ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2015 рокуСправа № 912/3210/15
Господарський суд Кіровоградської області в складі колегії суддів: Тимошевської В.В. - головуючого, суддів Змеула О.А. та Колодій С.Б., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/3210/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінотека", м. Оріхів, Запорізька область

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Мондікор", м. Кіровоград

про стягнення 66 292,00 грн.

Представники сторін:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - ОСОБА_1, довіреність № 1-10/09-15 від 10.09.15.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариством з обмеженою відповідальністю "Вінотека" (далі - ТОВ "Вінотека") подано позовну заяву з вимогою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мондікор" (далі - ТОВ "Мондікор") заборгованості, яка виникла за договором поставки №20/08/01 від 20.08.2014 з оплати вартості поставленого товару в розмірі 53 918,86 грн та нарахованих у зв'язку з простроченням платежу 8 283,82 грн пені, 2 695,94 грн штрафу і 1 393,38 грн 3% річних.

Ухвалою господарського суду від 18.08.2015 поданий позов прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 912/3210/15.

Згідно ухвал від 15.10.2015 розгляд справи здійснюється колегією у складі трьох суддів.

Відповідачем - ТОВ "Мондікор" позовні вимоги заперечено з наступних підстав: прострочення оплати відсутнє, так як договором поставки №20/08/01 від 20.08.2014 конкретного строку передоплати товару не визначено, тоді як позивач з вимогою в порядку ст. 530 Цивільного кодексу України не звертався (відзив від 28.09.2015, а.с. 74-75); при визначені періоду прострочки позивачем не враховані оплати за товар, які здійснено відповідачем у період з 07.11.2014 по 27.03.2015 (пояснення від 01.10.2015, а.с. 77-85; розрахунок від 15.10.2015, а.с. 103).

Позивач участі уповноваженого представника в судових засіданнях у даній справі не забезпечив, між тим в матеріалах справи містяться клопотання позивача про розгляд справи за його відсутності. На виконання вимог ухвали господарського суду від 24.11.2015, згідно якої господарський суд витребував від позивача документи щодо розрахунку заборгованості за договором та визнавав явку представника позивача в судове засідання 11.12.2015 обов'язковою, від позивача надійшли електронною поштою пояснення від 10.12.2015, згідно яких позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

З огляду на те, що позивач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, тоді як сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, враховуючи відсутність підстав для залишення позову без розгляду у зв'язку з неявкою представника позивача в судове засідання і неподання витребуваних документів, господарський суд вважає можливим розглянути справу по суті в судовому засіданні 11.12.2015 за відсутності представника позивача та за наявними у справі документами.

В судовому засіданні 11.12.2015 господарський суд перейшов до розгляду справи по суті. В судовому засіданні 11.12.2015 оголошувалась перерва з до 15:30 год.

Представником відповідача в судовому засіданні 11.12.2015 позовні вимоги заперечено повністю у відповідності до обставин, викладених у відзиві на позов та в поясненнях.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані сторонами докази, врахувавши пояснення сторін, які наведено в обґрунтування підстав позову і заперечень проти позовних вимог, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між сторонами на підставі договору поставки № 20/08/01 від 20.08.2014 (далі - Договір) виникли правовідносини з поставки, відповідно до яких ТОВ "Вінотека" (Постачальник) зобов'язався поставити ТОВ "Мондікор" (Покупець) лікеро-горілчану продукцію та продукти харчування (ОСОБА_2), а Покупець зобов'язався прийняти ОСОБА_2 і оплатити за нього визначену грошову суму (а.с. 10-13).

Згідно з пунктом 1.2. Договору, конкретний асортимент, кількість і ціна ОСОБА_2 зазначається в накладних.

В пунктах 2.1., 2.2. Договору встановлено строк дії Договору з моменту підписання по 28 серпня 2015 року.

Договір підписано уповноваженими представниками сторін та скріплено печатками підприємств.

