РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015Справа №910/25421/15

За позовом ОСОБА_1

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ламірель»

Про визнання недійсним рішень загальних зборів учасників

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача ОСОБА_2 (за договором про надання правової допомоги від 04.09.2015),

ОСОБА_1

від відповідача Дьячук С.Г. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернувся з позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ламірель» (далі - Товариство) про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ламірель», оформлених протоколом № 3 від 28.10.2013 та протоколом № 4 від 11.03.2014.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач послався на таке. ОСОБА_1 є учасником Товариства, який володіє часткою у розмірі 50% від статутного фонду. Участі у загальних зборах, які відбулися 28.10.2013 та 11.03.2014, не приймав, вказані протоколи не підписував.

Суд своєю ухвалою від 28.09.2015 порушив провадження у справі № 910/25421/15.

Позивач подав клопотання про витребування у відповідача оригіналів протоколів, оскільки генеральний директор Товариства ОСОБА_4 відмовляється їх надати позивачу.

Суд витребував у відповідача для огляду оригінали протоколів № 3 від 28.10.2013 та № 4 від 11.03.2014 та книгу протоколів, або письмово зазначити причини їх ненадання.

Відповідач оригінали протоколів не надав, посилаючись на їх відсутність, оскільки такі збори не проводились. Обґрунтовуючи ненадання книги протоколів відповідач зазначив, що згідно з протоколом загальних зборів № 1 від 12.04.2010 ОСОБА_1 є головою Товариства і відповідно до статуту протоколи і книга протоколів або реєстр ведення загальних зборів з моменту створення Товариства знаходяться в розпорядженні саме ОСОБА_1.

Відповідач подав клопотання про залишення позову без розгляду на підставі ч. 2 ст. 81 ГПК України у зв'язку з проведенням досудового розслідування по матеріалам кримінального провадження № 0009749.

Суд клопотання відхилив, оскільки нормами чинного господарського процесуального законодавства не передбачено залишення позову без розгляду у зв'язку з проведенням досудового розслідування.

Також суд відхилив клопотання відповідача про витребування у позивача: доказів оплати та підтвердження своєї частки, як первісний засновник (учасник) в статутному капіталі під час створення Товариства, що він є учасник; оригіналів протоколів № 3 від 28.10.2013 та № 4 від 11.03.2014, оригіналу книги або реєстру ведення протоколів загальних зборів засновників (учасників) Товариства з 19.04.2010; оригіналів виписки з ЄДРДР про відкрите кримінальне провадження. Дані щодо оплати частки та оригінал виписки з ЄДРДР про відкрите кримінальне провадження не пов'язані з підставами та предметом позову. Відхиляючи клопотання про витребування у позивача оригіналів протоколів № 3 від 28.10.2013, № 4 від 11.03.2014, книги або реєстру ведення протоколів загальних зборів засновників (учасників) Товариства з 19.04.2010 суд виходив з того, відповідачем не наведено обставин, з яких випливає, що ці документи наявні у позивача.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ламірель» зареєстроване 19.04.2010.

Відповідно до статуту Товариства (в редакції 19.04.2010) учасниками Товариства є: ОСОБА_1 з часткою у статутному капіталі Товариства вартістю 500 грн., що складає 50% статутного капіталу, та ОСОБА_4 з часткою у статутному капіталі Товариства вартістю 500 грн., що складає 50% статутного капіталу.

Згідно з п. 15.6 статуту Товариства голова загальних зборів Товариства організовує ведення протоколу. Книга протоколів має бути у будь-який час надана учасникам Товариства. На їх вимогу повинні видаватися засвідчені витяги з книги протоколів.

Загальні збори учасників Товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності Товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу (п. 15.7 статуту Товариства).

Відповідно до п. 16.3 статуту Товариства генеральний директор Товариства розпоряджається майном Товариства в межах, що визначені загальними зборами учасників Товариства.

За твердженням позивача, 28.10.2013 відбулися загальні збори учасників Товариства, оформлені протоколом № 3 від 28.10.2013 з порядком денним: 1. Про придбання легкового автомобіля AUDI A6, кузов НОМЕР_1, 2006 року випуску, колір чорний, вартістю 222500,00 грн. з ПДВ, для службового користування, а 11.03.2014 відбулися загальні збори учасників Товариства, оформлені протоколом № 4 від 11.03.2014 з порядком денним: 1. Про придбання легкового автомобіля AUDI A8, кузов НОМЕР_2, 2006 року випуску, колір чорний, вартістю 289500,00 грн. з ПДВ, для службового користування.

Відповідно до пунктів 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів. Не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень. Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є, зокрема, прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (ст.ст. 41, 42, 59, 60 Закону України «Про господарські товариства»); прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (частина четверта статті 43 Закону України «Про господарські товариства»).

Відповідно до п. 19. постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Статтею 32 Господарського процесуального Кодексу України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті ст. 33 Господарського процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу статті 34 Господарського процесуального Кодексу України докази мають бути належними та допустимими. Належність доказів - спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами у процесі встановлення об'єктивної істини.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Враховуючи невизнання відповідачем факту проведення 28.10.2013 та 11.03.2014 загальних зборів та оформлення відповідних протоколів (№ 3 від 28.10.2013 та № 4 від 11.03.2014), з'ясування та перевірка даної обставини можлива виключно шляхом дослідження оригіналів текстів цих протоколів. Доведення цієї обставини закон покладає на позивача як на особу, яка посилається на цю обставину (ст. 33 ГПК України).

Позивач не подав суду оригінали протоколів № 3 від 28.10.2013 та № 4 від 11.03.2014, якими оформлені рішення загальних зборів. Отже, позивач не довів проведення 28.10.2013 та 11.03.2014 загальних зборів Товариства і прийняття ними рішень, визнання недійсними яких є предметом позову. Тому підстави для визнання їх недійсними у суду відсутні.

Таким чином, позовні вимоги належним чином не обґрунтовані, документально не підтверджені та не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення підписано 02.12.2015.

Суддя С. А. Ковтун