ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2015 р. Справа № 914/3714/14

ОСОБА_1 апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Хабіб М.І.

ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (надалі ФОП ОСОБА_3Я.) б/н від 03.01.2015р. (вх.№01-05/252/15 від 15.01.2015р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 25.12.2014р.

у справі № 914/3714/14

за позовом: Сихівської районної адміністрації ОСОБА_1 міської ради

до відповідача: ФОП ОСОБА_3

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_1 міської ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_4 (надалі ОСОБА_4М.)

про зобовязання здійснити демонтаж тимчасової споруди,

за участю:

від позивача: ОСОБА_5 представник (довіреність № 34-вих-1565 від 10.09.2015р.);

від відповідача: ОСОБА_3 (НОМЕР_1, виданий Буським РВУМВСУ у Львівській обл. 05.08.1998р.); ОСОБА_6 представник (довіреність № 752 від 15.12.2014р.);

від третьої особи (на стороні позивача): ОСОБА_7 представник (довіреність №1.7вих-27 від 06.04.2015р.);

від третьої особи (на стороні відповідача):не зявився,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 25.12.2014р. у справі №914/3714/14 (суддя Крупник Р.В.) позов задоволено повністю. Зобов'язано ФОП ОСОБА_3 демонтувати тимчасову споруду павільйон, який розташований за адресою: м.Львів, вул.Сихівська,2. Стягнуто з ФОП ОСОБА_3 на користь Сихівської районної адміністрації ОСОБА_1 міської ради 1218,00 грн. судового збору (а.с.131-135, т.1).

Постановою ОСОБА_1 апеляційного господарського суду від 29.04.2015р. (головуючий-суддя Данко Л.С., судді: Гриців В.М., Давид Л.Л.) апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_3 задоволено частково. Відмовлено апелянту у задоволенні скарги про скасування ухвали господарського суду Львівської області від 11.12.2014р. у справі №914/3714/14 в частині «Зобовязати сторони провести огляд спірного обєкта, який розташований по вул.Сихівській, 2 у м. Львові, за результатами якого скласти спільний акт, в якому вказати правовий статус вищевказаного обєкту, а саме: чи являється обєкт малою архітектурною формою чи обєктом нерухомості, загальну площу обєкта, наявність фундаменту під обєкт». В цій частині апеляційне провадження припинено на підставі статті 80 та частин першої і другої статті 106 ГПК України. Скасовано повністю рішення господарського суду Львівської області від 25.12.2014р. у справі №914/3714/14. Припинено провадження у справі. Витрати зі сплати судового збору за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покладено на позивача (а.с.17-33, т.2).

Постановою Вищого господарського суду України від 16.07.2015р. у справі №914/3714/14 задоволено частково касаційні скарги ОСОБА_1 міської ради та Сихівської районної адміністрації ОСОБА_1 міської ради. Скасовано постанову ОСОБА_1 апеляційного господарського суду від 29.04.2015р. у справі № 914/3714/14 та направлено справу на новий розгляд до ОСОБА_1 апеляційного господарського суду (а.с.80-85, т.2).

Скасовуючи постанову ЛАГС від 29.04.2015р. у даній справі, Вищий господарський суд України вказав, що апеляційний господарський суд при розгляді справи прийняв до розгляду нові докази, надані відповідачем, з урахуванням яких суд дійшов до висновку про залучення до участі у справі іншого відповідача та припинення провадження у справі, при цьому апеляційним господарським судом не зясовувалось питання щодо причин неподання відповідачем згаданих доказів суду першої інстанції, обґрунтування неможливості їх подання суду першої інстанції, і відповідно не надано оцінки поважності цих причин.

Як зазначалось вище, оскаржуваним рішенням господарського суду Львівської області від 25.12.2014р. у справі № 914/3714/14 задоволено повністю позов Сихівської районної адміністрації ОСОБА_1 міської ради.