Як стверджує позивач, за вказаним Договором відповідач не провів оплату продукції, поставленої в період з 26.08.2014 по 14.11.2014 згідно наступних видаткових накладних: № 1922 від 26.08.2014 на суму 16 721,95 грн; № 1946 від 05.09.2014 на суму 13 526,41 грн; № 1960 від 09.09.2014 на суму 10 862,07 грн; № 2028 від 18.09.2014 на суму 4 429,57 грн; № 2030 від 18.09.2014 на суму 481,86 грн; № 2215 від 10.10.2014 на суму 2 018,48 грн; № 2507 від 07.11.2014 на суму 282,48 грн; № 2586 від 14.11.2014 на суму 5 596,04 грн, а всього в загальному розмірі 53 918,86 грн.

Відсутність оплати по вказаним вище видатковим накладним стало підставою для звернення позивача з позовом у даній справі.

Натомість, відповідач стверджує про проведення розрахунку за ОСОБА_2, який отримано за видатковими накладними, на підставі яких позивач просить стягнути борг.

При вирішенні спору господарський суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Отже, договір поставки є двостороннім правочином, за якими правами та обов'язками наділені як постачальник, так і покупець.

Згідно з частиною шостою ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Цивільним кодексом України передбачено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу та у встановлений договором строк (ст. ст. 662, 663). Натомість, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу (ст. 691). Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару; договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу (ст. 692).

Як встановлено під час розгляду справи, поставка ОСОБА_2 за договором поставки № 20/08/01 від 20.08.2014 не обмежена видатковими накладними, які наводить в своєму позові ТОВ "Вінотека". На виконання договору поставки № 20/08/01 від 20.08.2014 відповідачеві в період з 26.08.2014 по 27.03.2015 всього було поставлено ОСОБА_2 за наступними видатковими накладними:

№ 1922 від 26.08.2014 на суму 16 721,95 грн;

№ 1923 від 26.08.2014 на суму 3 452,16 грн;

№ 1946 від 05.09.2014 на суму 13 526,41 грн;

№ 1947 від 05.09.2014 на суму 3 018,46 грн;

№ 1960 від 09.09.2014 на суму 10 862,07 грн;

№ 2030 від 18.09.2014 на суму 481,86 грн;

№ 2028 від 18.09.2014 на суму 4 429,57 грн;

№ 2132 від 06.10.2014 на суму 5 867,59 грн;

№ 2220 від 10.10.2014 на суму 1 124,10 грн;

№ 2215 від 10.10.2014 на суму 2 018,48 грн;

№ 2322 від 24.10.2014 на суму 5 764,12 грн;

№ 2327 від 24.10.2014 на суму 541,20 грн;

№ 2341 від 27.10.2014 на суму 2 811,54 грн;

№ 2488 від 06.11.2014 на суму 52,56 грн;

№ 2489 від 06.11.2014 на суму 5 123,00 грн;

№ 2507 від 07.11.2014 на суму 282,48 грн;

№ 2587 від 14.11.2014 на суму 2 297,72 грн;

№ 2586 від 14.11.2014 на суму 5 596,04 грн;

№ 2731 від 28.11.2014 на суму 3 568,56 грн;

№ 2735 від 28.11.2014 на суму 631,00 грн;

№ 2734 від 28.11.2014 на суму 872,00 грн;

№ 3124 від 16.12.2014 на суму 3 991,93 грн;

№ 3140 від 17.12.2014 на суму 1 799,52 грн;

№ 3383 від 25.12.2014 на суму 22 318,56 грн;

№ 3386 від 25.12.2014 на суму 10 413,70 грн;

№ 3402 від 25.12.2014 на суму 2 949,86 грн;

№ 3403 від 25.12.2014 на суму 4 036,74 грн;

№ 73 від 12.01.2015 на суму 207,60 грн;

№ 72 від 12.01.2015 на суму 6 696,39 грн;

№ 225 від 26.01.2015 на суму 6 603,07 грн;

№ 442 від 12.02.2015 на суму 1 538,03 грн;

№ 605 від 19.02.2015 на суму 677,20 грн;

№ 604 від 19.02.2015 на суму 7 477,63 грн;

№ 610 від 20.02.2015 на суму 3 217,68 грн;

№ 1309 від 27.03.2015 на суму 72,00 грн;

№ 1307 від 27.03.2015 на суму 8 432,08 грн;

№ 1308 від 27.03.2015 на суму 2 522,42 грн (а.с. 104-150, 171-230).

