ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2015р. Справа№ 914/3800/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Сухович Ю.О. при секретарі судових засідань ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Приват Лізинг, м.Київ

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ГАБЕН, м.Львів

про стягнення 455 715,17 грн.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_3 - адвокат (договір про надання правової допомоги №Ю-1/14 від 07.07.2014р.; свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю №4097/10 від 24.03.2009р.);

від відповідача не зявився.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Приват Лізинг до ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ГАБЕН про стягнення 455 715,17 грн. заборгованості, з яких 214 800,00 грн. сума основного боргу, 73 582,62 грн. проценти за користування чужими грошовими коштами, нараховані на розстрочений платіж, 106 617,82 грн. проценти за користування чужими грошовими коштами, нараховані на прострочений платіж та 61 514,74 грн. пені.

Ухвалою суду від 06.11.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 23.11.2015р.

Ухвалою суду від 23.11.2015р. розгляд справи відкладено на 07.12.2015р., з підстав наведених в даній ухвалі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити з підстав, наведених у позовній заяві. У зв"язку з невиконанням відповідачем умов договору поставки сільськогосподарської техніки на умовах розстрочення платежів від 11.07.2013р. №20-М утворилась заборгованість на загальну суму 455 715,17 грн., яку позивач просить стягнути.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання повторно не забезпечив, причин неявки представника та невиконання вимог ухвал суду від 06.11.2015р. та від 23.11.2015р. не повідомив. Про порушення провадження у справі був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №597 від 06.11.2015р. - вручено 09.11.2015р. (вх.№48433/15 від 10.11.2015р.). Про відкладення розгляду справи на 07.12.2015р. був належним чином повідомлений, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення №301 від 25.11.2015р. вручено 27.11.2015р. (вх.№52416/15 від 03.12.2015р.).

Станом на дату розгляду спору (07.12.2015р.) від відповідача на адресу суду відзив, заяви, клопотання, в тому числі про відкладення розгляду справи не надходили.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст.75 ГПК України при відсутності представника відповідача, за наявними у ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази та заслухавши пояснення представника позивача, суд,-

встановив:

11.07.2013р. між ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Приват Лізинг (постачальник) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ГАБЕН (покупець) було укладено договір поставки сільськогосподарської техніки на умовах розстрочення платежів №20-М (надалі договір), за умовами якого постачальник зобовязувався передати покупцю продукцію виробничо-технічного призначення (надалі товар), а покупець зобовязувався прийняти товар і оплатити його ціну, сплативши за нього визначену договором грошову суму, а також сплатити проценти за придбання товару у розстрочку в сумі, визначеній відповідно до умов договору.

Відповідно до п.1.2. договору найменування товару, його кількість, ціна за одиницю, строк поставки покупцю, гривнева ціна товару та її грошовий еквівалент в іноземній валюті, порядок та строк оплати ціни товару (в тому числі тієї частини ціни товару, яка оплачується авансовим платежем, а також частин (и), яка(і) оплачується на умовах розстрочення платежів) та нарахованих процентів, інші умови, погоджені сторонами - визначені в договорі та додатках до договору, які складають невід'ємну частину договору.

Відповідно до п.2.1. договору ціна придбання товару в розстрочку (ціна договору) вказана в додатку до договору. Сторони встановлюють ціну договору в гривнях, а також визначають її грошовий еквівалент в іноземній валюті, вказаній в додатку.

Відповідно до п.2.4. договору строки оплати ціни товару, вказані в додатку № 1 до договору.

Відповідно до п.2.5.1. договору у випадку прострочення виконання грошових зобовязань пункту 2.4. договору більше ніж на 3 (три) календарних дні, постачальник має право нарахувати, а покупець зобов'язаний сплатити проценти на розстрочені платежі, починаючи з другого дня після отримання товару. Розмір процентів, які покупець сплачує на користь постачальника за придбання товару у розстрочку, встановлюється в розмірі 25% (двадцять пять) відсотків річних від неоплаченої вартості товару на момент платежу. Проценти нараховуються на несплачений залишок ціни товару, сума якого визначається відповідно до положень п.2.2. цього договору для визначення суми до сплати.

