ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015р. Справа№ 914/3386/15

За позовом: Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Громадська організація «Кращий Сихів», м. Львів

про: розірвання договору оренди землі,

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: Крикавська І.В. - представник (довіреність №1.7вих-5 від 15.01.2015р.);

від відповідача: ОСОБА_3 - представник (договір про надання правової допомоги №14-06/10 від 06.10.2015р., ордер №064090 від 12.10.2015р., свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №1662 від 14.04.2010р.);

від третьої особи: Кавчук А.В. - представник (довіреність №1/06 від 01.06.2015р.; Левочко С.З. - представник (довіреність №1/06 від 01.06.2015р.

Суть спору:

позов заявлено Львівською міською радою (м. Львів) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (м. Львів), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Громадської організації «Кращий Сихів» (м. Львів) про розірвання договору оренди землі.

Позовні вимоги обґрунтовуються нецільовим використанням орендарем орендованої земельної ділянки.

Ухвалою суду від 28.09.2015 року порушено провадження у справі. Розгляд судової справи призначено на 15.10.2015р. Вимоги до сторін висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому числі визнано обов'язковою участь повноважних представників сторін в судове засідання.

Представник позивача в судове засідання 15.10.2015 року прибув, вимоги ухвали суду від 28.09.2015 р. виконав частково, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх. №43923/15) про долучення документів до матеріалів справи та клопотання (вх. №4691/5) про залучення до участі у справі ГО «Кращий Сихів» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Розгляд вказаного клопотання про залучення третьої особи відкладено до наступного судового засідання.

Представник відповідача в судове засідання прибув, подав відзив на позовну заяву (вх. №43631/15).

Розгляд справи відкладено на 29.10.2015 року.

Представник позивача в судове засідання 29.10.2015 року прибув, вимоги ухвали суду від 28.09.2015 р. виконав частково, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав додаткові пояснення (вх. №46100/15 від 27.10.2015р.).

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у відзиві, проти клопотання про залучення третьої особи заперечив.

Враховуючи те, що основними завданнями діяльності ГО «Кращий Сихів» є, зокрема, захист прав, свобод та інтересів територіальної громади м. Львова, її окремих мешканців, соціальних груп з питань облаштування та утримання «Скверу Гідності» на проспекті Червоної Калини, м. Львів, суд залучив Громадську організацію «Кращий Сихів» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Розгляд справи відкладено на 19.11.2015 року.

Представник позивача в судове засідання 19.11.2015 року прибув, позов підтримав повністю, вимоги ухвали суду від 28.09.2015 року виконав частково, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх. №5443/15 від 19.11.2015р.) про продовження строку розгляду спору

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову заперечив повністю з підстав, викладених у відзиві, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх. №50100/15 від 19.11.2015р.) про долучення документів до матеріалів справи, яке суд задоволив.

Представники третьої особи в судове засідання прибули, надали пояснення по предмету спору.

Строк розгляду спору продовжено та розгляд справи відкладено на 26.11.2015 року.

Представник позивача в судове засідання 26.11.2015 року прибув, позов підтримав повністю, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх. №50930/15 від 24.11.2015р.) про витребування інвентаризаційної справи на об'єкт нерухомого майна, розташований за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1; клопотання (вх. №51042/15 від 24.11.2015р.) про витребування рішення третейського суду від 30.10.2015 року, зареєстрованого 03.11.2008 року в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» за №25275973.

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти позову та клопотань позивача про витребування документів заперечив повністю, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав доповнення до відзиву на позовну заяву (вх. №51245/15 від 26.11.2015р.).

Представники третьої особи в судове засідання прибули, клопотання представника позивача про витребування документів підтримали.

Розглянувши подані представником позивача клопотання (вх. №50930/15, вх. №51042/15 від 24.11.2015р.) про витребування документів, суд відмовив у їх задоволенні, враховуючи наявність у матеріалах справи витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно НОМЕР_2 від 17.11.2008 року на об'єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_2; а також те, що обставини, які можуть підтвердити ці докази не стосуються предмета даного спору.

Представник третьої особи заявив усне клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні.

В судовому засіданні оголошено перерву до 08.12.2015 року.

Сторони та третя особа участь повноважних представників в судовому засіданні 08.12.2015 року забезпечили.