В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що 20.03.2014р. ОСОБА_1 міською радою прийнято ухвалу № 3190 "Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові". Відповідно до Переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Сихівському районі м.Львова (Додаток №2 до ухвали № 3190 "Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові") спірний павільйон відповідача не включено до нового переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Сихівському районі м. Львова. Суд першої інстанції задоволив позовні вимоги з посиланням на ст. 73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", згідно якої акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті ради, прийняті в межах своїх повноважень, є обов'язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об'єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, а також громадянами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій вважає рішення суду першої інстанції прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права і неповним зясуванням обставин справи, що мають значення для вирішення спору. Покликається на те, що місцевий господарський суд застосував нормативно-правовий акт, який суперечить ч. 2 ст. 57 Конституції України, ст. 12 Закону України Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності, оскільки регуляторні акти органу місцевого самоврядування, а саме: ухвала ОСОБА_1 міської ради № 3190 від 20.03.2014р. Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, розпорядження Сихівської районної адміністрації № 305 від 12.08.2014р. «Про демонтаж тимчасової споруди, встановленої за адресою: м. Львів, вул.Сихівська, 2», офіційно не оприлюднювалися в друкованих засобах масової інформації відповідних рад. Стверджує, згідно положень ст. 18-1 Закону України Про місцеве самоврядування в Україні належним позивачем у даній справі мала б виступати ОСОБА_1 міська рада, а не Сихівська районна адміністрація ОСОБА_1 міської ради. Звертає увагу на наявність укладених між ОСОБА_1 міською радою та ФОП ОСОБА_3 двох договорів оренди земельної ділянки по вул.Сихівській, 2, у м. Львові, на дві різні ділянки за тією ж адресою (договір оренди землі від 11.03.2005р. щодо земельної ділянки площею 0,0056 га кадастровий №:04:004:0032, яка знаходиться у м.Львові на вул. Сихівській, 2, для обслуговування павільйону, на виконання якого ФОП ОСОБА_8 спорудив магазин загальною площею 38,8 кв.м, та договір оренди землі від 30.03.2010р. щодо земельної ділянки за кадастровим № :041:004:0032 загальною площею 0,0056 га по вул.Сихівській, 2 у м. Львові, для обслуговування малої архітектурної форми, на якій обєктів нерухомого майна немає). Вказує, що за адресою: м.Львів, вул. Сихівська, 2 є окремо стояча нежитлова будівля, зведена в 2005 році, та фундаментально повязана з земельною ділянкою, яка класифікується як капітальна споруда, використовується за цільовим призначенням, відповідає Державним будівельним нормам та вимогам надійності і можливості безпечної експлуатації, а не тимчасова споруда. Скаржник зазначає, що у Розпорядженні Сихівської районної адміністрації № 305 від 12.08.2014р. та ухвалі ОСОБА_1 міської ради № 3190 від 20.03.2014р., йдеться про договір оренди землі від 30.03.2010р., укладений між ОСОБА_1 міською радою та ФОП ОСОБА_3, який був чинним до 30.03.2014р., і стосувався земельної ділянки кадастровий номер :041:004:0032, загальною площею 0,0056 га по вул. Сихівській, 2, у м. Львові для обслуговування малої архітектурної форми, на якій немає обєктів нерухомого майна. Водночас, вказує, що згідно договору оренди землі від 11.03.2005р. на земельній ділянці кадастровий №:04:004:0032 є нерухома будівля із фундаментом, у звязку з чим вважає, що предмет даного спору відсутній. На думку апелянта, місцевий господарський суд безпідставно взяв до уваги акт від 23.12.2014р., який є неналежним доказом у справі. Просить скасувати рішення рішенням господарського суду Львівської області від 25.12.2014р. у справі № 914/3714/14, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу стверджує, що на вул. Сихівській, 2 у м.Львові знаходиться тимчасова споруда, яка належить ФОП ОСОБА_3 Звертає увагу на те, що договір оренди землі, укладений між ОСОБА_1 міською радою та ФОП ОСОБА_3 для обслуговування малої архітектурної форми на вул. Сихівській, 2 закінчив свою дію 30.03.2013р., новий договір не укладався. Враховуючи відсутність у відповідача паспорта привязки тимчасової споруди на вул. Сихівській, 2 та договору оренди землі, на якій розміщено спірну тимчасову споруду, вважає законним і обґрунтованим оскаржуване рішення місцевого господарського суду та просить залишити його без змін.