Відповідно до п.2.5.2. договору на кінцевий платіж згідно п.2.4. договору постачальник нараховує, а покупець сплачує проценти на розстрочений платіж, починаючи з « 17» липня 2013р. Розмір процентів, які покупець сплачує на користь постачальника за придбання товару у розстрочку, встановлюється в розмірі 16% (шістнадцять) відсотків річних від неоплаченої вартості товару на момент платежу. Проценти нараховуються на несплачений залишок ціни товару, сума якого визначається відповідно до положень п.2.2 цього договору для визначення суми до сплати.

Відповідно до п.2.5.3. договору умови щодо процентів викладені в п.п.2.5.1. та 2.5.2. договору. Остаточний розрахунок по процентах проводиться разом з останнім платежем за цим договором.

Відповідно до п.3.4. договору покупець зобовязаний провести оплату за товар в порядку, передбаченому умовами договору (та сплатити проценти, нараховані на розстрочені платежі відповідно до умов нього договору). Оплата вважається проведеною після зарахування коштів на рахунок постачальника, вказаний в тексті цього договору.

Відповідно до п.4.2. договору товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем: по кількості (одиниць виміру) - відповідно до кількості (одиниць виміру), вказаної в накладній (товарній, товарно-транспортній); по якості - відповідно до якості, вказаному в сертифікаті якості підприємства-виробника.

Відповідно до п.7.3. договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті вартості (ціни) товару покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі 0,3% (але не більше подвійної облікової ставки НБУ) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

Відповідно до п.8.1. договору право власності на товар переходить до покупця після повної оплати ним ціни товару та сплати нарахованих процентів шляхом підписання сторонами акту приймання-пережачі товару у власність покупця. Покупець несе всі ризики, в тому числі ризик випадкової загибелі, знищення, втрати, пошкодження, викрадення товару протягом всього часу знаходження товару у нього. Розмір збитків, які виникнуть у постачальника при настанні передбачених випадків, дорівнює загальній ціні товару згідно додатків до договору.

У відповідності до додатку №1 від 11.07.2013р. до договору поставки №20-М від 11.07.2013р. сторони погодили, що покупець сплачує попередню оплату в розмірі 30% в сумі 96000,00 грн., а черговий платіж в розмірі 224 000,00 грн. покупець разом з відсотками (16%), що нараховані на розстрочений платіж (9 258,67 грн.), сплачує до 18.10.2013р.

Відповідачем здійснено авансовий платіж на загальну суму 96000,00 грн., відповідно до платіжних доручень №2122 від 17.07.2013р. на суму 40000,00 грн.; №2144 від 19.07.2013р. на суму 56000,00 грн.

Позивач свої зобовязання по договору поставки сільськогосподарської техніки на умовах розстрочення платежів №20-М від 11.07.2015р. виконав повністю, поставив відповідачу напівнавісний оборотний плуг KUHN Manager C8Т 2011 року випуску, новий (серійний номер ВС5337 (товар) на загальну суму 320 000,00 грн., згідно видаткової накладної №1570 від 19.07.2013р.

Відповідно до акту приймання передачі сільськогосподарської техніки по договору поставки №20-М від 11.07.2013р. позивач передав 19.07.2013р., а покупець отримав товар (напівнавісний оборотний плуг KUHN Manager C8Т 2011 року випуску, новий (серійний номер ВС5337)). Техніка повністю укомплектована та відповідає стандартам фірми-виробника. Акт підписаний повноважними представниками сторін у справі.

Представник відповідача отримав товар за договором №20-М від 11.07.2015р. на підставі довіреності №071-052 від 19.07.2015р., виданої на ОСОБА_4 (паспорт серії НК №599744 від 16.01.1999р., виданий Ніжинським МВ УМВС України в Чернігівській області).

Проте, відповідач порушив свої зобов'язання, оплату чергового платежу в розмірі 224 000,00 грн. та відсотків (16%), що нараховані на розстрочений платіж, в строк до 18.10.2013р. не провів.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем здійснено черговий платіж на суму 10000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням: №312 від 24.01.2014р. на суму 10 000,00 грн. Які зараховані позивачем як часткова оплата основного боргу.

Відтак, станом на момент подання позовної заяви, у відповідача існує заборгованість зі сплати основного боргу в розмірі 214 000,00 грн. за поставлений товар.

