ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р.Справа № 922/5469/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Васильєву А.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2", м. Київ
до 1-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія", м. Харків, 2-го відповідача: Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К.", м. Харків
про стягнення 1 512723,66 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_3, довіреність № 23-12/14-3 від 23.12.2014 року;

першого відповідача - не з'явився;

другого відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (позивач) 24.09.2015 р. звернулося з позовом до першого відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія", м. Харків, 2-го відповідача: Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К.", м. Харків, про солідарне стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу № LC5053-05/11 від 06.05.2011 р. в сумі 1 512723,66 грн. Також до стягнення заявлені судові витрати. В обґрунтування позову позивач вказує на неналежне виконання першим відповідачем (лізингоодержувачем) своїх зобовязань за договором фінансового лізингу від 06.05.2011 р. № LC5053-05/11 укладеного з позивачем, в частині повної та своєчасної сплати платежів, установлених договором, внаслідок чого у першого відповідача перед позивачем утворилася заборгованість у розмірі 1 512723,66 грн., а другий відповідач (поручитель) в свою чергу поручився перед позивачем, у відповідності до умов договору поруки від 06.05.2011 р. № 5053-05/11-2, за належне виконання першим відповідачем своїх зобовязань за договором фінансового лізингу від 06.05.2011 р. № LC5053-05/11, і вимоги позивача до поручителя та лізингоодержувача про сплату заборгованості залишилися без задоволення; в якості правових підстав вказує на норми ст. ст. 1, 11, 16 ЗУ "Про фінансовий лізинг", ст. ст. 193, 292 ГК України, ст. ст. 11, 509, 525, 526, 530, 554, 559, 610, 626, 629 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 25 вересня 2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі № 922/5469/15 та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 20 жовтня 2015 року об 10:40.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 20 жовтня 2015 року розгляд справи № 922/5469/15 відкладено на 03.11.2015 р. о 12:20год., від 03.11.2015 року розгляд справи № 922/5469/15 відкладено на 10.11.2015 року о 10:00 год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

Ухвалами господарського суду Харківської області від 10.11.2015 року зазначено, що клопотання другого відповідача про залучення відповідача (вх. № 54312 від 10.11.2015 р.) буде розглянуто в наступному судовому засіданні, клопотання другого відповідача про продовження строку вирішення спору в порядку ст.69 ГПК України (вх. № 45309) задоволено, строк вирішення спору продовжено на пятнадцять днів, до 09 грудня 2015 року та розгляд справи № 922/5469/15 відкладено на 08 грудня 2015 р. о 10:00 год., відповідно до приписів ст. 77 ГПК України.

Позивач в призначене судове засідання з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та наполягав на їх задоволенні.

Перший відповідач в призначене судове засідання не з'явився, причини неявки суду не відомі.

Другий відповідач в призначене судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, про розгляд даної господарської справи повідомлений своєчасно та належним чином (т.с. І а.с. 129).

Розглянувши клопотання другого відповідача про залучення відповідача (вх. № 54312 від 10.11.2015 р.), вислухавши думку позивача з приводу вказаного клопотання, який заперечував проти його задоволення, господарський суд зазначає про наступне.

Відповідно до ст. 24 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Розглянувши в судовому засіданні 08.12.2015 р. подане представником другого відповідача клопотання про залучення відповідача (вх. № 54312 від 10.11.2015 р.), дослідивши матеріали справи, господарський суд дійшов висновку про відмову в задоволення вказаного клопотання, як в безпідставному та необґрунтованому, так як пред'явлення, або не пред'явлення вимоги до поручителя є виключним правом позивача.

Приймаючи до уваги, що перший та другий відповідачі, з урахуванням приписів п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представників першого та другого відповідачів не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі, в зв'язку з чим господарська справа №922/5469/15 розглядається відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, - за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, господарський суд встановив наступне.

Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія" (лізингоодержувач) 06.05.2011 року було укладено договір фінансового лізингу №LС5053-05/11 (далі-договір) (т.с. І а.с. 15-18), відповідно до умов п. 1.1. якого лізингодавець зобов'язався передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого визначаються в специфікації (додаток №2 до договору), а лізингоодержувач зобов'язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору.

В забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним договором лізингу, 06 травня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (позивач, лізингодавець) та Приватним акціонерним товариством "У.П.Е.К." (2-й відповідач, поручитель) укладений договір поруки №5053-05/11-2 (далі - договір поруки, т.с. І а.с. 30-31), відповідно до умов якого, поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед лізингодавцем відповідати по зобов'язанням лізингоодержувача - ПАТ "Харківський підшипниковий завод", які виникають за договором фінансового лізингу №LС5053-05/11від 06.05.2011 року, включаючи, але не обмежуючись наступним: сплатити лізингові та всі інші платежі на умовах договору лізингу, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених договором лізингу, а також виконати інші умови договору лізингу в повному обсязі.

Згідно з пунктом 4.1 договору лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування придбання предмету лізингу та поточні лізингові платежі.

Лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування придбання предмета лізингу у період з моменту підписання цього договору до повної виплати лізингоодержувачем заборгованості лізингодавцю, визначеної за правилами цього договору за ставкою LIBOR 3М плюс 7% від всієї суми заборгованості, визначеної в порядку п. 3.1 цього договору. Сума відсотків в грошовому еквіваленті іноземної валюти підлягає перерахунку у гривню за курсом продажу (розділ 1 "визначення" загальних умов додатку 4 до цього договору), крім того ПДВ у випадках, передбачених чинним законодавством (п.4.2. договору).

У відповідності до п.4.3 договору лізингоодержувач протягом строку лізингу щомісяця сплачує лізингодавцю авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості предмета лізингу та комісії лізингодавця.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що розмір комісії для кожного періоду лізингу розраховується за ставкою, визначеною в п. 4.2 цього договору, від заборгованості лізингоодержувача у грошовому еквіваленті іноземної валюти для відповідного періоду лізингу згідно графіку (додаток 1 до договору). Розрахована таким чином сума комісії перераховується у гривні за курсом продажу з дотриманням умов частини другої цього пункту.

Комісія Лізингодавця розрахована у гривнях, не може бути менше різниці між поточним лізинговим платежем у гривні та граничною сумою, яка ставиться в погашення заборгованості лізингоодержувача згідно даних колонки D в графіку (додаток 1 до договору).

Перерахунок лізингових платежів, розрахованих у грошовому еквіваленті іноземної валюти, здійснюється лізингодавцем за курсом продажу плюс ставка збору до Пенсійного фонду з купівлі іноземної валюти, що діє на момент виставлення рахунку та комісія ВАТ "ОСОБА_1 ОСОБА_2" з купівлі валюти, згідно офіційного сайту лізингодавця за адресою в мережі Інтернет: http://www.rla.com.ua (п.4.5 договору).

Пунктом 4.6 договору встановлено, що оплата всіх платежів здійснюється в національній валюті України - гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок лізингодавця.

За пунктом 4.8 договору всі додаткові послуги, визначені в загальних умовах (додаток 4 до цього договору), а також ті, які не визначені цим договором та необхідність в яких може виникнути у лізингоодержувача, оплачуються лізингоодержувачем окремо за тарифами лізингодавця, розміщеними на офіційному сайті лізингодавця за адресою в мережі Інтернет: http://www.rla.com.ua.

У відповідності до п. 5.1. договору за несвоєчасну сплату будь-якого платежу (його частини) за договором лізингоодержувач сплачує лізингодавцю пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення, починаючи з п'ятого дня прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно з загальними умовами фінансового лізингу - додаток №4 до договору, лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця авансом до 8 числа поточного місяця на підставі рахунку лізингодавця, направленого на вказану в договорі електронну адресу лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку. У разі неотримання рахунку лізингодавця до 5 числа поточного місяця лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до лізингодавця та отримати свій рахунок самостійно.

В цьому випадку лізингоодержувач зобов'язаний оплатити рахунок до 10 числа поточного місяця (п.5.3, п.5.4 загальних умов фінансового лізингу).

Відповідно до п.6.1. загальних умов фінансового лізингу лізингодавець має право в односторонньому порядку змінити суму лізингових платежів у наступних випадках (включаючи, але не обмежуючись):

6.1.1. У випадку зміни встановленого на день укладення договору розміру ставки LIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.7 договору сторони обрали валюту - євро) або розміру ставки LIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.7. договору сторони обрали валюту - долари США) розмір комісії змінюється відповідно за кожний з періодів лізингу починаючи з такого чергового періоду лізингу. При цьому для визначення LIBOR на період 3 місяці застосовується календарний квартал.

6.1.2. У випадку зміни чинного законодавства щодо лізингової діяльності лізингодавця, системи оподаткування, розміру податків, зборів, обов'язкових платежів, пов'язаних з предметом лізингу та/або виконанням лізингодавцем своїх обов'язків за договором.

6.1.4. В інших випадках, визначених договором та додатками до нього, в тому числі у разі виникнення у лізингодавця додаткових витрат, які виникли в період дії цього договору та пов'язані з ним.

Відповідно до п. 6.3 загальних умов фінансового лізингу змінений за правилами п.п. 6.1. та 6.2. загальних умов розмір лізингових платежів зазначається у відповідному рахунку лізингодавця та підлягає сплаті лізингоодержувачем у безспірному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору фінансового лізингу лізингодавець передав у тимчасове володіння лізингоодержувачу предмет лізингу згідно з специфікацією, що підтверджується актом приймання-передачі предмета лізингу від 27.07.2011 р. (т.с. І а.с. 32).

Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду, в якому наголошує про те, що відповідач, в порушення умов вищевказаного договору та додатку №4 до цього договору, належним чином свої зобов'язання щодо сплати лізингових платежів не виконав, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість на загальну суму 1512732,66 грн., за період з 01.10.2014 р. по 03.08.2015 р., що підтверджується наданими до матеріалів справи неоплаченими рахунками із зазначенням в них терміну сплати.

