ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р. Справа № 918/1248/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Павленка Є.В., за участі секретаря судового засідання Лунька О.І., розглянувши матеріали справи за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" (далі Товариство) до Національного університету водного господарства та природокористування (далі Університет) про стягнення заборгованості в сумі 36 371 грн. 30 коп.,

за участі представників:

позивача: ОСОБА_1 за дов. від 31 грудня 2014 року № 10-3678,

відповідача: ОСОБА_2 за дов. від 13 січня 2015 року № 001-33,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У листопаді 2015 року Товариство звернулося до господарського суду Рівненської області з вказаним позовом, посилаючись на те, що на виконання умов договору на постачання природного газу за регульованим тарифом № 51-П/12, укладеного між ним та Університетом 17 грудня 2012 року, з урахуванням додатків до цього договору №№ 1-3, а також додаткових угод до вказаного правочину, відповідачу в червні 2015 року був поставлений природний газ на загальну суму 36 371 грн. 30 коп. Оскільки Університет взяте на себе за вказаним договором зобовязання щодо оплати поставленого йому газу не виконав, Товариство, посилаючись на статті 509, 525, 526, 704, 901 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), просило суд стягнути з відповідача вищезазначену суму заборгованості.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 9 листопада 2015 року порушено провадження у справі № 918/1248/15, розгляд якої було призначено на 24 листопада 2015 року.

Ухвалою суду від 24 листопада 2015 року розгляд справи відкладено на 8 грудня 2015 року.

До початку призначеного судового засідання через канцелярію суду надійшов відзив Університету на позовну заяву від 8 грудня 2015 року № 001-2067 (а.с. 42-43), в якому відповідач визнав вимоги Товариства та не заперечував проти задоволення даного позову.

Представник позивача у судовому засіданні 8 грудня 2015 року підтримав вимоги, викладені у позовній заяві, та наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача у даному судовому засіданні визнав факт наявності спірної заборгованості Університету перед позивачем за вищенаведеним договором та не заперечував проти задоволення вимог Товариства.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність наявних у матеріалах справи копій документів поданим учасниками процесу оригіналам цих документів, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

17 грудня 2012 року між Університетом та Товариством був укладений договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № 51-П/12, за умовами якого, з урахуванням додатку до цього договору № 1, а також додаткових угод до вказаного правочину, позивач зобовязався для забезпечення потреб Університету поставити останньому природний газ в обсягах і порядку, передбачених цим договором, а відповідач, у свою чергу, оплатити вартість отриманого газу (а.с. 7-15).

Вказаний договір, додатки та додаткові угоди до нього підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками цих субєктів господарювання.

За пунктом 4.5 договору, з урахуванням додаткової угоди до цього правочину від 18 червня 2015 року № 10 (а.с. 41), загальна сума даного правочину становить 79 893 грн. 22 коп.

Згідно з пунктом 5.3.3 договору споживач зобовязаний оплачувати постачальнику вартість поставленого газу на умовах та в обсягах, визначених цим договором.

Пунктом 2.6 договору передбачено, що послуги з постачання газу підтверджуються підписаними сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється згідно з даними вузлів обліку, визначених у додатку № 1 до договору.

Відповідно до пункту 2.7 договору постачальник до 5-го числа, наступного за звітним місяцем, направляє споживачу два примірника акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником та скріплені печаткою постачальника.

Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником (пункт 2.9 договору).

Пунктом 4.6 договору встановлено, що оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу згідно з додатком № 2 до договору. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період, споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше пятого числа місяця, наступного за розрахунковим.

Судом встановлено, що на виконання умов вищезазначеного договору позивач у червні 2015 року поставив відповідачу 5,06 тис. м3 природного газу на загальну суму 36 371 грн. 30 коп., що підтверджується підписаним між сторонами актом прийому-передачі природного газу від 30 червня 2015 року № РВ000012617, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с. 16).

Про належне виконання позивачем своїх зобовязань за цим договором щодо поставки газу також свідчить відсутність з боку Університету претензій та повідомлень про порушення постачальником умов даної угоди.

Однак всупереч умовам договору відповідач взятий на себе обовязок по оплаті вартості природного газу, поставленого у вищезазначений період, не виконав, заборгувавши таким чином Товариству 36 371 грн. 30 коп. Вказаний факт додатково підтверджується наданою позивачем довідкою від 7 грудня 2015 року № 10/3693 про суму заборгованості Університету за спірним договором, а також не заперечувався відповідачем у його відзиві на позовну заяву та представником Університету в судових засіданнях.

Частинами 1 та 2 статті 509 ЦК України встановлено, що зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України передбачено, що однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи те, що сума основного боргу Університету за договором від 17 грудня 2012 року № 51-П/12, яка складає 36 371 грн. 30 коп., підтверджена належними доказами, наявними у матеріалах справи, не оспорюється відповідачем, і останній на момент прийняття рішення не надав документів, які свідчать про погашення вказаної заборгованості перед позивачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість та законність вимог Товариства про стягнення з Університету вказаної суми, у звязку з чим даний позов підлягає задоволенню.

За частиною 1 статті 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору у спорах, що виникають при виконанні договорів, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Національного університету водного господарства та природокористування (33028, місто Рівне, вулиця Соборна, будинок 11, ідентифікаційний код: 02071116) на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Рівнегаз" (33027, місто Рівне, вулиця Білякова, будинок 4, ідентифікаційний код: 03366701) 36 371 (тридцять шість тисяч триста сімдесят одну) грн. 30 коп. основного боргу, а також 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14 грудня 2015 року

Суддя Є.В. Павленко