Представник відповідача через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи (вх. №52985/15 від 07.12.2015 року).

Представник третьої особи через відділ обліку та документального забезпечення суду подав письмові пояснення (вх. №53106/15 від 07.12.2015 року).

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, розглянувши матеріали справи, повно та об'єктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

12.04.2010 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено Договір оренди землі (надалі - Договір), відповідно до пункту 1 якого орендодавець на підставі ухвали Львівської міської ради №899 від 07.06.2007 року «Про затвердження Положення про організацію, проведення та оформлення купівлі - продажу у власність або надання в оренду земельних ділянок несільськогосподарського призначення у м.Львові» та ухвали Львівської міської ради №3175 від 28.01.2010 року «Про затвердження Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельних ділянки на АДРЕСА_1 у м.Львові» надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у м. Львові на АДРЕСА_1 для встановлення та обслуговування кафе-бару і магазину.

Площа об'єкта оренди (кадастровий № НОМЕР_1) складає 0,0670 га, у тому числі під забудовою - 0,0093 га, твердим покриттям - 0,0311 га та під рослинним покривом - 0,0266 га, нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 469 087,10 грн. (п.п. 2,5 договору).

На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна: металева споруда (п.3 договору).

Договір укладено на 10 (десять) років до 28.01.2020 року. (п. 8 Договору).

Умовою використання земельної ділянки, згідно п. 15 договору, є положення про те, що земельна ділянка передається в оренду для встановлення та обслуговування кафе-бару і магазину.

Згідно п. 30 договору оренди, серед прав орендаря передбачено право за письмовою згодою орендодавця зводити у встановленому законом порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження.

Пунктом 26 договору оренди встановлено обмеження, згідно висновку Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради від 29.01.2009р. №5-14026/2401 про наявність містобудівельних обмежень щодо користування земельною ділянкою, та згідно обмежень від 06.11.2008р. №40/01-15/5515 Управління земельних ресурсів у місті Львові щодо режиму використання земельної ділянки. Зокрема, у висновку Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради від 29.01.2009р. №5-14026/2401 зазначено про наявність містобудівельних обмежень щодо користування земельною ділянкою, цільове призначення вказаної земельної ділянки - землі громадської забудови; функціональне використання - землі комерційного використання. Містобудівними обмеженнями в користуванні земельною ділянкою в частині обмеження нового будівництва і реконструкції - дозволяється встановлення та обслуговування кафе-бару і продтоварного магазину, з дотриманням нормативних вимог, за умови оформлення відповідного дозволу та узгодження у встановленому порядку проектної документації.

На замовлення відповідача спеціалізованою проектною організацією ПП «Універсал-проект» розроблено робочий проект, проведено його експертизу, з приводу чого отримано експертний звіт від 03.02.2014р. №14-0020-14 щодо розгляду проектної документації по цьому робочому проекту.

Наказом начальника Департаменту містобудування Львівської міської ради від 01.07.2013р. №197 затверджено містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки на проектування та будівництво громадянином ОСОБА_1 торгового комплексу на АДРЕСА_1 зі знесенням будівлі кафе. В подальшому, рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 10.07.2014р. №501 скасовано наказ директора департаменту містобудування від 01.07.2013р. №197. Станом на момент вирішення даного спору по суті на апеляційному перегляді у Львівському апеляційному адміністративному суді перебуває постанова Галицького районного суду міста Львова від 27.10.2014р. у справі №461/8661/14-а, якою вказане вище рішення виконкому визнано незаконним та скасовано.

У зв'язку з проектуванням та будівництвом торгового комплексу на АДРЕСА_1 зі знесенням кафе, між Департаментом економічної політики Львівської міської ради та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір на пайову участь від 21.03.2014р. №94.

Розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 28.04.2014р. №179 «Про надання дозволу на тимчасове порушення благоустрою при виконанні робіт з влаштування будівельного майданчика» надано дозвіл Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 28.04.2014р. №29 на виконання робіт з тимчасового порушення благоустрою при виконанні робіт з влаштування будівельного майданчика на будівництво торгового комплексу зі знесенням будівлі кафе. Розпорядженням Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 15.05.2014р. №197 призупинено дію дозволу на тимчасове порушення благоустрою при виконанні робіт із влаштування будівельного майданчика». Однак, вказане розпорядження визнано незаконним та скасовано постановою Сихівського районного суду міста Львова від 20.03.2015р. у адміністративній справі №464/5545/14а,2а/464/13/15, яка залишена без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 15.10.2015р. у справі №876/3913/15.

