ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" грудня 2015 р.Справа № 924/1763/15

Господарський суд Хмельницької області у складі судді Мухи М.Є., розглянувши матеріали

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 с. Слобідка-Кульчієвецька, Кам'янець-Подільського району, Хмельницької області

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 м. Кам'янець-Подільський

про стягнення 10 961,18 грн.

Представники сторін:

позивача: ОСОБА_3 за довіреністю від 28.10.15р.

відповідача: не з'явився

Рішення виноситься 10.12.15р. після оголошеної в судовому засіданні 07.12.15р. перерви.

В судовому засіданні відповідно до ч.2 ст.85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся із позовом до суду в якому просить стягнути з відповідача інфляційні витрати в розмірі 9 861грн., 587,18грн. 3% річних та 513грн. пені за невиконання умов договору оренди нежитлового приміщення, що встановлено рішенням суду від 11.11.14р. у справі №924/1583/14.

Представник позивача в судове засідання з'явився та подав заяву про уточнення позовних вимог в якій позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати в сумі 9861грн. та 587,18грн. 3% річних. Дана заява оцінюється судом як заява про зменшення розміру позовних, яка не суперечить ст.22 ГПК України, а тому приймається та задовольняється.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив. У відзиві на позов від 07.12.15р. проти позову заперечує. Із посиланням на норми ст.509, 625 ЦК України, рекомендації листа Верховного суду України "Аналіз практики застосування ст.625 Цивільного кодексу України у цивільному судочинстві". Вказує, що у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП №46628866 від 23.02.15р. зазначено термін - до 02.03.15р. до настання якого відповідач мав добровільно виконати наказ суду області від 21.11.14р. №924/1583/14 та сплатити заборгованість в розмірі 24866,47грн. Наголошує, що іншого строку, який би визначив кінцевий термін виконання наказу, в постанові не зазначено. Зауважує, що станом на 03.12.15р. загальна сума перерахована на відповідний рахунок позивача складає 3240,91грн. також відповідач вказує, що загальна сума боргу автоматично зменшується на суму перерахованих коштів. Наголошує, що позивач не має повноважень та не визначає порядок і черговість погашення грошового зобов'язання перед позивачем, тому не може контролювати порядок погашення заборгованості перед позивачем. Вказує на безпідставність нарахування інфляційних та 3% річних. З огляду на зазначене, в позові просить відмовити.

Розглядом матеріалів справи встановлено.

20.08.2013р. між ФОП ОСОБА_1 (орендодавець) та ФОП ОСОБА_2 (орендар) укладено договір оренди відповідно до п.1.1 орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування на умовах оренди приміщення загальною площею 147,8 кв.м., розташоване за адресою: АДРЕСА_1, що належить орендодавцеві на праві власності згідно договору купівлі-продажу, який 21.02.12р. посвідчений приватним нотаріусом Кам'янець-Поділського міського нотаріального округу Саварук С.Л. за реєстраційним №330. Приміщення передається орендареві для розміщення у ньому кафе.

Рішенням суду області від 11.11.14р. у справі №924/1583/14 за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 с. Слобідка-Кульчієвецька, Кам'янець - Подільський район до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 м. Кам'янець-Подільський про стягнення боргу в сумі 23 061,07 грн. та про розірвання договору оренди від 20.08.13р. стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 19000,00 грн. основного боргу, 1764,29 грн. пені, 241,07 грн. 3% річних, 887,00 грн. інфляційних втрат, 2974,11 грн. судового збору та розірвано договір оренди від 20.08.2013р., укладений між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_1) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (АДРЕСА_3, код НОМЕР_2). В решті позову про стягнення пені в сумі 1168,71 грн. відмовлено.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 13.01.15р. рішення суду від 11.11.14р. залишено без змін.

Згідно матеріалів справи №924/1583/14 з відповідача стягнуто 3% річних за період з 06.10.13р. по 15.10.14р. та інфляційні втрати за період з квітня 2014 року по вересень 2014 року.

23.02.15р. старшим державним виконавцем МВДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Гавріловим Ю.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження про примусове виконання наказу від 21.11.14р. № 924/1583/14.

