донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

08.12.2015 справа №905/167/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів: при секретарі: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5, за довіреністю не зявився
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ессенс-Преміум» м.Маріуполь Донецької області
на рішення господарського суду Донецької області
від 19.10.2015р.(повний текст складено та підписано 26.10.2015 р.)
у справі № 905/167/15
за позовом до Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 Кредит» м.Київ Товариства з обмеженою відповідальністю «Ессенс-Преміум» м.Маріуполь Донецької області
про стягнення 6 763 451,19 грн.
ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.10.2015 року по справі № 905/167/15 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «ОСОБА_6 кредит», м. Київ, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ессенс-Преміум», м.Маріуполь, Донецької області про стягнення заборгованості за договором про відкриття відновлюваної кредитної лінії № 05.1-214ю/2013/2-1 від 19.11.2013 року в сумі 6 763 451,19 грн. задоволено частково.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ессенс-Преміум» (87503, АДРЕСА_1, ) на корить Публічного акціонерного товариства ОСОБА_6 кредит» (03053, м. Київ,вул.Тургенєвська, 52/58, ) заборгованість за договором про відкриття відновлюваної кредитної лінії № 05.1-214ю/2013/2-1 від 19.11.2013 року, яка складається із заборгованості за пеню за несвоєчасну сплату відсотків в сумі 1 000,00 грн., штрафу за порушення п.3.3.6 договору в сумі 1000,00 грн., штрафу за порушення п.3.3.5 договору в сумі 1000,00 грн., інфляційних витрат, повязаних із несвоєчасною сплатою кредиту в сумі 3 833 279,13 грн., інфляційних витрат, повязаних із несвоєчасною сплатою відсотків в сумі 7 294,25 грн., 3% річних, нарахованих на заборгованість за кредитом в сумі 193 846, 84 грн., 3 % річних, нарахованих на заборгованість за відсотками в сумі 10 213, 42 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 44 704,47 грн.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Рішення господарського суду першої інстанції в оскаржуваній частині щодо стягнення інфляційних втрат та 3 % річних мотивовано тим, що несвоєчасне виконання відповідачем зобовязань по поверненню кредиту та сплаті відсотків, на підставі укладеного між сторонами договору про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 05.1-214ю/2013/2-1 від 19.11.2013 року, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, тягне за собою обовязок сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних з простроченої суми.

Суд першої інстанції, перевіривши розрахунок заборгованості із застосуванням індексу інфляції, нарахованого за період з 01.04.2012р. по 06.07.2015р., встановив його невідповідність вимогам Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань, у звязку з чим в цій частині позов задовольнив у сумі 3 833 279,13 грн. (інфляційні втрати за несвоєчасну сплату кредиту, за період з 01.12.2014р. по 12.05.2015р.), 7 294,25 грн. (інфляційні втрати за несвоєчасну сплату процентів за жовтень 2014 року). Розрахунок 3% річних визнано судом першої інстанції вірним, тому в цій частині позов задоволено в повному обсязі (3% річних, нарахованих на заборгованість за кредитом в сумі 193 846, 84 грн., 3 % річних, нарахованих на заборгованість за відсотками в сумі 10 213, 42 грн.).

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ессенс-Преміум» м.Маріуполь Донецької області (далі скорочено по тексту ТОВ «Ессенс-Преміум») звернулось до Донецького апеляційног господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 19.10.2015 року по справі № 905/167/15 в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат, повязаних із несвоєчасною сплатою кредиту у сумі 3 833 279,13 грн., інфляційних витрат, повязаних із несвоєчасною сплатою відсотків в сумі 7 294,25 грн., 3% річних, нарахованих на заборгованість за кредитом в сумі 193 846, 84 грн., 3 % річних, нарахованих на заборгованість за відсотками в сумі 10213, 42 грн. Просить прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат, повязаних із несвоєчасною сплатою кредиту у сумі 3 833 279,13 грн., інфляційних витрат, повязаних із несвоєчасною сплатою відсотків в сумі 7 294,25 грн., 3% річних, нарахованих на заборгованість за кредитом в сумі193 846,84 грн.,3 % річних, нарахованих на заборгованість за відсотками в сумі 10 213, 42 грн.

На думку апелянта, рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині прийнято з порушенням норм матеріального права, при неповному зясуванні обставин, що мають значення для справи.

Скаржник посилається на те, що заборгованість відповідача виникла внаслідок форс-мажорних обставин, про настання яких позивач був своєчасно повідомлений. Починаючи з серпня 2014 року відповідач письмово та за допомогою засобів електронного звязку просив позивача пролонгувати дію кредитної угоди та узгодити відстрочення сплати процентів, однак доводи та клопотання відповідача залишились без задоволення.

Заявник апеляційної скарги вважає, що оскільки п.5.1. укладеної між сторонами Кредитної угоди передбачено, що сторони звільняються від відповідальності за часткове або повне невиконання своїх зобовязань за договором у разі настання та дії обставин , що знаходяться поза межами контролю сторін, та які сторони не могли передбачити або запобігти (форс-мажорні обставини) відповідач звільняється від відповідальності на підставі ст.617 Цивільного кодексу України.