Позивач керуючись умовами п.2.5.2. договору, нарахував відповідачу 73 582,62 грн. проценти за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на розстрочений платіж за період з 19.07.2015р. по 15.10.2015р.

Крім того, позивач керуючись умовами п.2.5.1. договору, нарахував відповідачу 106 617,82 грн. проценти за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на прострочений платіж за період з 19.10.2015р. по 15.10.2015р.

Також, позивач керуючись умовами п.7.3. договору, у звязку із порушенням строків оплати, нарахував відповідачу пеню, яка згідно поданого розрахунку позовних вимог становить 61 514,74 грн.

Отже, загальна сума заборгованості, яку позивач просить стягнути становить 455 715,17 грн., з яких 214 800,00 грн. сума основного боргу, 73 582,62 грн. проценти за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на розстрочений платіж, 106 617,82 грн. проценти за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на прострочений платіж та 61 514,74 грн. пені.

При прийнятті рішення суд виходить із наступного.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, але при укладенні договору сторони повинні керуватися вимогами Цивільного кодексу України, іншими актами цивільного законодавства.

Укладений між сторонами договір поставки сільськогосподарської техніки на умовах розстрочення платежів №20-М від 11.07.2013р. містить ознаки договору поставки та купівлі-продажу з розстроченням платежу.

Згідно ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ст.712 ЦК України).

Згідно ст.265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п.4.2. договору товар вважається переданим постачальником і прийнятим покупцем: по кількості (одиниць виміру) - відповідно до кількості (одиниць виміру), вказаної в накладній (товарній, товарно-транспортній); по якості - відповідно до якості, вказаному в сертифікаті якості підприємства-виробника.

Факт поставки позивачем товару (напівнавісний оборотний плуг KUHN Manager C8Т 2011 року випуску, новий (серійний номер ВС5337)) по договору поставки сільськогосподарської техніки на умовах розстрочення платежів №20-М від 11.07.2015р. підтверджується видатковою накладною №1570 від 19.07.2013р.

Крім того, факт поставки товару (напівнавісний оборотний плуг KUHN Manager C8Т 2011 року випуску, новий (серійний номер ВС5337)) по договору поставки сільськогосподарської техніки на умовах розстрочення платежів №20-М від 11.07.2015р. підтверджується актом приймання передачі від 19.07.2013р. сільськогосподарської техніки по договору поставки №20-М від 11.07.2013р., з відміткою відповідача (відповідальної особи покупця) ТзОВ ГАБЕН (ОСОБА_4М.) про отримання товару.

Представник відповідача отримав товар за договором №20-М від 11.07.2015р. на підставі довіреності №071-052 від 19.07.2015р., виданої на ОСОБА_4 (паспорт серії НК №599744 від 16.01.1999р., виданий Ніжинським МВ УМВС України в Чернігівській області).

Відповідно до ч.1., ч.2, ч.3 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч.3 ст.693 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Положеннями ст.695 Цивільного кодексу України передбачено особливості оплати товару з розстроченям платежу, зокрема договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу. Істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів. До договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу застосовуються положення частин третьої, п'ятої та шостої статті 694 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1., ч.5 ст.694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Відповідно до ст.536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

У відповідності до додатку №1 від 11.07.2013р. до договору поставки №20-М від 11.07.2013р. сторони погодили, що покупець сплачує попередню оплату в розмірі 30% в сумі 96 000,00 грн., а черговий платіж в розмірі 224 000,00 грн. покупець разом з відсотками (16%), що нараховані на розстрочений платіж (9 258,67 грн.), сплачує до 18.10.2013р.

Факт оплати відповідачем авансового платежу на загальну суму 96000,00 грн., підтверджується платіжними дорученнями №2122 від 17.07.2013р. на суму 40000,00 грн.; №2144 від 19.07.2013р. на суму 56000,00 грн.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.2.4. договору строки оплати ціни товару, вказані в додатку № 1 до договору.

Відповідно до п.3.4. договору покупець зобовязаний провести оплату за товар в порядку, передбаченому умовами договору (та сплатити проценти, нараховані на розстрочені платежі відповідно до умов нього договору). Оплата вважається проведеною після зарахування коштів на рахунок постачальника, вказаний в тексті цього договору.

