РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015Справа №910/28598/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "БЕТТА"
До Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна»
Простягнення 85 220,31 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача Савельєва А.О., за довіреністю;

Від відповідача не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача 81 645,79 грн. заборгованості за договором поставки №3748 від 29.09.2014р., а також 3% річних в сумі 228,16 грн. та пені в сумі 3 346,36 грн. за Договором поставки від 29.09.2014р. №3748.

Позов мотивований тим, що відповідачем всупереч умов вищезазначеного договору не було здійснено у повному обсязі оплату поставленої продукції.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення справи до розгляду була надіслана за адресою місцезнаходження відповідача, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а саме: 02660, м. Київ, проспект Визволителів, буд. 5, офіс 7.

Відповідно до ст. 64 ГПК України судом вчинені дії для належного повідомлення відповідача про розгляд справи.

На призначені судові засідання 01.12.2015р. представник відповідача не з'явився, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив, хоча про дату та час його проведення повідомлений належним чином, про що зокрема свідчить наявний у матеріалах справи оригінал поштового відправлення, з якого слідує, що поштова кореспонденція з ухвалою суду про призначення судового засідання була вручена відповідачу 23.11.2015р.

Отже, відповідач завчасно був повідомлений про місце, дату та час судового засідання, і у разі наміру подати відзив на позовну заяву, письмові пояснення, додаткові документи, мав достатньо часу для цього.

За таких обставин, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

29.09.2014р. між позивачем - ТОВ "БЕТТА", як постачальником, та відповідачем - ТОВ "Практікер Україна", як покупцем, (надалі - Практікер) укладено договір поставки №3748 (надалі - Договір), згідно умов якого постачальник зобов'язався поставити і передати у власність покупця, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товари згідно з замовленням Покупця та товаросупровідною документацією, які складають невід'ємну частину цього Договору (Додаток №2 «Блан Замовлення»).

Відповідно до п. 2.8 Договору Зобов'язання Постачальника щодо поставки товару буде вважатися виконаним, якщо Постачальник:

2.8.1 поставив товари до ТЦ, зазначеного у замовленні, із усією супроводжувальною документацією, яка вимагається чинним законодавством України та цим договором, і якщо внаслідок прийняття було встановлено, що товари повністю відповідають вимогам, що передбачені законодавством, або процедурі, що встановлена законом, умовам Замовлення Практікер та цьому договору,

2.8.2 надав Практікер товарну та податкову накладні, в яких ціни повністю співпадають з цінами у затвердженій сторонами специфікацій, а кількість товару співпадає з фактичною кількістю товару в підписаний сторонами транспортній накладній.

Товари приймаються за кількістю та якістю у відповідному ТЦ, куди товари поставляються, на підставі транспортних накладних та інших супровідних документів, які підтверджують якість та повному товарів.

Відповідно до п. 5.2. Договору поставки Практікер здійснює вчасний розрахунок за поставлені товари. Оплата виконується в платіжні дні Покупцем (робочі дні - вівторок і четвер), на підставі виставленого Постачальником рахунку-фактури, шляхом банківського переказу, на поточний рахунок Постачальника, зазначений у реквізитах до цього договору протягом 45 календарних днів та визначається залежно від того, яка з цих подій сталась пізніше, відраховується або з дня передачі товарів за цим Договором, або з дня отримання усіх необхідних документів щодо поставленого товару головним офісом Практікер.

Оскільки від Відповідача не надходило жодних зауважень щодо відсутності необхідних документів для оплати поставленого товару в порядку зазначеному в п.п.5.3.3., 5.4.3 Договору, Позивач виконав належним чином свої обов'язки щодо передачі товару Відповідачеві разом з усією товаросупровідною документацією.

Відповідно до видаткових накладних до договору поставки №3748 від 29.09.2014, які містяться в матеріалах справи та як вбачається з акту звірки взаємних розрахунків станом на 30.09.2015р., який підписаним між сторонами позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар загалом на суму 221 438,84 грн.

При цьому, судом взято до уваги, що згідно з накладними на повернення товару по договору поставки №Б3748 від 29.09.2014р., а саме: № 155 від 08.09.2015р. на суму 30 778,81 грн., № 156 від 08.09.2015р. на суму 4 868,85 грн., №158 від 15.09.2015р. на суму 11 001,76 грн., №160 від 18.09.2015р. на суму 12 031,24 грн. відповідачем було повернуто, а позивачем прийнято товар загалом на суму 58 680,66 грн.

Крім того, як зазначав позивач у позові, відповідачем було здійснено часткову оплату отриманого товару по договору поставки на суму 139 793,05 грн., про що свідчать виписки з банку, які наявні в матеріалах справи.

Решту вартості отриманого за договором товару в сумі 81 645,79 грн. відповідач не оплатив, що і стало підставою звернення позивача з відповідним позовом до суду.

Згідно акта звірки взаєморозрахунків за 9 місяців 2015 року, якій підписаний між сторонами та скріплений печатками підприємств сторін, заборгованість відповідача перед позивачем складає 81 645,79 грн.