З отриманого ОСОБА_2 відповідачем повернуто позивачеві ОСОБА_2 на суму 3 452,16 грн за накладною № 71 від 26.08.2014 та на суму 3 018,46 грн за накладною № 72 від 05.09.2014 (а.с. 112, 116).

За отриманий ОСОБА_2 відповідачем проведено оплату згідно наступних платіжних доручень:

№ 5575 від 07.11.2014 на суму 5 953,49 грн ;

№ 5602 від 14.11.2014 на суму 9 020,44 грн;

№ 5633 від 28.11.2014 на суму 5 071,56 грн;

№ 5661 від 17.12.2014 на суму 3 991,93 грн;

№ 5683 від 26.12.2014 на суму 39 693,66 грн;

№ 5731 від 12.01.2015 на суму 6 903,99 грн

№ 5760 від 26.01.2015 на суму 8 063,35 грн;

№ 5808 від 12.02.2015 на суму 10 955,52 грн;

№ 5812 від 20.02.2015 на суму 10 695,31 грн;

№ 5887 від 27.03.2015 на суму 11 074,86 грн (а.с. 151-160).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", платіжне доручення - це розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача.

Пунктом 3.8. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 21.01.2004 N 22, встановлено, що реквізит "Призначення платежу" платіжного доручення заповнюється платником так, щоб надавати повну інформацію про платіж та документи, на підставі яких здійснюється перерахування коштів отримувачу. Повноту інформації визначає платник з урахуванням вимог законодавства України. Платник відповідає за дані, що зазначені в реквізиті платіжного доручення "Призначення платежу".

В платіжних дорученнях, залучених до матеріалів справи, в графі призначення платежу позивачем зазначено: "Оплата за товар згідно договору від 01.10.2014", " Оплата за товар згідно договору від 01.10.2014", окрім платіжного доручення № 5731 від 12.01.2015, де призначенням платежу вказано: "Оплата за товар згідно накладних № № 72,73 від 12.01.2015".

Між тим, як слідує з пояснень позивача і відповідача та наданих документів, актів звірки розрахунків між сторонами, всі грошові кошти за вищевказаними платіжними дорученнями зараховувались на оплату ОСОБА_2, поставленого за договором поставки № 20/08/01 від 20.08.2014.

Відповідно до ст. 534 Цивільного кодексу України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобов'язання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором:

1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, пов'язані з одержанням виконання;

2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка;

3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Отже, при сплаті суми основного боргу, коли в графі платіжного доручення призначення платежу відсутні посилання на період, дату, номер договору, згідно якого здійснюється платіж, тощо, такий період має визначатись одержувачем відповідно до умов договору між платником та одержувачем коштів. Якщо відповідні застереження у договорі відсутні, у разі наявності заборгованості платежі мають відноситись на погашення заборгованості в хронологічному порядку, тобто, починаючи з такої, що виникла у найдавніший період, до повного її погашення.

Таку ж позицію підтримує Верховний Суд України в ухвалі від 23.06.2005 у справі № 11/274 (12/5).

Умовами договору поставки № 20/08/01 від 20.08.2014 черговість погашення вимог за грошовим зобов'язанням не зазначена, а отже зарахування коштів без чіткого посилання платника на призначення платежу має здійснюватись в погашення заборгованості за минулі періоди.

Враховуючи вищевикладене, господарський суд погоджується з розрахунком відповідача у справі та вважає, що відповідачем правомірно спрямовано кошти на погашення заборгованості з поставленого ОСОБА_2, що виникла у найдавніший період.

Пояснення позивача, стосовно того, що всі оплати згідно повідомлених відповідачем платіжних доручень враховані при взаємозвірках між позивачем і відповідачем, приймаються господарським судом, оскільки як слідує з актів звірки, що складались між сторонами за період серпень-вересень, жовтень, листопад, грудень 2014 року, січень-лютий 2015 року (а.с. 170, 191, 199, 218) оплати відповідача зараховувались позивачем на заборгованість, яка існувала на час проведення таких оплат. Проте, зарахування таких коштів має здійснюватись в хронологічному порядку на погашення заборгованості, яка виникла раніше, а не вибірковим шляхом.