Проте, відповідач порушив свої зобов'язання, оплату чергового платежу в розмірі 224 000,00 грн. та відсотків (16%), що нараховані на розстрочений платіж, в строк до 18.10.2013р. не здійснив.

24.01.2014р. відповідачем здійснено черговий платіж на суму 10000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням: №312 від 24.01.2014р. на суму 10000,00 грн. Які зараховані позивачем як часткова оплата основної суми заборгованості.

18.09.2015р. позивач звертався до відповідача з претензією-вимогою (вих.№314) невідкладно, але не пізніше 5 днів з моменту отримання зазначеної претензії сплатити суму заборгованості та нараховані проценти на розстрочений платіж, проценти на прострочений платіж, пеню, індекс інфляції та три відсотки річних. Проте, відповідач залишив дану претензією-вимогу без відповіді та задоволення.

Відтак, станом на дату прийняття рішення у справі основний борг складає 214 000,00 грн.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Порядок нарахування відсотків погоджений сторонами у п.2.5.1., п.2.5.2 договору поставки.

Так, зокрема згідно п.2.5.1. договору у випадку прострочення виконання грошових зобовязань пункту 2.4. договору більше ніж на 3 (три) календарних дні, постачальник має право нарахувати, а покупець зобов'язаний сплатити проценти на розстрочені платежі, починаючи з другого дня після отримання товару. Розмір процентів, які покупець сплачує на користь постачальника за придбання товару у розстрочку, встановлюється в розмірі 25% (двадцять пять) відсотків річних від неоплаченої вартості товару на момент платежу. Проценти нараховуються на несплачений залишок ціни товару, сума якого визначається відповідно до положень п.2.2. цього договору для визначення суми до сплати.

Згідно п.2.5.2 договору поставки на кінцевий платіж згідно п.2.4. договору постачальник нараховує, а покупець сплачує проценти на розстрочений платіж, починаючи з « 17» липня 2013р. Розмір процентів, які покупець сплачує на користь постачальника за придбання товару у розстрочку, встановлюється в розмірі 16% (шістнадцять) відсотків річних від неоплаченої вартості товару на момент платежу. Проценти нараховуються на несплачений залишок ціни товару, сума якого визначається відповідно до положень п.2.2 цього договору для визначення суми до сплати.

Вищий господарський суд України у п.п. 6.1, 6.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розяснив, що проценти річних, про які йдеться у частині другій статті 625 ЦК України, необхідно відрізняти від процентів за користування чужими коштами, передбачених статтею 536 названого Кодексу. Стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобовязання і одночасно, як зазначалося, способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобовязанням сплатити кошти, тоді як проценти, зазначені у статті 536 ЦК України, це плата за користування чужими коштами, в тому числі безпідставно одержаними, збереженими грішми (стаття 1214 ЦК України).

Підставами для застосування до правовідносин сторін статті 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством (наприклад, статтями 1048, 1054, 1061 ЦК України). Спільним для цих процентів є те, що вони нараховуються саме у звязку з користуванням чужими коштами. Положення ж частини другої статті 625 ЦК України в частині сплати процентів річних застосовуються за наявності порушення грошового зобовязання. Тому, зокрема, якщо в законі або в укладеному сторонами договорі передбачено розмір процентів за користування чужими коштами (стаття 536 ЦК України), то це не позбавляє кредитора права звернутися до боржника з позовом про стягнення як зазначених процентів, так і трьох процентів річних (якщо інший їх розмір не передбачено договором або Законом) за наявності порушення боржником грошового зобовязання.

З огляду на викладене та дослідивши наявні в справі матеріали, перевіривши розрахунок боргу, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 214 800,00 грн. заборгованість по основного боргу, 73 582,62 грн. заборгованості по процентам за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на розстрочений платіж, 106 617,82 грн. заборгованості по процентам за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на прострочений платіж є правомірними, підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. При цьому пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондують приписами, встановленими Господарським кодексом України.