У зв'язку з наявною заборгованістю, позивачем була направлена на адресу лізингоодержувача (першого відповідача) вимога за вих. № 499-03/15 від 23.03.2015 р., в якій першого відповідача повідомлено про наявну заборгованість з вимогою на протязі 3 днів сплатити на користь позивача наявну заборгованість (т.с. І а.с. 44-46).

Також, з метою досудового врегулювання спору поручителю (другому відповідачу) була направлена вимога за вих. № 5000-03/15 від 23.03.2015 року.

Проте вищевказані вимоги в повному обсязі залишились відповідачами не виконаними.

Окрім того, з метою досудового врегулювання спору позивачем була направлена на адресу лізингоодержувача (першого відповідача) вимога за вих. № 1221-08/15 від 17.08.2015 р. Також, 17.08.2015 р. вимога за вих. № 1225/08/15 була направлена поручителю (другому відповідачу).

Проте вищевказані вимоги відповідачами вдруге залишились в повному обсязі не виконаними.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і є підставою для їх захисту в судовому порядку.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 2 Закону України Про фінансовий лізинг, відносини, що виникають у звязку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, з урахуванням особливостей, що встановлюються цим законом.

Згідно з ст. 806 Цивільного кодексу України, за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Відповідно до ст. 1 Закону України Про фінансовий лізинг, за договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 6 Закону України Про фінансовий лізинг, договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону.

Згідно з ст. 16 Закону України Про фінансовий лізинг, сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України, та ст.526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Проте, станом на момент розгляду справи, перший відповідач 1512723,66 грн. заборгованості не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлену до стягнення заборгованість, або доказів, які б підтверджували оплату наявної заборгованості.

Отже, враховуючи вищевикладене, перший відповідач визнається судом таким, що прострочив виконання грошових зобов'язань за договором лізингу.

Як вже було зазначено, відповідно до умов договору поруки №5053-05/11-2 від 06.05.2011 року поручитель на добровільних засадах взяв на себе зобов'язання перед лізингодавцем відповідати по зобов'язанням лізингоодержувача - ПАТ "Харківський підшипниковий завод", які виникають за договором фінансового лізингу №LС5053-05/11від 06.05.2011 року, включаючи, але не обмежуючись наступним: сплатити лізингові та всі інші платежі на умовах договору лізингу, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках, передбачених договором лізингу, а також виконати інші умови договору лізингу в повному обсязі.

Відповідно до п. 2.1 договору поруки, у випадку невиконання лізингоодержувачем взятих на себе зобов'язань за договором лізингу, поручитель несе солідарну відповідальність перед лізингодавцем у тому ж обсязі, що і лізингоодержувач, включаючи сплату основного боргу за договором лізингу, нарахованих лізингових платежів та неустойки.

Відповідно до п. 2.5 договору поруки, у випадку невиконання лізингоодержувачем перед лізингодавцем зобов'язань за договором лізингу поручитель приймає на себе зобов'язання здійснити виконання таких зобов'язань в обсязі, заявленому лізингодавцем, протягом 3-х (трьох) банківських днів з дати отримання відповідної письмової вимоги лізингодавця. Виконання грошових таких зобов'язань здійснюється поручителем шляхом перерахування відповідної суми на рахунок лізингодавця, який буде повідомлено поручителю додатково.

Згідно з п.3.1 договору поруки, поручитель і лізингоодержувач несуть солідарну відповідальність перед лізингодавцем на всю суму заборгованості, встановлену на момент подання позовної вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч. ч. 1, 2 ст. 554 Цивільного кодексу України).

Статтею 541 Цивільного кодексу України передбачено, що солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання.

У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо (ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України).

Відтак, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується факт невиконання першим відповідачем грошових зобов'язань за договором лізингу, господарський суд, виходячи з юридичної оцінки наявних у справі доказів, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов висновку про те, що відповідачі несуть солідарний обов'язок щодо сплати заборгованості за договором фінансового лізингу №LС5053-05/11 від 06.05.2011 року.

Згідно з ч.1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. 193 ГК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, суд визнає вимогу позивача щодо солідарного стягнення з відповідачів 1512723,66 грн. заборгованості за період з 01.10.2014 р. по 03.08.2015 р., належно обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідачів.

При цьому суд враховує, що відповідно до пункту 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 1, 2, 6, 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" ст.ст. 525, 526, 530, 612, 629, 806 ЦК України, ст.ст. 179, 193 ГК України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія" (61089, м. Харків, просп. Московський, б. 277, ) та Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К." (61038, м. Харків, вул. Маршала Батицького, б. 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (04073, м. Київ, пр. Московський, 9, корп. 5, ) - заборгованість за договором фінансового лізингу №LС5053-05/11від 06.05.2011 р. в розмірі 1 512723,66 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська ливарна компанія" (61089, м. Харків, просп. Московський, б. 277, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (04073, м. Київ, пр. Московський, 9, корп. 5, ) - 11345,43 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "У.П.Е.К." (61038, м. Харків, вул. Маршала Батицького, 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ОСОБА_1 ОСОБА_2" (04073, м. Київ, пр. Московський, 9, корп. 5, ) - 11345,43 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 14.12.2015 р.

Суддя ОСОБА_4