РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2015Справа №910/7488/15-г

За позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грааль плюс"
про зобов'язання вчинити дії

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача не з'явився
від відповідача не з'явився

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 10 грудня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс" (надалі по тексту - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Грааль плюс" (надалі по тексту - відповідач) про зобов'язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що відповідачем виконані самовільні роботи по влаштуванню зовнішньої вентиляційної мережі зі сторони дворового фасаду з влаштуванням цегляної прибудови для вентиляційного обладнання, що знаходиться за адресою: м. Київ, Кловський узвіз, буд. 10.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2015 року порушено провадження у справі № 910/7488/15-г та призначено справу до розгляду на 14.05.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.05.2015 року розгляд справи було відкладено на 26.05.2015 року, у зв'язку з неявкою відповідача та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

У судовому засіданні 26.05.2015 року представник позивача надав клопотання про продовження строків розгляду спору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.05.2015 року розгляд справи було відкладено на 04.06.2015 року, у зв'язку з неявкою відповідача та необхідністю подання додаткових доказів у справі.

У судовому засіданні 04.06.2015 року представник відповідача подав клопотання про призначення судової експертизи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2015 року у справі № 910/7488/15-г призначено будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, вул. Смоленська, 6).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.06.2015 року зупинено провадження у справі № 910/7488/15-г до надходження до Господарського суду міста Києва судової експертизи та повернення матеріалів справи.

13.07.2015 року через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшло клопотання щодо направлення рахунку та призначення огляду від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз (за підписом заступника директора - Т.Д. Голікова) у якому зазначено, що у зв'язку зі значною поточною завантаженістю експертів та великим періодом дослідження первинних документів по даній справі, експертиза, яка призначена по справі № 910/7488/15-г не може бути виконана у термін, встановлений Інструкцією про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, та зазначено, що дана експертиза може бути проведена у термін понад три місяці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 року поновлено провадження у справі № 910/7488/15-г та надано згоду на проведення судової експертизи в термін понад три місяці.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.07.2015 року зупинено провадження у справі № 910/7488/15-г до надходження до Господарського суду міста Києва висновку судової експертизи та повернення матеріалів справи.

До відділу діловодства Господарського суду міста Києва 25.11.2015 року від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист, з якого вбачається, що призначена ухвалою суду від 04.06.2015 року експертиза не проведена, у зв'язку з несплатою вартості проведення експертизи, внаслідок чого, матеріали справи № 910/7488/15-г було повернуто до Господарського суду міста Києва.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.12.2015 року поновлено провадження у справі № 910/7488/15-г, розгляд справи призначено на 10.12.2015 року.

Представники сторін в судове засідання 10.12.2015 року не з'явилися, про причини неявки суду невідомо, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши подані позивачем матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс" створено на підставі рішення Печерської районної у місті Києві ради від 30.12.2005 року № 630-р «Про заходи, пов'язані із зміною структури комунальних підприємств житлового господарства Печерського району м. Києва».

Відповідно до пунктів 1.2., 2.1. Статуту позивача підприємство засновано на комунальній власності територіальної громади міста Києва. Власником підприємства є територіальна громада міста Києва, від імені якої виступає Київська міська рада. Підприємство створене з метою забезпечення надійного утримання та обслуговування житлового та нежитлового фонду, що знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Києва, утримання прибудинкових територій, об'єктів благоустрою, додержання встановленого порядку використання жилих і нежилих приміщень житлових будинків та гуртожитків.

Як вбачається з матеріалів справи, 19.02.2015 року комісією Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс" в складі: інженера ОСОБА_2, майстра технічної дільниці ОСОБА_3, майстра технічної дільниці ОСОБА_4 було складено Акт, яким зафіксовано, що власником нежитлового приміщення Товариством з обмеженою відповідальністю "Грааль плюс", яке розташовано на першому та підвальному поверсі житлового будинку № 10 на Кловському узвозі влаштовано витяжну систему вентиляції на дворовому фасаді зазначеного будинку. Проектно-дозвільна документація на влаштування витяжної системи вентиляції до обслуговуючої організації Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс" не надавалась.

Так, судом встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Грааль плюс" є власником нежилих приміщень з № 1 по № 25, № 3а (групи приміщень № 66) у будинку за адресою: м. Київ, Кловський узвіз, 10 в літері «А», загальною площею 217,00 кв.м., що підтверджується Договором № 829 купівлі-продажу нежилих приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Горяйновою Т,К. 21.07.2005 року за реєстровим № 2282 та власником нежилих приміщень в частині: загальною площею 486,1 кв.м. у жилому будинку за адресою: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, № 10, літ. «А», що підтверджується Договором № 690 купівлі-продажу нежилих приміщень, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Біляєвим В.О. 13.09.2004 року.