Виходячи з наявних в матеріалах справи видаткових накладних та платіжних доручень, враховуючи зазначену вище черговість зарахування коштів, вартість поставленого позивачем за договором поставки № 20/08/01 від 20.08.2014 ОСОБА_2 оплачена відповідачем наступним чином:

- за видатковою накладною № 1923 від 26.08.2014 на суму 3 452,16 грн - товар на суму 3 452,16 грн повернуто згідно накладної про повернення № 71 від 26.08.2014;

- за видатковою накладною № 1922 від 26.08.2014 на суму 16 721,95 грн - оплата 07.11.2014 згідно платіжного доручення № 5575 на суму 5 953,49 грн; 14.11.2014 згідно платіжного доручення № 5602 на суму 9 020,44 грн; 28.11.2014 згідно платіжного доручення № 5633 на суму 5 071,56 грн (зараховано оплату 1 748,02 грн);

- за видатковою накладною №1947 від 05.09.2014 на суму 3018,46 грн - товар на суму 3 018,46 грн повернуто згідно накладної про повернення № 72 від 05.09.2014;

- за видатковою накладною № 1946 від 05.09.2014 на суму 13526,41 грн - оплата 28.11.2014 гідно платіжного доручення № 5633 на суму 5 071,56 грн (зараховано 3 323,54 грн); 17.12.2014 згідно платіжного доручення № 5661 на суму 3 991,93 грн; 26.12.2014 згідно платіжного доручення № 5683 на суму 39 693,66 грн (зараховано 6 210,94 грн);

- за видатковою накладною № 1960 від 09.09.2014 на суму 10 862,07 грн - оплата 26.12.2014 згідно платіжного доручення № 5683 на суму 39 693,66 грн (зараховано 10 862,07 грн);

- за видатковими накладними від 18.09.2014 №2028 на суму 4429,57 грн та № 2030 на суму 481,86 грн - оплата 26.12.2014 згідно платіжного доручення № 5683 на суму 39 693,66 грн (зараховано 4 911,43 грн);

- за видатковою накладною № 2132 від 06.10.2014 на суму 5 867,59 грн - оплата 26.12.2014 згідно платіжного доручення № 5683 на суму 39 693,66 грн (зараховано 5 867,59 грн);

- за видатковими накладними від 10.10.2014 № 2215 на суму 2018,48 грн та № 2220 на суму 1124,10 грн - оплата 26.12.2014 згідно платіжного доручення № 5683 на суму 39 693,66 грн (зараховано 3 142,58 грн);

- за видатковими накладними від 24.10.2014 № 2322 на суму 5764,12 грн та №2327 на суму 541,20 грн - оплата 26.12.2014 згідно платіжного доручення № 5683 на суму 39 693,66 грн (зараховано 6 305,32 грн);

- за видатковою накладною № 2341 від 27.10.2014 на суму 2 811,54 грн - оплата 26.12.2014 згідно платіжного доручення № 5683 на суму 39 693,66 грн (зараховано 2 393,73 грн); 26.01.2015 згідно платіжного доручення № 5760 на суму 8 063,35 грн (зараховано 417,81 грн);

- за видатковими накладними від 06.11.2014 № 2488 на суму 52,56 грн та № 2489 на суму 5 123,00 грн - оплата 26.01.2015 згідно платіжного доручення № 5760 на суму 8 063,35 грн (зараховано 5 175,56 грн);

- за видатковою накладною № 2507 від 07.11.2014 на суму 282,48 грн - оплата 26.01.2015 згідно платіжного доручення № 5760 на суму 8 063,35 грн (зараховано 282,48 грн);

- за видатковими накладними від 14.11.2015 № 2586 на суму 5 596,04 грн та № 2587 на суму 2 297,72 грн - оплата 26.01.2015 згідно платіжного доручення № 5760 на суму 8 063,35 грн (зараховано 2 187,50 грн); 13.02.2015 згідно платіжного доручення № 5808 на суму 10 955,52 грн (зараховано 5 706,26 грн);