Інспекцією Державного архітектурно-будівельного контролю у Львівській області 18.03.2014р. зареєстровано за №ЛВ73 Декларацію про початок виконання будівельних робіт «Будівництво торгового комплексу на просп. Червоної Калини, 109 зі знесенням будівлі кафе у м. Львові», та під №03 у червні 2014р. зареєстровано нову декларацію про початок виконання будівельних робіт «Будівництво торгового комплексу на просп. Червоної Калини, 109 зі знесенням будівлі кафе у м. Львові».

В матеріалах відведення земельної ділянки для встановлення та обслуговування кафе-бару і продтоварного магазину у м. Львові на АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_1 наявним є договір купівлі-продажу будівлі кафе від 06.11.2008р., посвідчений Гусаком Р.Т., приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу 06.11.2008р. та зареєстрований в реєстрі за №2442. За умовами вказаного договору фізична особа-підприємець ОСОБА_8 продав, а фізична особа-підприємець ОСОБА_1 купив будівлю кафе під літ. «А»-1» площею 82,7 м. кв., що розташована за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1. Державна реєстрація права власності на об'єкт нерухомості за відповідачем підтверджується витягом НОМЕР_2 від 17.11.2008р. про реєстрацію права власності на нерухоме майно, що також наявний в матеріалах відведення спірної земельної ділянки.

За результатами перевірки дотримання орендарем ФОП ОСОБА_1 вимог земельного законодавства Державна інспекція сільського господарства в Львівській області Державної інспекції сільського господарства України надала лист-відповідь від 19.06.2014р. №3790/3-21-8, з якого вбачається відсутність будь - яких порушень в діях орендаря земельного законодавства щодо використання спірної земельної ділянки, в тому числі за цільовим призначенням.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Договір оренди землі, згідно ст. 13 вказаного закону, це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Згідно ст. 15 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладення договору оренди від 12.04.2010р., істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін; умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з нормою статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди.

Статтею 32 вказаного закону передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24 і 25 цього закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України.

Згідно з п.п. «а», «б» ст. 143 Земельного кодексу України, примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням та не усунення допущених порушень законодавства (забруднення земель відходами, стічними водами тощо) в терміни, встановлені вказівками спеціально уповноважених органів виконавчої влади з питань земельних ресурсів.

Підставою заявленого у даній справі позову є використання відповідачем орендованої земельної ділянки не за цільовим призначенням, що, за твердженням позивача, підтверджується проектною та дозвільною документацією, отриманою відповідачем, на забудову вказаної земельної ділянки.

Частиною 1 ст. 18 та ч. 1 ст. 19 Земельного кодексу України передбачено, що до земель України належать усі землі в межах її території, в тому числі острови та землі, зайняті водними об'єктами, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії, зокрема землі житлової та громадської забудови.

Абзацом 2 ч. 1 ст. 20 Земельного кодексу України, зміна цільового призначення земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо їх відведення.

Зміна цільового призначення земельних ділянок державної або комунальної власності провадиться Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та передачу цих ділянок у власність або надання у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу (ч. 2 ст. 20 Земельного кодексу України).

З матеріалів та дійсних обставин справи судом встановлено, що цільове призначення земельної ділянки, розірвання договору оренди якої є предметом даного спору, визначено ухвалою Львівської міської ради від 28.01.2010р. №3175 «Про затвердження фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_1», якою вказана земельна ділянка переведена із земель, що не надані у власність або у користування, до земель житлової і громадської забудови, за функцією використання - землі комерції (п. 2 ухвали).

Згідно ст. 38 Земельного кодексу України, до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об'єктів загального користування.

Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм (ст. 39 Земельного кодексу України).

Громадянам України за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування можуть передаватися безоплатно у власність або надаватися в оренду земельні ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і гаражного будівництва в межах норм, визначених цим Кодексом (ст. 40 Земельного кодексу України).