19.02.2015 року позивачем надано відповідачу вимогу-претензію № 351 у якій позивач просив Товариство з обмеженою відповідальністю "Грааль плюс" надати проектно-дозвільну документацію на влаштування витяжної системи вентиляції, влаштованої на фасаді будинку № 10 по Кловському узвозі.

Позов мотивовано тим, що відповідачем виконані самовільні роботи по влаштуванню зовнішньої вентиляційної мережі зі сторони дворового фасаду з влаштуванням цегляної прибудови для вентиляційного обладнання, що знаходиться за адресою: м. Київ, Кловський узвіз, буд. 10.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Положеннями частини 1 статті 31 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що проектна документація на будівництво об'єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Відповідно до пункту 1.4.6. Правил утримання жилих будинків та прибудинкової території, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 14.05.2005 року, власник, наймач (орендар) жилого будинку, жилого чи нежилого у жилому будинку приміщення, що припустив самовільне переобладнання або перепланування, що призводить до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту, зобов'язаний за свій рахунок привести це приміщення до попереднього стану.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Позивачем належними та допустимими доказами не доведено того, що здійснені відповідачем роботи по влаштуванню зовнішньої вентиляційної мережі зі сторони дворового фасаду з влаштуванням цегляної прибудови для вентиляційного обладнання призвели до порушення конструктивних елементів або засобів протипожежного захисту будинку за адресою: м. Київ, Кловський узвіз, буд. 10.

Наданий позивачем як доказ самовільного виконання відповідачем робіт акт від 19.02.2015 року не може бути прийнятий як належний та допустимий доказ по справі, оскільки він складений та підписаний позивачем в односторонньому порядку.

При цьому, інших належних та допустимих доказів, які б свідчили про самовільне виконання відповідачем робіт по влаштуванню зовнішньої вентиляційної мережі зі сторони дворового фасаду з влаштуванням цегляної прибудови для вентиляційного обладнання позивачем до суду надано не було.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Тобто, зазначена стаття передбачає, що порушення права чи законного інтересу або спір щодо них повинні існувати на момент звернення до суду.

Згідно зі статтею 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В той же час, позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження факту закріплення саме за ним спірного житлового будинку на будь-якій правовій підставі, що унеможливлює встановлення судом прав та обов'язків Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс", в тому числі, в частині можливості звернення до суду із даним позовом.

Більш того, згідно зі статтею 24 Житлового кодексу УРСР визначено, що житлово-експлуатаційні організації забезпечують схоронність житлового фонду і належне його використання, високий рівень обслуговування громадян, а також контролюють додержання громадянами правил користування жилими приміщеннями, утримання жилого фонду і прибудинкової території.

За змістом статті 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - це власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом.

Як зі змісту вказаних норм чинного законодавства, так позовних вимог, не вбачається правових підстав, що передбачали б надання позивачу повноважень звертатися до суду з вимогою усунути порушення, допущені відповідачем без дозвільної та проектної документації, чи захищати в суді порушені права співвласників будинку.

При цьому, позивачем не наведено доводів та доказів, з яких вбачалося б, в чому саме полягає у спірних правовідносинах порушення цивільних прав чи охоронюваних законом інтересів саме позивача в межах його правового статусу.

В той же час, згідно зі статтею 24 Закону України "Про основи містобудування" державний контроль у сфері містобудування здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, органами місцевого самоврядування та іншими уповноваженими на це державними органами.

Відповідно до статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - сукупність заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З наведених норм вбачається, що контроль за дотриманням під час проведення будівельних робіт вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил здійснюють органи державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові № 910/20685/14 від 12.05.2015 року.

Відповідно до частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України, у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов'язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Тобто, у разі порушення відповідачем будівельних норм і правил, позов подає відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування, а не позивач.

Відтак суд приходить до висновку, що позивачем належних та допустимих доказів на підтвердження наявності правових підстав для зобов'язання відповідача за власний рахунок поновити обладнання фасаду спірного нежитлового приміщення не наведено. Крім того, судом не встановлено, а позивачем належним чином не доведено існування його порушеного права.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс" у повному обсязі.

Відшкодування судових витрат відповідно до статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються судом на позивача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Печерського району м. Києва "Липкижитлосервіс" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.12.2015

Суддя С.В. Стасюк