ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2015 р.Справа № 922/6020/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Рученко К.Д.

розглянувши справу

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1;
до товариства з обмеженою відповідальністю "Сафарі-Армс-Україна", 63213, Харківська область, с. Бахметівка, вул. Леніна, б.115-б, кімн. 7, код 33262660;
про стягнення 450 000,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2 (договір від 20.11.2015 р.);

відповідача - Басула Б.І. (довіреність б/н від 23.11.2015 р.).

За відсутності клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Харківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Сафарі-Армс-Україна" про стягнення 450 000,00 грн.

Свої вимоги позивач мотивує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором про надання послуг № 05/01/15 від 05.01.2015 р. щодо повної та своєчасної оплати отриманих послуг.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.11.2015 р. за вищевказаним позовом було порушено провадження у справі № 922/6020/15, розгляд якої призначено у судовому засіданні на 26.11.2015 р. о 10:00 год.

Суд перейшов до розгляду справи по суті у судовому засіданні 26.11.2015 р.

Представник позивача в судовому засіданні підримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позовні вимоги. Також представник позивача зазначив, що калькуляція наданих юридичних послуг не здійснювалася, оскільки сторонами в договорі було передбачено фіксовану щомісячну оплату наданих послуг.

Представник відповідача в судовому засіданні визнав позов повністю і зазначив, що відповідач не сплачує заборгованість за договором про надання послуг № 05/01/15 від 05.01.2015 р. у зв'язку із скрутним матеріальним становищем.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 174 Господарського кодексу України господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Відповідно до ст.ст. 627, 628, 629 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, зміст договору складається з умов, які визначаються на розсуд та за погодженням сторін, та умов, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір укладений (підписаний сторонами) є обов'язковим для виконання кожної із сторін.

05.01.2015 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Сафарі-Армс-Україна" (замовник, відповідач) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (виконавець, позивач) було укладено договір №05/01/15, предметом якого є надання юридичних послуг, пов'язаних з фінансово-господарською діяльністю замовника.

Відповідно до п. 1 даного договору, виконавець зобов'язується:

- виконувати обов'язки по договору в точній відповідності до чинного законодавства, отриманого завдання (доручення), в терміни, обумовлені сторонами;

- інформувати замовника про хід виконання завдання (доручення);

- своєчасно інформувати замовника про неможливість виконання завдання;

Згідно п. 2 договору, замовник зобов'зується:

- чітко викладати суть завдання (при необхідності в письмовій формі);

- надавати в об'ємі та у строки, обумовлені виконавцем необхідну інформацію для виконання умов договору;

- сприяти виконавцю у виконанні поставлених завдань;

- виконувати інші вимоги виконавця, які відносяться тільки до предмету договору;

- видавати виконавцю необхідні довіреності.

Відповідно до п.3 договору, сторони зобов'язуються не розголошувати і не передавати третім особам конфіденційну інформацію, отриману один від одного під час виконання умов договору.

Пунктом 4.1 даного договору сторони передбачили, що виконання умов договору оформлюється актом прийому-передачі виконаних послуг.

Відповідно до п. 4.2 договору, за юридичне обслуговування замовник зобов'язується оплатити виконавцю грошові кошти у розмірі 450 000,00 грн. із розрахунку 50 000,00 грн. за кожен місяць юридичного обслуговування.

Згідно п. 6 договору, він вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31 жовтня 2015 року.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобовязання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем виникли зобов'язання, що випливають із договору про надання послуг, згідно якого та в силу статті 901 Цивільного кодексу України одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

У частині 2 цієї ж статті також зазначено, що її положення застосовуються до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Договір про надання послуг характеризується особливим об'єктом, який, по-перше, має нематеріальний характер, а по-друге, нероздільно пов'язаний з особистістю послугонадавача. Тобто, у зобов'язаннях про надання послуг результат діяльності виконавця немає матеріального змісту, як це має місце при виконанні роботи, а полягає у самому процесі надання послуги.

Відповідно до договору про надання послуг важливим є не сам результат, а дії, які до нього призвели. З урахуванням наведених особливостей слід зазначати, що стаття 177 Цивільного кодексу України серед переліку об'єктів цивільних прав розглядає послугу як самостійний об'єкт, при цьому її характерною особливістю, на відміну від результатів робіт, є те, що послуга споживається замовником у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності виконавцем. Тобто характерною ознакою послуги є відсутність результату майнового характеру, невіддільність від джерела або від одержувача та синхронність надання й одержання послуги.

На виконання умов договору позивачем надано, а відповідачем прийнято послуги на суму 450 000,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи актом прийому-передачі наданих юридичних послуг від 31.10.2015 р. відповідно до договору № 05/01/15 від 05.01.2015 р., який був підписаний та скріплений печатками сторін. Також, позивач надав суду додаток до зазначеного акту прийому-передачі наданих послуг, в якому наведено перелік та зміст наданих відповідачу юридичних послуг.

Наведене свідчить про належне виконання позивачем зобов'язань за договором в частині надання послуг.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 4.2 договору сторони погодили, що грошові кошти замовник зобов'язаний оплатити виконавцю протягом 10 днів після підписання акта прийому-передачі виконаних послуг.

Однак, як стверджує позивач та підтверджується матеріалами справи,відповідач свого обов'язку щодо оплати отриманих юридичних послуг відповідно до умов договору № 05/01/15 від 05.01.2015 р. не виконав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У відповідності до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищезазначене, відповідач визнається судом таким, що прострочив та неналежним чином виконав зобов'язання відповідно до умов договору № 05/01/15 від 05.01.2015 р.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм чинного Закону, а також враховуючи, що відповідач у відзиві на позовну заяву підтвердив, що з настанням строку оплати отриманих послуг відповідно до договору про надання послуг № 05/01/15 від 05.01.2015 р. отримані послуги сплачені не були, проти розрахунку отриманих юридичних послуг не заперечував та визнав позов повністю, позовні вимоги позивача є правомірними, обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи, і тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої при задоволенні позову судовий збір в розмірі 1218,00грн. суд покладає на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК україни господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Сафарі-Армс-Україна" (63213, Харківська область, с. Бахметівка, вул. Леніна, б.115-б, кімн. 7, код 33262660) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (91024, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) заборгованість за договором про надання послуг № 05/01/15 від 05.01.2015 р. в сумі 450 000,00 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 750,00 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 14.12.2015 р.

Суддя Н.А. Новікова