, що Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 26.12.2014 року у справі № 462/3728/14-а в задоволенні позовної заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради відмовлено повністю та апеляційною інстанцією дане рішення залишено без змін.

Як вважає позивач у зв'язку з відсутністю паспорта про встановлення тимчасової споруди (МАФ), виданого у встановленому порядку, управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради, літній майданчик на АДРЕСА_1 вважається таким, що встановлений самочинно у зв'язку з чим, підлягає обов'язковому демонтажу.

Матеріалами справи підтверджується і не заперечується відповідачем та обставина, що станом на час розгляду справи по суті, розміщення малої архітектурної форм на АДРЕСА_1 здійснюється підприємцем без отримання дозволу на його розміщення та без укладення відповідного договору оренди.

Згідно із п.6.4. Порядку розміщення малих архітектурних форм для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, затверджених ухвалою Львівської міської ради №121 від 14.11.2002 р., самовільно встановленими вважають об'єкти, дозволи на які не оформлено у встановленому порядку. Такі об'єкти підлягають знесенню згідно із Правилами благоустрою та утримання територій м. Львова.

Розпорядженням голови Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 722 від 26.11.2013 року «Про демонтаж самочинно встановленої тимчасової споруди (малої архітектурної форми) за адресою: АДРЕСА_1», було зобов'язано звільнити від матеріальних цінностей та здійснити демонтаж належної йому малої архітектурної форм в термін до 05.12.2013 року.

Дане розпорядження не скасовано, доказів його визнання нечинним суду не надано.

На виконання зазначеного вище Розпорядження позивачем було направлено відповідачу лист про вжиття заходів по демонтажу малої архітектурної форми. Однак, вимоги про самовільне здійснення демонтажу відповідач не виконав.

Як вбачається з акту від 20.12.2013 р. в зазначений термін відповідач добровільно не демонтував самочинне будівництво, що й стало приводом звернення до суду.

Згідно із ч. ч. 3, 4 ст. 11 ЦК України, зобов'язання, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, актів органів місцевого самоврядування. Згідно зі ст. 24 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, законами України. Органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи, організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають до задоволення.

Судові витрати слід віднести на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись 3,4,41,42,43, 44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,49,82,84,85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задоволити.

2.Зобов"язати Суб'єкт підприємницької діяльності - фізичну особу ОСОБА_1, звільнити елемент благоустрою шляхом демонтажу самочинно встановленої споруди (малої архітектурної форми) за адресою: АДРЕСА_1.

3.Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1 (АДРЕСА_2) - на користь Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради (79022, м. Львів, вул. І.Виговського, 34, ) - 1 218,00 грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду .

Накази видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 14.12.2015 року.

Суддя Березяк Н.Є.