РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015Справа №910/27427/15

Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом комунального підприємства "Київський метрополітен"

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

-Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про виселення з орендованого майна

Представники сторін:

від позивача: Загоровська Н.В. - представник за довіреністю № 134 від 02.11.2015 року;

від відповідача: ОСОБА_3 - представник за довіреністю № 5436 від 05.08.2015 року;

ОСОБА_4 - представник за довіреністю № 5436 від 05.08.2015 року;

від третьої особи: Захарченко К.П. - представник за довіреністю № 062/02/07-11629 від 29.12.2014 року.

вільний слухач: ОСОБА_6 - паспорт серії НОМЕР_2, виданий Скадовським РВ УМВС України в Херсонській області, 14.0.12011 року.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги комунального підприємства "Київський метрополітен" до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про виселення з орендованого майна.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним, третьою особою та відповідачем укладено договір про передачу майна територіальної громади м. Києва в оренду №686.

Договір діє з 18.09.2012 року до 16.09.2015 року.

Листом №632-НДД від 22.09.2015 року позивачем повідомлено відповідача про те, що договір продовжуватися не буде та необхідність звільнити орендоване приміщення.

Проте, відповідач проігнорував вимогу позивача щодо звільнення орендованого майна від своїх тимчасових реконструкцій та продовжує використовувати частину приміщення переходу станції метро «Харківська».

У зв'язку з чим, позивач звернувся з вимогою в суд про виселення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з орендованого майна та зобов'язати його у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішення законної сили демонтувати тимчасові огороджуючи конструкції, що йому належать.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 26.10.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 06.11.2015 року.

05.11.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі.

12.11.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав пояснення по справі.

В судове засідання 16.11.2015 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали від 26.10.2015 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 013, але 13.11.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідача подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 16.11.2015 року розгляд справи відкладено на 01.12.2015 року.

01.12.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач подав пояснення по справі.

В судовому засіданні 01.12.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

18.09.2012 року між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендар) та комунальним підприємством «Київський метрополітен» (підприємство, отримувач коштів) укладено договір №686 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренди.

Відповідно до пп. 2.13 пункту 2 рішення Київської міської ради «Про діяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)» №198/7535 від 15 березня 2012 року, Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Згідно з п.1.1 договору на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 01.08.2012 №124 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіоском) орендаря; далі - об'єкт оренди, що знаходиться за адресою: станція метро «Харківська» (вестибюль №1), Б/Н, для змішаної торгівлі продовольчими та непродовольчими товарами.

Відповідно до ч.1 статті 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч.1 ст. 765 ЦК України наймодавець зобов'язаний передати наймачеві майно у користування негайно або у строк, встановлений договором найму.

Об'єктом оренди є: частина переходу, визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря), загальною площею 3,7 кв.м та зазначена в викопіюванні з схем тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього договору (п.2.1 договору).

Вартість об'єкта оренди згідно із затвердженим орендодавцем висновком про вартість майна станом на 31.03.2012 року становить 70 250,0 грн.

Відповідно до п.2.4 договору, об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі КП «Київський метрополітен».

Опис технічного стану об'єкта оренди на дату передачі його орендареві, його склад зазачаються в акті приймання-передачі об'єкта оренди, що є невід'ємною частиною цього договору (п.2.3 договору).

Згідно з п.4.1 договору орендодавець зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього договору з додатками передати, а орендар прийняти по акту приймання-передачі об'єкт оренди. Акт приймання-передачі об'єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством (балансоутримувачем).

Відповідно до акту приймання-передачі нерухомого майна від 18.09.2012 року орендодавець передав, а орендар прийняв в орендне користування згідно з договором оренди №6896 від 18.09.2012 року частину переходу, що перебуває на балансі КП «Київський метрополітен», загальною площею 3,7 кв.м, розташованого за адресою: м. Київ, станція метро «Харківська» (вестибюль №1).

У відповідності до приписів ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" термін, на який укладається договір оренди є істотною умовою договору оренди.

Частина 1 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 763 Цивільного кодексу України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Цей договір є укладений з моменту підписання його сторонами і діє з 18.09.2012 року до 16.09.2015 року (п.9.1 договору).