- за видатковими накладними від 28.10.2014 № 2731 на суму 3 568,56 грн, №2735 на суму 631,00 грн, № 2734 на суму 872,00 грн - оплата 13.02.2015 згідно платіжного доручення № 5808 на суму 10 955,52 грн (зараховано 5 071,56 грн);

- за видатковою накладною № 3124 від 16.12.2015 на суму 3 991,93 грн - оплата 13.02.2015 згідно платіжного доручення № 5808 на суму 10 955,52 грн (зараховано 177,70 грн); 20.02.2015 згідно платіжного доручення № 5812 на суму 10 695,31 грн (зараховано 3 814,23 грн);

- за видатковою накладною № 3140 від 17.12.2014 на суму 1 799,52 грн - оплата 20.02.2015 згідно платіжного доручення № 5812 на суму 10 695,31 грн (зараховано 1 799,52 грн);

- за видатковою накладною № 3383 від 25.12.2014 на суму 22 318,56 грн - оплата 20.02.2015 згідно платіжного доручення № 5812 на суму 10 695,31 грн (зараховано 5 081,56 грн); 27.03.2015 згідно платіжного доручення № 5887 від 27.03.2014 на суму 11 074,86 грн; залишок неоплаченої суми - 6 162,14 грн;

- за видатковими накладними від 25.12.2014 № 3386 на суму 10 413,70 грн, № 3402 на суму 2949,86 грн, № 3403 на суму 4 036,74 грн - докази оплати відсутні;

- за видатковими накладним від 12.01.2015 № 73 на суму 207,60 грн та № 72 на суму 6 696,39 грн - оплата 12.01.2015 згідно платіжного доручення № 5731 на суму 6 903,99 грн;

- за видатковою накладною № 225 від 26.0.2015 на суму 6 603,07 грн - докази оплати відсутні;

- за видатковою накладною № 442 від 12.02.2015 на суму 1 538,03 грн - докази оплати відсутні;

- за видатковими накладними від 19.02.2015 № 604 на суму 7 477,63 грн та № 605 на суму 677,20 грн - докази оплати відсутні;

- за видатковою накладною № 610 від 20.02.2015 на суму 3 217,68 грн - докази оплати відсутні;

- за видатковими накладними від 27.03.2015 № 1309 на суму 72,00 грн, №1307 на суму 8 432,08 грн, № 1308 на суму 2 522,42 грн - докази оплати відсутні.

Таким чином, матеріали справи спростовують наявність заборгованості відповідача за ОСОБА_2, поставлений згідно зазначених в позові видаткових накладних, а саме: № 1922 від 26.08.2014 на суму 16 721,95 грн; № 1946 від 05.09.2014 на суму 13 526,41 грн; № 1960 від 09.09.2014 на суму 10 862,07 грн; № 2028 від 18.09.2014 на суму 4 429,57 грн; № 2030 від 18.09.2014 на суму 481,86 грн; № 2215 від 10.10.2014 на суму 2 018,48 грн; № 2507 від 07.11.2014 на суму 282,48 грн; № 2586 від 14.11.2014 на суму 5 596,04 грн.

З наявних в матеріалах справив доказів слідує, що заборгованість відповідача за договором поставки № 20/08/01 від 20.08.2014 наявна за іншими видатковими накладними, які не є підставою заявленого позову. При цьому, сума заборгованості по іншим накладним, яка становить 54 102,55 грн, відповідає сумі боргу, що наведена позивачем і відповідачем в акті звірки розрахунків станом на 13.10.2015. Однак, вказана сума не є предметом стягнення згідно поданого позову.

Господарський суд враховує, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Господарський суд здійснює розгляд справи в межах предмета і підстави позову та не має право виходити за межі позовних вимог, крім випадків, коли є відповідне клопотання заінтересованої сторони.

Позивач у даній справі просить стягнути борг за чітко наведеним в позові переліком видаткових накладних та в додаткових поясненнях до суду від 12.10.2015 і від 10.12.2015 не змінює обставин, на яких ґрунтується позовна вимога. Більш того, пояснення від 10.12.2015, яке надійшло до господарського суду електронною поштою, не приймається судом, оскільки оригінал такого пояснення на час розгляду відсутній. Крім того, у вказаних поясненнях позивач наводить перелік видаткових накладних, які взагалі відсутні в матеріалах справи.