Так, у відповідності із ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п.6 ст.231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, які визначаються обліковою ставкою НБУ за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

У відповідності до п.7.3. договору за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті вартості (ціни) товару покупець сплачує на користь постачальника пеню в розмірі 0,3% (але не більше подвійної облікової ставки НБУ) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

У п.п.2.7. п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розяснено, що застосування пені не виключає одночасного нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами (стаття 536 ЦК України), зокрема процентів на прострочену суму оплати товару, проданого в кредит (частина п'ята статті 694 названого Кодексу), оскільки стягнення відповідних процентів не є ні видом забезпечення виконання зобов'язань, ані штрафною санкцією.

Вищий господарський суд України у п.2.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розяснив, що до пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін.

Згідно ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі.

Як вбачається з умов договору поставки сільськогосподарської техніки на умовах розстрочення платежів №20-М від 11.07.2013р., укладеного між позивачем та відповідачем, сторонами не передбачено особливих умов щодо збільшення періоду нарахування пені чи строку позовної давності.

Відповідно до додатку №1 від 11.07.2013р. до договору поставки №20-М від 11.07.2013р. сторони погодили, що покупець сплачує попередню оплату в розмірі 30% в сумі 96 000,00 грн., а черговий платіж в розмірі 224 000,00 грн. покупець разом з відсотками (16%), що нараховані на розстрочений платіж (9 258,67 грн.), сплачує до 18.10.2013р.

Згідно ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Оскільки покупець повинен був сплатити черговий платіж в розмірі 224 000,00 грн. разом з відсотками (16%), що нараховані на розстрочений платіж (9258,67 грн.), до 18.10.2013р., відтак право на нарахування пені за порушення строків оплати вартості (ціни) товару виникло з 18.10.2013р. Отже, пеня відповідно до вимог ч.6 ст.232 з врахуванням ст.253 ЦК України повинна нараховуватись з 18.10.2013р. по 18.04.2014р.

Позивач же в порушення положень ст.253 ЦК України, ч.6 ст.232 ГК України, просить стягнути пеню нараховану за період з 15.04.2015р. по 15.10.2015р., яка згідно поданого ним розрахунку становить 61 514,74 грн.

Враховуючи, що сторони не мають права змінювати початок перебігу строку нарахування пені, що було зроблено позивачем, відтак нарахована ним пеня в сумі 61 514,74 грн. за період з 15.04.2015р. по 15.10.2015р. до задоволення не підлягає.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач не виконав належним чином свої зобовязання, заборгованість в добровільному порядку не сплатив, заходів щодо погашення заборгованості не вжив, позовних вимог належними та допустимими доказами не спростував, відтак позовні вимоги, з врахуванням вищенаведених правових норм, є обґрунтованими і підлягають до задоволення частково.

З відповідача підлягає до стягнення 394 200,44 грн., з яких 214 000,00 грн. сума основного боргу, 73 582,62 грн. проценти за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на розстрочений платіж, 106 617,82 грн. проценти за користування чужими грошовими коштами, нарахованих на прострочений платіж.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За умовами ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Сплата судового збору підтверджується платіжним дорученням №106182 від 15.10.2015р. на суму 6 835,72 грн., який відповідно до ст.49 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 11, 253, 525, 526, 530, 536, 549, 610-612, 625, 627-629, 692-695, 712 ЦК України, ст.ст. 174, 193, 231-232, 265 ГК України, ст.ст. 43, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85, 87, 115, 116 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю ГАБЕН (79026, Львівська область, м.Львів, Сихівський район, вул.Перскенківка, буд.19; ) на користь ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю Приват Лізинг (юридична адреса: 03189, м.Київ, Голосіївський район, вул.Ломоносова, буд.54А, офіс 5; фактична (поштова) адреса: 08322, Київська область, Бориспільський район, с.Проліски, вул.Кільцева,4; ) 214 000,00 грн. основного боргу, 73 582,62 грн. проценти за користування чужими грошовими коштами, нараховані на розстрочений платіж, 106 617,82 грн. проценти за користування чужими грошовими коштами, нараховані на прострочений платіж та 5 913,00 грн. судового збору.

3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

4. Наказ видати згідно вимог ст.116 ГПК України, після набрання рішенням суду законної сили.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Згідно ст.87 ГПК України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Повний текст рішення

виготовлено 14.12.2015р.

Суддя Сухович Ю.О.