Відповідно до приписів ст. 1 Закону України «Про землеустрій», цільове призначення земельної ділянки - використання земельної ділянки за призначенням, визначеним на підставі документації із землеустрою у встановленому законодавством порядку.

Об'єктом оренди, згідно п.п. 1, 15 договору оренди землі від 12.04.2010р., є земельна ділянка, кадастровий номер НОМЕР_1, загальною площею 0,0670 га, в тому числі під забудовою - 0,0093 га, під твердим покриттям - 0,0311 га, під рослинним покривом - 0,0266 га, що знаходиться за адресою: м. Львів, АДРЕСА_1, для встановлення та обслуговування кафе-бару і магазину. Умовою використання земельної ділянки, згідно п. 15 договору, є положення про те, що земельна ділянка передається в оренду для встановлення та обслуговування кафе-бару і магазину. Тобто, встановлення та обслуговування кафе-бару та магазину є умовою використання орендованої земельної ділянки (землі комерції), цільове призначення останньої - землі житлової та громадської забудови.

Згідно п. 30 договору оренди, серед прав орендаря передбачено право за письмовою згодою орендодавця зводити у встановленому законом порядку жилі, виробничі, культурно-побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження.

Дослідивши матеріали відведення земельної ділянки для встановлення та обслуговування кафе-бару і продтоварного магазину у м. Львові на АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_1, копії яких наявні в матеріалах справи, суд зазначає, що станом на момент укладення договору оренди земельної ділянки від 12.04.2010р., відповідач володів на праві приватної власності об'єктом нерухомого майна.

При цьому, забудова вказаної земельної ділянки не суперечить обмеженням, встановленим у п. 26 договору оренди землі від 12.04.2010р., згідно висновку Управління архітектури Департаменту містобудування Львівської міської ради від 29.01.2009р. №5-14026/2401 про наявність містобудівельних обмежень щодо користування земельною ділянкою, де зазначено про наявність містобудівельних обмежень щодо користування земельною ділянкою, цільове призначення вказаної земельної ділянки - землі громадської забудови; функціональне використання - землі комерційного використання. Містобудівними обмеженнями в користуванні земельною ділянкою в частині обмеження нового будівництва і реконструкції - дозволяється встановлення та обслуговування кафе-бару і продтоварного магазину, з дотримання нормативних вимог, за умови оформлення відповідного дозволу та узгодження у встановленому порядку проектної документації.

За наведеного вище, суд приходить до висновку, що розроблений за замовленням відповідача проект будівництва та отримання останнім дозвільних документів на будівництво торгового комплексу на просп. Червоної Калини, 109 зі знесенням будівлі кафе у м. Львові не може бути підставою стверджувати про використання орендованої земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Доводи третьої особи щодо підставності заявленого позову в силу того, що орендована відповідачем земельна ділянка не може бути забудована у зв'язку з тим, що її надано не для здійснення капітального будівництва, а для встановлення тимчасової споруди; класифікація видів цільового призначення земельної ділянки, що затверджена наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010р. №548, не передбачає такого виду цільового призначення земельної ділянки як «встановлення», суд не бере до уваги з огляду на наступне.

Наказом Державного комітету України із земельних ресурсів від 23.07.2010р. №548 затверджено класифікацію видів цільового призначення земельної ділянки, яка, згідно п. 1.4. наказу, визначає поділ земель на окремі види цільового призначення земель, які характеризуються власним правовим режимом, екосистемними функціями, видом господарської діяльності, типами забудови, типами особливо цінних об'єктів. Вказана класифікація усі земельні ділянки в межах кожного виду цільового призначення земельних ділянок поділяє на розділи та підрозділи. При цьому, земельні ділянки з цільовим призначенням - землі житлової та громадської забудови за розділом віднесені до секції В, код 02.

В договорі оренди землі від 12.04.2010р. сторони не погодили код виду цільового призначення земельної ділянки, порушення якого може ставитись відповідачу у вину. Натомість, судом з матеріалів справи встановлено, що орендована земельна ділянка відноситься до земель житлової та громадської забудови.