Позивач, Публічне акціонерне товариство «ОСОБА_6 кредит» (далі скорочено по тексту ПАТ «ОСОБА_6 кредит») у відзиві на апеляційну скаргу просить залишити рішення господарського суду Донецької області від 19.10.2015 року по справі № 905/167/15 без змін, апеляційну скаргу ТОВ «Ессенс-Преміум» - без задоволення.

На думку позивача, рішення господарського суду першої інстанції в оскаржуваній частині є законним та обґрунтованим.

Позивач зазначає, що за змістом ст.625 Цивільного Кодексу України нарахування інфляційних витрат та 3% річних не є штрафними санкціями та виступають способом захисту майнових прав.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 16.11.2015 року порушено провадження за апеляційною скаргою ТОВ «Ессенс-Преміум». Розгляд апеляційної скарги призначено на 08.12.2015 року.

07.12.2015 року до Донецького апеляційного господарського суду від відповідача ТОВ «Ессенс-Преміум» надійшло клопотання про відкладення розгляду справи № 905/167/15 на січень 2016 року у звязку з плановою відпусткою представника відповідача. Документів на підтвердження фактів, викладених у клопотанні не надав.

Положеннями ст.77 Господарського процесуального кодексу України, суду надано право відкладення розгляду справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Звертаючись з апеляційною скаргою, заявник не скористався правом вирішити питання щодо участі керівника або іншого представника, згідно ст. 28 ГПК України, в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Присутній у судовому засіданні представник позивача ОСОБА_5 проти задоволення вказаного клопотання заперечував.

Явка сторін у судове засідання апеляційної інстанції не визначалась обов'язковою.

Враховуючи, що апеляційна інстанція, відповідно до вимог ст.101 Господарського процесуального кодексу України переглядає справу за наявними в ній доказами, у задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду апеляційної скарги судовою колегією апеляційної інстанції відмовлено.

Відповідно до ст.81-1 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні апеляційної інстанції здійснено фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів програмно- апаратного комплексу «Документообіг спеціалізованих судів» та складено протокол.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція переглядає справу за наявними в ній доказами та не зв'язана доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

19.11.2013р. між ПАТ «ОСОБА_6 кредит» (позивач) та ТОВ «Ессенс-Преміум» (відповідач) укладено Договір про надання відновлювальної кредитної лінії (в режимі мультивалютності) № 05.1-214ю/2013/2-1. Згідно умов кредитного договору ОСОБА_6 зобов'язався надати Позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості повернення, строковості, платності та цільового характеру.

П. п. 2.2. - 2.4. кредитного договору сторони визначили, що днем надання кредитного траншу вважається день перерахування кредитних коштів на поточний рахунок Позичальника з позичкового рахунку в відповідної сумі. Днем повернення кредитного траншу вважається день зарахування на позичковий рахунок Кредитора суми траншу. Термін користування Позичальником кожним Траншем Кредиту не може перевищувати загального терміну користування кредитним коштами.

Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту щомісячно в останній робочий день поточного місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця по день, що передує останньому робочому дню поточного місяця, а також в день повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі. Сплата процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту щомісячно до 5 (п'ятого) числа місяця, наступного за місяцем, за який нараховані проценти, на рахунок № 2068.8.089745,001 в ПАТ «ОСОБА_6 кредит», а також в день повернення заборгованості за Кредитом в повній сумі.

Укладений між сторонами правочин за своїм змістом та правовою природою є договором кредиту, який підпадає під правове регулювання норм §2 глави 71 Цивільного кодексу України та ст. 345-346 Господарського кодексу України.

Як вбачається зі змісту кредитного договору від 19.11.2013р. сторонами погоджено всі істотні умови вищевказаного правочину. Оскільки сторонами не надано доказів їх припинення або визнання у встановленому порядку недійсними, вказана угода є дійсною та обовязковою для виконання сторонами.

Відповідач належним чином зобовязання за кредитним договором № 05.1-214ю/2013/2-1 від 19.11.2013р. не виконав, у звязку з чим позивач звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до ТОВ «Ессенс-Преміум» та ТОВ «Азовнефтепродукт» про стягнення 21 193 016,26 грн., звернення стягнення на предмет іпотеки та звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості ТОВ «Ессенс-Преміум» за договором про відкриття відновлювальної кредитної лінії № 05.1-214ю/2013/2-1 від 19.11.2013р.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 12.02.2015 року по справі № 908/18/15-г,позовні вимоги ПАТ «ОСОБА_6 кредит» задоволено.