На підставі викладеного, враховуючи, що господарський суд не встановив наявності заборгованості за видатковими накладними, на підставі яких заявлено позов, позовні вимоги про стягнення суми основного боргу в розмірі 53 918,86 грн, що згідно поданого позову є вартістю поставленого ОСОБА_2 за видатковими накладними № 1922 від 26.08.2014, № 1946 від 05.09.2014, № 1960 від 09.09.2014, № 2028 від 18.09.2014, № 2030 від 18.09.2014, № 2215 від 10.10.2014, № 2507 від 07.11.2014, № 2586 від 14.11.2014 - задоволенню не підлягають.

Вказане на позбавляє права ТОВ "Вінотека" звернутися до господарського суду з позовною заявою про стягнення з ТОВ "Мондікор" заборгованості за договором поставки № 20/08/01 від 20.08.2014 за іншими накладними, які не покладено в підставу позову і даній справі.

Стосовно вимоги позивача про стягнення 8 283,82 грн пені, 2 695,94 грн штрафу та 1 393,38 грн 3% річних, господарський суд враховує наступне.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини четвертої ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором

За вимогами частини шостої ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Сторонами в пункті 10.4.1. Договору передбачено, що у випадках порушення строку оплати ОСОБА_2 Покупець сплачує Постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочки, а також штраф в розмірі 5% від суми боргу.

Крім того, ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено право кредитора нараховувати та вимагати до сплати три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 4.3. Договору встановлено, що оплата поставленого ОСОБА_2 здійснюється Покупцем шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника по передоплаті з моменту отримання ОСОБА_2 і підписання уповноваженими представниками сторін всіх супровідних документів.

Викладене спростовує доводи відповідача, які викладено у відзиві на позов, що умовами Договору не передбачено конкретного строку оплати.

Крім того, за положеннями частини першої ст. 692 Цивільного кодексу України, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, то Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. В даному випадку положення частини другої ст. 530 Цивільного кодексу України не застосовуються.

Разом з цим, господарський суд вважає безпідставним нарахування пені і 3% річних за розрахунком позивача в день отримання ОСОБА_2, оскільки день, в який зобов'язання підлягало виконанню, не є днем прострочення .

З огляду на вимоги частини першої ст. 4-7 і ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується. У разі якщо відповідний розрахунок позивачем здійснено неправильно, то господарський суд з урахуванням конкретних обставин справи самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у зв'язку з порушенням грошового зобов'язання, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру відповідних пені та інших нарахувань.

На підставі викладеного, враховуючи наведені вище оплати за ОСОБА_2 та в межах періоду розрахунку позивача, господарський суд наводить наступний розрахунок пені і 3% річних:

- за видатковою накладною № 1922 від 26.08.2014 на суму 16 721,95 грн:

прострочення з 27.08.2014 по 06.11.2014 на суму простроченого платежу 16 721,95 грн: пеня - 824,64 грн, 3% - 98,96 грн;

прострочення з 07.11.2014 по 13.11.2014 на суму простроченого платежу 10 768,46 грн (16 721,95 грн - 5953,49 грн оплата 07.11.2014): пеня - 52,51 грн, 3% - 6,20 грн;

прострочення з 14.11.2014 по 27.11.2014 на суму простроченого платежу 1 748,02 грн (10 768,46 грн - 9 020,44 грн оплата 14.11.2014 ): пеня - 18,77 грн, 3% - 2,01 грн;

повністю оплачено 28.11.2014;

- за видатковою накладною № 1946 від 05.09.2014 на суму 13 526,41 грн:

прострочення з 06.09.2014 по 27.11.2014 на суму простроченого платежу 13 526,41 грн: пеня - 785,64 грн, 3% - 92,28 грн.