Матеріалами справи підтверджується, що орендована відповідачем земельна ділянка на підставі договору оренди землі від 25.03.2005р., який розірвано, згідно п. 4 ухвали Львівської міської ради від 28.01.2010р. №3175 «Про затвердження фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання земельної ділянки на АДРЕСА_1», була надана в короткострокову оренду для встановлення та обслуговування малих архітектурних форм.

Натомість, у відповідності до п.1 договору від 12.04.2010 р., орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку, яка знаходиться у м. Львові на АДРЕСА_1 для встановлення та обслуговування кафе-бару і магазину.

При цьому суд констатує, що порядок припинення права користування земельними ділянками, які використовуються з порушенням земельного законодавства врегульовано ст. 144 ЗК України. Зокрема, у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складають протокол про порушення та видають особі, яка допустила порушення, вказівку про його усунення у 30-денний строк. Якщо особа, яка допустила порушення земельного законодавства, не виконала протягом зазначеного строку вказівки державного інспектора щодо припинення порушення земельного законодавства, державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля відповідно до закону накладають на таку особу адміністративне стягнення та повторно видають вказівку про припинення правопорушення чи усунення його наслідків у 30-денний строк (ч. 1 ст. 144 ЗК України). У разі неусунення порушення земельного законодавства у 30-денний строк державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля звертаються до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з клопотанням про припинення права користування земельною ділянкою (ч. 2 ст. 144 ЗК України). Рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про припинення права користування земельною ділянкою може бути оскаржене землекористувачем у судовому порядку (ч. 3 ст. 144 ЗК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЗК України, ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», державний контроль за використанням та охороною земель здійснює центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, яким, згідно п. 1 Положення про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженого указом Президента України від 13.04.2011р. №459/2011, є Державна інспекція сільського господарства України (Держсільгоспінспекція України).

Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом (ч. 2 ст. 5 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель»).

В аспекті п. «а» ч. 1 ст. 6 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належить здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Згідно ч. 4 ст. 9 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель», державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема, шляхом розгляду звернень юридичних і фізичних осіб.

Перевірки щодо дотримання вимог земельного законодавства проводяться державними інспекторами у відповідності до Порядку планування та здійснення контролю з питань перевірки стану дотримання суб'єктами господарювання вимог земельного законодавства, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.02.2013р. №132. Зокрема, згідно п.п. 3.1., 3.2. Порядку, позаплановим заходом є захід державного нагляду (контролю), який не передбачений планом роботи інспекційного органу, підставою для якого є, зокрема, отримання заяв, скарг чи звернень фізичних та юридичних осіб, у яких міститься інформація про порушення суб'єктом господарювання вимог земельного законодавства (із обов'язковим зазначенням суті порушення). Під час проведення позапланового заходу з'ясовуються лише ті питання, необхідність перевірки яких стала підставою для здійснення цього заходу, з обов'язковим зазначенням цих питань у направленні на проведення планової/позапланової перевірки, форма якого наведена у додатку 1 до цього Порядку (п. 3.3. Порядку).

З долученої відповідачем копії листа - відповіді Державної інспекції сільського господарства в Львівській області Державної інспекції сільського господарства України від 19.06.2014р. №3790/3-21-8 про результати перевірки дотримання орендарем ФОП ОСОБА_1 вимог земельного законодавства, вбачається відсутність будь - яких порушень в діях орендаря земельного законодавства щодо використання спірної земельної ділянки, в тому числі за цільовим призначенням.

Державна інспекція сільського господарства в Львівській області Державної інспекції сільського господарства України за результатими реалізації своїх повноважень вправі встановити факт нецільового використання земельної ділянки, за результатом чого скласти відповідний акт, саме який може бути розцінено як належний та допустимий доказ, згідно ч. 2 ст. 34 ГПК України, в підтвердження нецільового використання земельної ділянки.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази в підтвердження факту нецільового використання орендованої земельної ділянки.

З огляду на те, що позивач не довів, належними та допустимими доказами та не підтвердив факт порушення відповідачем умов договору оренди, на які позивач в позові покликається, як на підставу позову про розірвання договору оренди землі від 12.04.2010р., суд приходить до переконання про безпідставність заявленого позову.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись ст. ст. 4, 33, 34, 43, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 14.12.2015 року.

Суддя Король М.Р.