Стягнуто, зокрема, з ТОВ «Ессенс-Преміум» на користь ПАТ «ОСОБА_6 КРЕДИТ» заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії (в режимі мультивалютності) № 05.1-214ю/2013/2-1 від 19.11.2013 року в розмірі 21 193 016 (двадцять один мільйон сто дев`яносто три тисячі шістнадцять) гривень 26 копійок, з яких: 20 000 000,00 гривень - заборгованість за кредитом; 982 807,88 гривень - сума заборгованості за процентами; 22 898,69 гривень - сума пені за несвоєчасну сплату процентів; 138 082,19 гривень - сума пені за несвоєчасне повернення кредиту; 2 954,39 гривень - 3% річних від простроченої суми процентів; 14 794,52 гривень - 3% річних від простроченої суми кредиту; 17 078,59 гривень - індекс інфляції за час прострочки по сплаті процентів; 1 200,00 гривень - штраф за порушення строків повернення кредиту відповідно до п.п. 3.3.6 та 4.3. Кредитного договору та 13 200,00 гривень - штраф за порушення строків повернення процентів відповідно до п. п. 3.3.5 та 4.3. Кредитного договору.

З урахуванням поступового, але несвоєчасного, виконання відповідачем зобовязань за кредитним договором, а також з урахуванням Рішення по справі 908/18/15-г, позивач звернувся до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором про відкриття відновлюваної кредитної лінії № 05.1-214ю/2013/2-1 від 19.11.2013 року в сумі 6 763 451,19 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на несвоєчасне виконання відповідачем зобовязань по поверненню кредиту та сплаті відсотків, у звязку з чим позивач просить стягнути з відповідача штрафні санкції, які передбачені кредитним договором, інфляційні витрати та 3 % річних.

19.10.2015 року господарським судом Донецької області прийнято рішення, яке оскаржується в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат, повязаних із несвоєчасною сплатою кредиту в сумі 3 833 279,13 грн., інфляційних витрат, повязаних із несвоєчасною сплатою відсотків в сумі 7 294,25 грн.,3% річних, нарахованих на заборгованість за кредитом в сумі 193 846, 84 грн., 3 % річних, нарахованих на заборгованість за відсотками в сумі 10 213, 42 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.617 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Заявлені відповідачем до стягнення 3% річних та інфляційні нарахування не є заходами відповідальності за порушення зобовязання, а є за своїм змістом способом захисту майнового права та інтересу кредитора.

Аналогічна правова позиція викладена у п. 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.13 № 14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань, відповідно до якої сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, враховуючи, що заявлені до стягнення інфляційні та 3% річних є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові, вказана обставина не дає правових підстав для звільнення відповідача від сплати вищезазначених нарахувань.

Доводи скаржника щодо неповного зясування обставин, що мають значення для справи під час прийняття оскаржуваного рішення в частині стягнення з відповідача інфляційних витрат, повязаних із несвоєчасною сплатою кредиту в сумі 3 833 279,13 грн., інфляційних витрат, повязаних із несвоєчасною сплатою відсотків в сумі 7 294,25 грн., 3% річних, нарахованих на заборгованість за кредитом в сумі 193 846, 84 грн., 3 % річних, нарахованих на заборгованість за відсотками в сумі 10 213, 42 грн. не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстав для зміни чи скасування рішення господарського суду Донецької області в оскаржуваній частині колегія суддів не вбачає.

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла до висновку, що судом першої інстанції в оскаржуваній частині досліджені обставини, що мають значення для справи, а викладені в оскаржуваній частині висновки відповідають фактичним обставинам справи, у звязку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Донецької області від 19.10.2015р. по справі № 905/167/15 в оскаржуваній частині- підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Враховуючи наведене, керуючись ст.49, 99, 101, 102, п.1 ч.1 ст.103,105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою «Ессенс-Преміум», м.Маріуполь, Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 19.10.2015р. по справі № 905/167/15 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ессенс-Преміум», м.Маріуполь, Донецької області інфляційних витрат, повязаних із несвоєчасною сплатою кредиту в сумі 3 833 279,13 грн., інфляційних витрат, повязаних із несвоєчасною сплатою відсотків в сумі 7294,25 грн., 3% річних, нарахованих на заборгованість за кредитом в сумі 193 846, 84 грн., 3 % річних, нарахованих на заборгованість за відсотками в сумі 10 213, 42 грн. - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 19.10.2015р. по справі № 905/167/15 в

частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Ессенс-Преміум», м.Маріуполь, Донецької області на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_6 кредит», м.Київ, інфляційних витрат, повязаних із несвоєчасною сплатою кредиту в сумі 3 833 279,13 грн., інфляційних витрат, повязаних із несвоєчасною сплатою відсотків в сумі 7 294,25 грн., 3% річних, нарахованих на заборгованість за кредитом в сумі 193 846, 84 грн., 3 % річних, нарахованих на заборгованість за відсотками в сумі 10 213, 42 грн. залишити без змін.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом 20 днів.

Головуючий: Т.Д. Геза

Судді: Н.В.Будко

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим:

1 позивачу

1 відповідачу

1 у справу

1ДАГС

1ГСДО