Частиною 2 статті 291 ГК України договір оренди припиняється у разі:

закінчення строку, на який його було укладено;

викупу (приватизації) об'єкта оренди;

ліквідації суб'єкта господарювання-орендаря;

загибелі (знищення) об'єкта оренди.

Згідно з п.9.4 договору, договір припиняється в разі,зокрема: закінчення строку, на який його було укладено.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором. Зазначені дії оформляються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього договору.

Листом №632-НДД від 22.09.2015 року позивач повідомив відповідача про те, що термін дії договору закінчився 16.09.2015 року та продовжуватись на новий термін не буде. Та, вимагав відповідно до п.4.15 умов договору, після припинення його дії, протягом 30-ти календарних днів передати нерухоме майно по акту приймання-передачі орендодавцю та булансоутримувачу (КП «Київський метрополітен»).

Даний лист направлений 23.09.2015 року, що підтверджується наявними в матеріалах справи описом вкладення у цінний лист та фіскальний чек №8042 від 23.09.2015 року.

Крім того, в матеріалах справи наявний лист Департаменту комунальної власності м. Києва №062/07/11-9629 від 31.08.2015 року до відповідача в якому зазначено, що листом від 17.07.2015 №062/07/11-808 ФОП ОСОБА_1 було повідомлено про не відповідність об'єкта оренди вимогам правил пожежної безпеки в метрополітенах, затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 20.06.2012 №335 та про припинення терміну вказаного договору оренди. 17.09.2015 ФОП ОСОБА_1 необхідно звільнити орендоване приміщення та передати його по акту приймання-передавання підприємству-балансоутримувачу (КП «Київський метрополітен»). Даний лист отриманий відповідачем 21.09.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №014.

Також, листом №062/07/11-11269 від 08.10.2015 року Департамент комунальної власності м. Києва повідомив відповідача про те, що у зв'язку з припиненням терміну договору оренди, йому необхідно звільнити орендоване приміщення та передати його по акту приймання-передавання підприємству-балансоутримувачу (КП «Київський метрополітен»). Даний лист відправлений третьою особою 08.10.2015 року та отриманий відповідачем 12.10.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №014.

Враховуючи вищезазначене, судом встановлено, що відповідача, як орендаря, було повідомлено у встановлений договором та законом строк про припинення дії договору та відсутність наміру його продовжувати, тому договір вважається припиненим після закінчення строку, на який його було укладено, тобто після 16.09.2015.

Відповідно до ч. 1 статті 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Згідно ст. 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом 8.5.6 договору передбачено, що у разі припинення дії цього договору орендар, звільняє орендовану частину приміщення переходу станції метро "Харківська" в термін, визначений п.4.15 цього договору від своїх огороджуючих конструкцій. При невиконанні орендарем зазначених в цьому пункті договору умов, підприємство, самостійно на свій розсуд розпоряджається огороджуючими конструкціями (кіосками).

Орендар після припинення дії договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству. Акт приймання-передачі об'єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством. (п.4.15 договору)

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

З огляду на вищенаведене та встановленням факту невиконання відповідачем обов'язку звільнення орендованого майна, вимоги позивача про виселення орендаря із займаного приміщення підлягають задоволенню. Як наслідок, задоволенню підлягає вимога позивача про зобов'язання відповідача у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішення суду законної сили демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції, що належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та знаходять за адресою станція метро «Харківська» (вестибюль №1).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 с. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Виселити фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (03087, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з орендованого майна, а саме частина переходу загальною площею 3,7 кв.м, що знаходиться за адресою станція метро «Харківська» (вестибюль №1).

3. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (03087, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) у строк не пізніше 10 календарних днів з моменту набрання рішення суду законної сили демонтувати тимчасові огороджуючі конструкції, що належать фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 та знаходять за адресою станція метро «Харківська» (вестибюль №1).

4. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (03087, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь комунального підприємства "Київський метрополітен" (03056, м. Київ, пр.-т Перемоги, 35, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн.. 00 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 15.12.2015 року.

Суддя С.М. Мудрий