прострочення з 28.11.2014 по 16.12.2014 на суму простроченого платежу 10 202,87 грн (13 526,41 грн - 3 323,54 грн оплата 28.11.2014 ): пеня - 148,71 грн, 3% - 15,93 грн;

прострочення з 17.12.2014 по 25.12.2014 на суму простроченого платежу 6 210,94 грн (10 202,87 грн - 3 991,93 грн оплата 17.12.2014): пеня - 42,88 грн, 3% - 4,59 грн.

повністю оплачено 26.12.2014;

- за видатковою накладною № 1960 від 09.09.2014 на суму 10 862,07 грн:

прострочення з 10.09.2014 по 25.12.2014 на суму простроченого платежу 10 862,07 грн: пеня - 834,45 грн. 3% - 95,53 грн.

повністю оплачено 26.12.2014;

- за видатковими накладними від 18.09.2014 № 2028 на суму 4 429,57 грн та № 2030 на суму 481,86 грн, а всього на суму 4 911,43 грн:

прострочення з 19.09.2014 по 25.12.2014 на суму простроченого платежу 4 911,43 грн: пеня - 347,03 грн, 3% - 39,56 грн.

повністю оплачено 26.12.2014;

- за видатковою накладною від 10.10.2014 №2215 на суму 2018,48 грн:

прострочення з 11.10.2014 по 25.12.2014 на суму 2 018,48 грн: пеня - 112,21 грн, 3% - 12,61 грн;

повністю оплачено 26.12.2014;

- за видатковою накладною № 2507 від 07.11.2014 на суму 282,48 грн

прострочення з 08.11.2014 по 25.01.2015 на суму простроченого платежу 282,48 грн: пеня - 17,00 грн, 3% - 1,83 грн

повністю оплачено 26.01.2015;

- за видатковою накладною № 2586 від 14.11.2014 на суму 5 596,04 грн:

прострочення з 15.11.2014 по 12.02.2015 на суму простроченого платежу 5 596,04 грн: пеня - 398,16 грн, 3% - 41,40грн.

повністю оплачено 13.02.2015;

а всього - 3 582,00 грн пені та 410,90 грн 3% річних.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення пені і 3% річних підлягають частковому задоволенню в сумі 3 582,00 грн пені та 410,90 грн 3% річних. У задоволені позову в іншій частині стягнення пені і 3% річних господарський суд відмовляє.

Також господарський суд відмовляє у задоволенні позову про стягнення штрафу в розмірі 2 695,94 грн, оскільки вказану суму позивач нараховує на залишок заборгованості по накладним № 1922 від 26.08.2014, № 1946 від 05.09.2014, № 1960 від 09.09.2014, № 2028 від 18.09.2014, № 2030 від 18.09.2014, № 2215 від 10.10.2014, № 2507 від 07.11.2014, № 2586 від 14.11.2014, тоді як господарський суд не встановив наявності заборгованості у наведеному розмірі за вказаними видатковими накладними. Наведений розрахунок штрафу не відповідає матеріалам справи та встановленим обставинам.

На підставі викладеного, позовні вимоги ТОВ "Вінотека" про стягнення з ТОВ "Мондікор" заборгованості за договором поставки № 20/08/01 від 20.08.2014 за поставлений згідно видаткових накладних № 1922 від 26.08.2014, № 1946 від 05.09.2014, № 1960 від 09.09.2014, № 2028 від 18.09.2014, № 2030 від 18.09.2014, № 2215 від 10.10.2014, № 2507 від 07.11.2014, № 2586 від 14.11.2014 ОСОБА_2 підлягають частковому задоволенню в сумі 3 582,00 грн пені та 410,90 грн 3% річних. У задоволені позову в іншій частині господарський суд відмовляє за наведених вище підстав.

За правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мондікор" (25015, м. Кіровоград, вул. Велика Перспективна, 7, ідентифікаційний код 36120050) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вінотека" (70500, Запорізька область, м. Оріхів, вул. Вержбицького, 24, ідентифікаційний код 38608693) 410,90 грн 3% річних та 3 582,00 грн пені, а також 110,04 грн судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 16.12.2015.

Головуючий суддя В.В.Тимошевська

Суддя О.А. Змеул

Суддя С.Б. Колодій