Третя особа-1 ОСОБА_1 міська рада в письмових запереченнях на апеляційну скаргу звертає увагу на те, що відповідно до підпункту 7.1.1 ухвали ОСОБА_1 міської ради №3190 від 20.03.2014р. тимчасові споруди, для встановлення яких закінчився термін дії договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою або термін дії договору оренди земельної ділянки і субєкту господарювання відмовлено у його продовженні, підлягають демонтажу. Вказує, що згідно п. 1 договору оренди землі від 30.03.2010р. № С-1692, укладеного між ОСОБА_1 міською радою та ФОП ОСОБА_3, предметом договору визначено земельну ділянку, яка знаходиться у м. Львові на вул. Сихівській, 2, надану для обслуговування малої архітектурної форми. Однак, даний договір не пройшов державної реєстрації, не набув чинності, а тому його положення не можуть бути застосовані. Покликається на те, що відповідно до акту від 23.12.2014р., складеного на вимогу суду міжвідомчою комісією при Сихівській районній адміністрації, мала архітектурна форма на вул. Сихівській, 2 у м. Львові це одноповерхова споруда, виготовлена з полегшених конструкцій, без влаштування фундаменту, площею 66,1 кв.м. Наголошує на відсутності доказів про надання відповідачу ОСОБА_1 міською радою чи її виконавчими органами дозволу на встановлення тимчасових споруд чи проведення будівельно-монтажних робіт по вул. Сихівській, 2 у м. Львові. Просить залишити без змін оскаржуване рішення місцевого господарського суду, а апеляційну скаргу без задоволення.

Третя особа-2 ОСОБА_4 в письмовому поясненні вказує, що є власником нежитлового приміщення за адресою: м. Львів, вул. Сихівська, 2 на підставі договору дарування від 29.08.2014р. Стверджує, що жодних інших споруд, в т.ч. тимчасових за вказаною адресою немає. Явки в судове засідання уповноваженого представника не забезпечила, про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги належно повідомлена, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення від 21.10.2015р.

07.12.2015р. відповідач подав клопотання (вх. № 01-04/7802/15 від 07.12.2015р.) про припинення провадження у справі № 914/3714/14 в порядку п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України у звязку з відсутністю предмета спору.

Присутні в судовому засіданні представники позивача та третьої особи-1 заперечили щодо задоволення клопотання відповідача, вказавши на його безпідставність та необґрунтованість.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, порадившись, прийшла до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про припинення провадження у справі в порядку п.1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України, враховуючи наступне.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань (п. 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

В матеріалах даної справи відсутні докази того, що між сторонами у спорі не залишилося неврегульованих питань. Навпаки, позивач вважає свій позов законним та обґрунтованим і заперечує проти доводів, наведених в апеляційній скарзі.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, письмових пояснень у справі, заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення господарського суду Львівської області від 25.12.2014р. у справі № 914/3714/14 та припинення провадження у справі на підставі п.1 ст.80 ГПК України у звязку з тим, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.03.2005р. між ОСОБА_1 міською радою (орендодавець) та приватним підприємцем ОСОБА_3 (орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться м. Львів, вул.Сихівська, 2, для обслуговування павільйону (а.с. 187-188, т.1).

Відповідно до п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка кадастровий №:04:004:0032, загальною площею 0,0056 га.

Договір укладено на 5 років до 10 лютого 2010 року (п. 8 договору).

Пунктом 9 договору передбачено, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 2824,08 грн. в рік.

Права та обовязки сторін договору визначені в пунктах 28-31 договору.

Згідно п. 43 цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Договір оренди землі від 11.03.2005р. підписаний, скріплений печатками його сторін та зареєстрований у ОСОБА_1 міській раді 11.03.2005 року за №С-304, про що у книзі записів реєстрації Договорів оренди землі С-1 вчинено запис.

21.04.2005р. Сихівська районна адміністрація ОСОБА_1 міської ради видала відповідачу дозвіл № 62 на виконання робіт по влаштуванню будівельного майданчика для встановлення торгового павільйону і виконанню робіт з благоустрою на вул.Сихівській, 2. (а.с. 82, т.1)

На підставі Акту № 57 від 16.06.2005 р. зведену відповідачем стаціонарну малу архітектурну форму (павільйон) по вул. Сихівській, 2 в м. Львові прийнято в експлуатацію (а.с. 81, т.1).

05.10.2005р. ОСОБА_1 обласним державним комунальним бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки складено технічний паспорт на магазин за адресою: м.Львів, вул. Сихівська, 2, загальною площею 38,8 кв.м, який обладнаний водопроводом, каналізацією, електрикою, з бетонним фундаментом, стіни і перегородки піноблоки, покрівля - залізо, підлога плитка, прорізи вікна, двері (а.с. 77-80, т.1).

Згідно ухвали ОСОБА_1 міської ради від 18.12.2008р. № 2311 Про затвердження Перспективної схеми розміщення малих архітектурних форм як частини Програми комплексного благоустрою території міста, мала архітектурна форма (павільйон) по вул.Сихівській, 2, у м. Львові була включена до Перспективної схеми розміщення МАФ Сихівського району міста Львова з терміном оренди 3 роки.