Згідно довідки МВ ДВС Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції станом на 08.10.15р. в порядку примусового виконання виконавчих документів №924/1583/14 від 21.11.14р., №924/389/15 від 12.05.15р. виданих господарським судом Хмельницької області на відповідний рахунок ФОП ОСОБА_1 стягнуто та перераховано кошти в сумі 1424,54грн.

У зв'язку з невиконанням відповідачем в добровільному порядку грошових зобов'язань за договором оренди від 20.08.13р., позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 9 861грн. інфляційних за період з жовтня 2014 року по вересень 2015 року, а також 587,18грн. 3 % річних за період з 16.10.14р. по 26.10.15р.

Аналізуючи матеріали справи і оцінюючи їх у сукупності, судом враховується наступне:

Відповідно до ч.2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що зобов'язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, є втратами пов'язанами з інфляційними процесами в державі за час прострочення виконання зобов'язання боржником, а три процента річних є за своєю правовою природою платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язання є правовідношенням , в якому одна сторона (боржник) зобв'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші, тощо), або утриматись від певної дії , а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України, якою передбачено, що цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Діюче законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з наявністю судового рішення чи відкриття виконавчого провадження по його примусовому виконанню.

Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо зобов'язання виконане неналежним чином, то воно не припиняється, а навпаки на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в т.ч. передбачені ст.625 ЦК України.

Поряд із цим судом береться до уваги, що саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених ч.2 ст.625 ЦК України сум. Дана позиція знайшла своє відображення у п.7.2 постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.13р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошового зобов'язання".

В зв'язку з несплатою відповідачем 19 000грн. заборгованості по сплаті орендної плати, позивачем проведено нарахування на суму боргу 19 000грн. інфляційних за період з жовтня 2014 року по вересень 2015 року в розмірі 9 861грн., а також 587,18грн. 3 % річних за період з 16.10.14р. по 26.10.15р.

Перевіривши розрахунок інфляційних у відповідності до діючого законодавства, суд встановив, що нарахування проведені відповідно до вимог законодавства із врахуванням рекомендацій викладених у Постанові Пленуму ВГСУ №14 від 17.12.13р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" та листа Верховного суду України "Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ" від 03.04.1997р. №62-97, а тому інфляційні за період з жовтня 2014 року по вересень 2015 року в розмірі 9 861грн. є обґрунтованими та підлягають стягненню.

Позивачем заявлено до стягнення 3% річних у сумі 587,18грн. за період з 16.10.14р. по 26.10.15р. нарахування яких проведено відповідно до норм цивільного законодавства України та у межах строку прострочення платежу та підтверджено наданим до матеріалів справи розрахунком.

Щодо доводів відповідача про те, що сплачені ним на виконання наказу від 21.11.14р. №924/1583/14 кошти у розмірі 3240,91грн. повинні бути враховані як часткове погашення основного боргу, що відповідно впливає на розмір нарахованих та заявлених до стягнення інфляційних та 3% річних судом оцінюються критично виходячи із положень ст.534 ЦК України, яка передбачає черговість погашення вимог за грошовими зобов'язаннями у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі, зокрема у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання, у другу чергу сплачуються проценти і неустойка, у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Виходячи із викладеного, позов є обґрунтованим, підтверджений матеріалами справи, а тому підлягає задоволенню в повному розмірі.

У відповідності до ст.49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.1, 12, 45, 47, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 с.Слобідка-Кульчієвецька, Кам'янець-Подільського району, Хмельницької області до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 м.Кам'янець-Подільський про стягнення 10448,18 грн. задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 АДРЕСА_3 (ідентиф. номер НОМЕР_2) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_2 (ідентиф.номер НОМЕР_1) - 9 861грн. (дев'ять тисяч вісімсот шістдесят одну гривню) інфляційних нарахувань, 587,18грн. (п'ятсот вісімдесят сім гривень 18коп.) 3% річних та 1218грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) судового збору.

Видати наказ.

Повний текст рішення складено 14.12.15р.

Суддя М.Є. Муха

Віддрук. 2 прим. : 1 - до справи, 2 - відповідачу (32307, Хмельницька область, м. Кам'янець - Подільський, вул. Червоноармійська, буд. 50/7).