Частиною 1 ст. 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Частиною 2 ст. 712 Цивільного кодексу України також передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору, позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар за видатковими накладними загалом на суму 221 438,84 грн., в тому числі повернуто частину товару на суму 58 680,66 грн. та який частково оплачено відповідачем в сумі 139 793,05 грн.,

Отже, відповідачем в порушення взятих на себе зобов'язань по договору поставки не було оплачено у повному обсязі поставлений товар, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем наявна непогашена заборгованість в сумі 81 645,79 грн., зі сплати якої відповідачем допущено прострочення виконання.

Відповідно до п. 5.4.1 договору (в узгодженій сторонами редакції протоколу розбіжностей від 29.09.2014) датою фактичної сплати сторони вважаються дату здійснення банківського переказу Практікер чи Постачальником. У випадку, якщо суми утримуються Практікер, датою фактичної сплати вважається дата підписання сторонами документу, що засвідчує згоду Постачальника на проведення взаємозаліку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем було порушено умови договору щодо своєчасного виконання зобов'язання по оплаті отриманого товару, а також положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України.

Тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 81 645,79 грн. за поставлений, але не оплачений товар, є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, та такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач на підставі ст. 625 ЦК України просить суд стягнути з відповідача 228,16 грн. 3% річних.

Згідно зі статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 ЦК України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. (Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові № 48/23 від 18.10.2011 р. та Верховний Суд України у постанові № 3-12г10 від 08.11.2010 р.).

Оскільки у відповідача перед позивачем наявна непогашена заборгованість в сумі 81 645,79 грн., зі сплати якої відповідачем допущено прострочення, що згідно вимог ст. ст. 610, 611 625 Цивільного кодексу України є підставами для застосування до відповідача відповідальності за несвоєчасне виконання зобов'язання у вигляді 3% річних, вимога позивача про стягнення 3% річних підлягає задоволенню.

Суд зазначає, що здійснення нарахування заявлених до стягнення показників, здійснено позивачем на суму заборгованості 81 645,79 грн., тобто на суму остаточної заборгованості, яка заявлена позивачем до стягнення. При цьому, суд враховує, що сума заборгованості відповідача перед позивачем за договором поставки в розмірі 81 645,79 грн. існувала в складі більшої суми заборгованості, яка частково погашалась відповідачем.

У зв'язку з наведеним, суд погоджується з періодом нарахування 3% річних за період з 30.09.2015р. до 02.11.2015р. саме на суму боргу в розмірі 81 645,79 грн., оскільки зазначена сума боргу у наведений період існувала у складі загальної суми заборгованості в розмірі 221 438,84 грн. (280 119,50грн. (сума поставки) - 58 680,66 грн. (повернення товару)), яка в подальшому була частково погашена відповідачем.

Отже, суд перевіривши розрахунок 3% річних, дійшов висновку про його обґрунтованість та наявність підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення 3% річних в сумі 228,16 грн.

Також, в зв'язку з порушенням відповідачем умов Договору, позивач на підставі п. 3.6 відповідно до узгодженої редакції протоколу погодження розбіжностей до договору поставки від 29.09.2015р. просить суд стягнути з відповідача на свою користь 3 346,36 грн. пені.

Згідно з п. 3.6 Договору згідно узгодженої редакції протоколу погодження розбіжностей до договору поставки від 29.09.2015р. у випадку порушення Практікером строків оплати поставленого товару останній зобов'язаний сплатити на користь Постачальника пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості невчасно оплаченого товару за кожний день зволікання, а також Постачальник має право припинити виконання замовлень Практікер на поставку товару до повного погашення заборгованості Практікер перед Постачальником за поставлений товар.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений Договорами строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є штраф та пеня.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

З огляду на встановлений судом факт порушення грошових зобов'язань Відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість висування Позивачем вимог про застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення пені.

Приймаючи до уваги, що наявність заборгованості Відповідача перед Позивачем у досліджуваний період підтверджується матеріалами справи, розмір заявленої до стягнення пені не перевищує встановленого ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" граничного розміру, а період стягнення визначений із урахуванням меж, передбачених ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України суд, перевіривши арифметичних розрахунок в цій частині позовних вимог дійшов висновку про задоволення стягнення пені у розмірі 3 346,36 грн.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Практікер Україна» (02660, м. Київ, проспект Визволителів, буд. 5, офіс 7, ідентифікаційний код 39320208) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетта» (01014, м. Київ, вул. Струтинського, буд. 6, ідентифікаційний код 31405839) заборгованість у розмірі 81 645 (вісімдесят одну тисячу шістсот сорок п'ять) грн. 79 коп. основного боргу, 228 (двісті двадцять вісім) грн. 16 коп. 3% річних, 3 346 (три тисячі триста сорок шість) грн. 36 коп. пені, 1 278 (одну тисячу двісті сімдесят вісім) грн. 31 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 10.12.2015р.

Суддя І.І. Борисенко