30.03.2010р. між ОСОБА_1 міською радою (орендодавець) та Приватним підприємцем ОСОБА_3 (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до якого, орендодавець надає, а орендар приймає у строкове, платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у м. Львові на вул. Сихівська, 2, для обслуговування малої архітектурної форми (а.с.18-19, т.1).

Відповідно до п. 2 договору в оренду передається земельна ділянка кадастровий №:041:004:0032, загальною площею 0,0056 га.

Договір укладено на 3роки до 18 грудня 2011 року (п. 8 договору).

Договір підписаний сторонами та зареєстрований у ОСОБА_1 міській раді 30 березня 2010 р. за № С-1692, про що у книзі записів реєстрації договорів оренди землі С-3 вчинено запис.

На підставі договору оренди землі від 30.03.2010р. № С-1692 ПП ОСОБА_3 видано дозвіл б/н на розміщення обєкта торгівлі, ресторанного господарства та сфери послуг у стаціонарних малих архітектурних формах на обєкт павільйон /30 кв.м./ за спеціалізацією: торгівля продовольчими товарами, місце розміщення: м. Львів, вул.Сихівська,2, та визначено режим роботи. Термін дії дозволу до 18 грудня 2011р. (а.с.21, т.1).

Рішенням господарського суду Львівської області від 03.09.2012р. у справі №5015/2471/12, яке набрало законної сили, визнано недійсною окрему частину правочину, запис: до 18 грудня 2011 року у пункті 8 договору оренди землі від 30.03.2010р., укладеному між ОСОБА_1 міською радою та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3, зареєстрованому у ОСОБА_1 міській раді 30.03.2010р. за № С-1692 (а.с.121-124, т.1).

У вказаному рішенні суд встановив, що запис: до 18.12.2011 року обмежує трирічний строк, встановлений ухвалою ОСОБА_1 міської ради № 2311 від 18.12.2008р. та самим Договором. Строк договору оренди з ФОП ОСОБА_3 повинен становити три роки з моменту його укладення, тобто з 30.03.2010р.

В силу положень частини 3 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, договір оренди землі від 30.03.2010р. укладено до 30.03.2013р.

В матеріалах справи відсутні докази пролонгації договору від 30.03.2010р. чи укладення між сторонами нового договору оренди земельної ділянки по вул.Сихівській, 2 у м. Львові.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що в період дії договору оренди землі від 30.03.2010р., а саме 08.02.2012р. Обласним комунальним підприємством ОСОБА_1 міської ради Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки складено Технічний паспорт на нежитлові приміщення магазину S заг. 66,1 кв.м (літ. Б-1) за адресою: м. Львів, вул.Сихівська, 2, інвентарний номер 1240 (а.с. 218-220, т.1).

Поверховий план до Технічного паспорта на нежитлові приміщення магазину S заг. 66,1 кв.м (літ. Б-1) містить примітку: на прибудову літ. Б-1 розм. 3,05х8,48 в БТІ документів неподано(а.с. 218, т.1 на звороті).

Технічна характеристика нежитлових приміщень магазину S заг. 66,1 кв.м (літ. Б-1) містить наступну інформацію: матеріали зовнішніх стін сендвіч панелі, приміщення обладнано водопроводом (холодним, гарячим), каналізацією, електроосвітленням. У Допоміжній таблиці № 1 Техпаспорту зазначено: павільйон, фундамент бетон, перегородки сендвічпанелі, покрівля залізо, підлога плитка, прорізи вікна, двері.

У висновку про проведення технічного огляду з обстеженням будівельних конструкцій та інженерних мереж обєкта (нежитлової будівлі, обєкту торгівлі на вул.Сихівській,2) та оцінки стану будівлі на відповідність нормативним вимогам, виготовленим головним конструктором ПКО «Політехніка» ОСОБА_9 на замовлення відповідача, за результатами проведеного технічного огляду з обстеженням будівельних конструкцій та оцінки будівлі зазначено окремо стояча нежитлова будівля на вул. Сихівській, 2 в м.Львові зведена та фундаментально повязана з земельною ділянкою, класифікується як капітальна споруда, використовується за цільовим призначенням, відповідає державним будівельним нормам та вимогам надійності і можливості безпечної експлуатації (а.с.207-226, т.1).

Рішенням господарського суду Львівської області від 17.04.2013р. у справі №914/909/13-г, яке набрало законної сили, визнано за ФОП ОСОБА_3 право власності на нерухоме майно, а саме нежитлові приміщення магазину, загальною площею 66,1 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Львів, вул. Сихівська, 2 на земельній ділянці кадастровий №:041:004:0032, позначені на плані літерою «Б-1» (а.с.137-139, т.2).

27 червня 2013 року Реєстраційною службою ОСОБА_1 міського управління юстиції зареєстровано за ОСОБА_3 право приватної власності (реєстраційний номер 5459085) на обєкт нерухомого майна: нежитлові приміщення магазину за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Сихівська, будинок 2, позн. літ. Б-1 загальною площею 66,1 кв.м, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Підставою виникнення права власності вказано рішення суду, серія та номер: 914/909/13-г, виданий 17.04.2013р., видавник: Господарський суд Львівської області. (а.с. 173, т.1).

В подальшому, з 29.08.2014р. власником обєкта нерухомого майна: нежитлових приміщень магазину за адресою: Львівська обл., м. Львів, вулиця Сихівська, будинок 2, позн. літ. Б-1 загальною площею 66,1 кв.м є фізична особа ОСОБА_4, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна про реєстрацію права власності реєстраційний номер 26172782 (а.с. 174, т.1).

Підставою виникнення у ОСОБА_4 права власності на обєкт нерухомого майна: нежитлові приміщення магазину за адресою: Львівська обл., м. Львів, вул. Сихівська, буд. 2, позн. літ. Б-1 загальною площею 66,1 кв.м є договір дарування нежитлового приміщення, серія та номер: 1320, виданий 29.08.2014р. приватним нотаріусом ОСОБА_1 міського нотаріального округу ОСОБА_10, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 15456270 від 29.08.2014.

Суду не надано доказів про те, що договір дарування, нежитлового приміщення, серія та номер 1320, нотаріально посвідчений 29.08.2014р., визнаний у встановленому законом порядку недійсним чи розірваний.

20.03.2014р. ОСОБА_1 міською радою прийнято ухвалу № 3190 "Про затвердження Положення про порядок розміщення тимчасових споруд та Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові", згідно п. 8 якої попередню ухвалу від 18.12.2008 за № 2311 визнано такою, що втратила чинність (а.с.22-23, т.1).

Відповідно до Переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Сихівському районі м. Львова (Додатку №12 до ухвали міської ради № 3190 від 20.03.2014р.) павільйон відповідача не включено до нового переліку тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у Сихівському районі м. Львова (а.с.37-73, т.1).

На виконання ухвали ОСОБА_1 міської ради № 3190 від 20.03.2014р., у звязку із закінченням терміну договору оренди земельної ділянки та не включенням тимчасової споруди на вул. Сихівській, 2 у Комплексну схему, 12.08.2014р. Сихівською районною адміністрацією ОСОБА_1 міської ради видано розпорядження за № 305, яким зобов'язано ФОП ОСОБА_3 до 12.09.2014р. демонтувати тимчасову споруду, встановлену за адресою: м. Львів, вул. Сихівська, 2 (а.с.10, т.1).

22.09.2014р. комісією у складі начальника відділу комунального господарства, головного спеціаліста соціального розвитку Сихівської районної адміністрації та інженера КП "Адміністративно-технічне управління" з виходом на місце встановлено, що тимчасова споруда на вул. Сихівській, 2 у м. Львові не демонтована та працює, про що складено відповідний акт (а.с.14, т.1).

Підставою звернення Сихівської районної адміністрації ОСОБА_1 міської ради до місцевого господарського суду з даним позовом слугувало те, що відповідач не демонтував спірну тимчасову споруду у встановлений термін.

При винесенні постанови колегія суддів керувалася наступним.

Згідно з частиною 2 статі 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Аналогічно п. 1 ст. 283 ГК України передбачає, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Як видно зі змісту п.8 укладеного між ОСОБА_1 міською радою та ФОП ОСОБА_3 договору оренди землі від 30.03.2010р., строк його дії встановлено на 3 роки до 18.12.2011р.

З урахуванням фактів, встановлених рішенням господарського суду Львівської області від 03.09.2012р.у справі № 5015/2471/12, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що строк дії договору оренди земельної ділянки від 30.03.2010р., на якій відповідачем було встановлено малу архітектурну форму (павільйон), закінчився 30.03.2013р.

На виконання вказівок Вищого господарського суду України, викладених в постанові від 16.07.2015р. у даній справі щодо обґрунтування прийняття до розгляду додаткових доказів, наданих відповідачем суду апеляційної інстанції, колегією суддів враховано таке.

В апеляційну інстанцію відповідачем подано додаткові докази, які мають значення для правильного вирішення справи, та які не були подані суду першої інстанції, без належного обґрунтування в апеляційній скарзі причини неможливості їх подання місцевому суду.

Приймаючи до уваги додатково подані скаржником докази, колегія суддів виходила з того, що позивачем як на час звернення з даним позовом до суду, так і на час проведення обстежень тимчасової споруди згідно актів від 22.09.2014р., 06.11.2014р., 23.12.2014р. неналежним чином зясовано обставини, які мають значення для вирішення спору, та які вже мали місце, що підтверджується матеріалами даної справи.

Відповідно до статті 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

За приписами статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого суду у повному обсязі.

В силу приписів статті 105 названого Кодексу за наслідками розгляду апеляційної скарги апеляційний господарський суд приймає постанову, у якій мають бути зазначені, зокрема, обставини справи, встановлені апеляційною інстанцією; доводи, за якими апеляційна інстанція відхиляє ті чи інші докази; мотиви застосування законів та інших нормативно-правових актів, а також з'ясувати усі необхідні для вирішення спору обставин, та надати оцінку усім доказам зібраним у справі з метою повноти судового апеляційного дослідження.

Зважаючи на те, що предметом даного спору є демонтаж споруди за адресою: м.Львів, вул. Сихівська, 2 колегія суддів при розгляді спору зобовязана врахувати ту обставину, що з 29.08.2014 року власником обєкта майна за тією ж адресою є третя особа-2 у даній справі - ОСОБА_4 на підставі нотаріально посвідченого договору дарування нежитлового приміщення за №1320 від 29.08.2014р., що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності реєстраційний номер 26172782.

З огляду на наведене, а саме - зміну власника спірного обєкта колегія суддів констатує, що станом на момент звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом належним відповідачем у даному спорі має бути ОСОБА_4.

Відповідно до статті 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі позивачами і відповідачами можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, фізичні особи, що не є суб'єктами підприємницької діяльності (ч. 1, 2 ст. 1 ГПК України).

Статтею 12 ГПК України визначено справи, підвідомчі господарським судам, ст. 15 ГПК України територіальну підсудність справ господарським судам.

Спори між юридичними та фізичними особами з підстав, викладених у позовній заяві по даній справі, не підвідомчі господарським судам, а підлягають розгляду в судах іншої - цивільної юрисдикції.

З огляду на зазначене, колегія суддів прийшла до висновку про скасування рішення господарського суду Львівської області від 25.12.2014 р. у справі № 914/3714/14 і припинення провадження у справі на підставі пункту 1 частини статті 80 ГПК України.

У звязку з тим, що суд апеляційної інстанції не вирішував спору по суті, дійшовши висновку про припинення провадження у даній справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України, розгляд поданого третьою особою-1 клопотання (вх. № 01-05/5721/15 від 07.12.2015р.) про призначення судової експертизи є недоцільним.

При розподілі судових витрат колегія суддів враховує те, що ФОП ОСОБА_3 і його представник брали участь у розгляді справи в суді першої інстанції (а.с.а.с.33, 75, т.1), однак, не повідомили суд про зміну власника обєкта за адресою м.Львів, вул.Сихівська,2, що призвело до помилкового задоволення судом першої інстанції позовних вимог. Тому судові витрати за розгляд позовної заяви і апеляційної скарги необхідно покласти на відповідача згідно положень ст.49 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 43, п.1 ч.1 ст. 80, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, ОСОБА_1 апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 на рішення господарського суду Львівської області від 25.12.2014р. у справі №914/3714/14 задоволити частково.

Рішення господарського суду Львівської області від 25.12.2014р. у справі №914/3714/14 скасувати.

Припинити провадження у справі №914/3714/14.

Стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_3 (м.Львів, вул.Сяйво,21/48, ідентифікаційний код НОМЕР_2) на користь Сихівської районної адміністрації ОСОБА_1 міської ради (м.Львів, ОСОБА_11,66, код 25258931, рах.№ 0482 в УДКСУ у Львівській області, код банку 825014) 1218,00 грн. судового збору, сплаченого за розгляд позовної заяви в суді першої інстанції.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Хабіб М.І.

ОСОБА_2