РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2015Справа №910/27023/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дженерал авто груп»

До публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто»

Про стягнення 54916,36 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Розовенко В.В. (за дов.)

від відповідача не прибув

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду звернулося з позовом товариство з обмеженою відповідальністю «Дженерал авто груп» до публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» про стягнення 21889,86 грн., з яких: 9999,88 грн. пов'язаних із страховим випадком, 5755,60 грн. пені, 5665,89 грн. інфляційних, 468,49 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, в порушення умов договору добровільного страхування транспортних засобів № 00-00/214359 від 06.11.2013, після настання страхового випадку, про який був повідомлений належним чином, не здійснив страхову виплату, чим порушив права позивача.

Суд своєю ухвалою від 20.10.2015 порушив провадження у справі № 910/27023/15, розгляд останньої призначив на 12.11.2015.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд своєю ухвалою від 12.11.2015 відклав розгляд справи до 03.12.2015.

Позивач подав заяву збільшення розміру позовних вимог до 54916,36 грн., з яких: 31501,75 грн. боргу, 3921,23 грн. пені, 17848,89 грн. інфляційних, 1644,49 грн. 3% річних.

Відповідач відзиву на позовну заяву суду не надав, його представники у судові засідання не з'явились, про день та час судових засідань відповідач був повідомлений належним чином.

За таких обставин, відповідно до ст. 75 ГПК України, суд розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

06.11.2013 публічне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (страховик) та товариство з обмеженою відповідальністю «Дженерал авто груп» (страхувальник) уклали договір добровільного страхування транспортних засобів № 00-00/214359 (далі - Договір).

Відповідно до п. 17 Договору предметом Договору є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованими транспортними засобами, зазначеними в додатку № 1 (6 одиниць автомобілів марки «Opel Insignia»).

Згідно з п. 12 Договору ремонт застрахованих транспортних засобів здійснюється на гарантійній СТО - ТОВ «Автоцентр на Кільцевій».

Страховик виплачує страхове відшкодування протягом 15 робочих днів з дня складання страхового акту (п. 29.4 Договору).

Після проведення тест-драйву, який проходив в період з 09.11.2013 по 19.01.2014, застраховані транспортні засоби зазнали пошкоджень, про що відповідача було повідомлено листом № 43 від 21.01.2014.

26.02.2014 відповідач склав 6 страхових актів на загальну суму 31501,75 грн. (копії в матеріалах справи).

Виходячи з умов Договору відповідач повинен був здійснити страхове відшкодування до 19.03.2014.

Вимога позивача від 08.07.2014 залишена відповідачем без задоволення.

Станом на день розгляду справи 31501,75 грн. страхового відшкодування відповідач не сплатив.

Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (статті 1 Закону України від 07.03.1996, № 85/96-ВР «Про страхування» (далі - Закон).

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі (ст. 8 Закону).

Статтею 988 Цивільного кодексу України визначено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до статті 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом.

Нормами статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Факт порушення відповідачем зобов'язання на суму 31501,75 грн. належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків, сплата неустойки.

За п. 25.4.2 Договору при порушенні строків виплати страхового відшкодування страхувальник має право вимагати від страховика сплати пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який нарахована пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.

За розрахунком позивача, перевіреним судом, з відповідача підлягає стягненню 3921,23 грн. пені за період з 20.03.2014 по 20.09.2014.

Боржник на вимогу кредитора у випадку прострочення грошового зобов'язання повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).

За розрахунком позивача, прийнятим судом як вірний, до стягнення з відповідача підлягає 17848,89 грн. інфляційних та 1644,49 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи рішення, суд зобов'язаний керуватись наданими сторонами доказами.

Позивачем належним чином доведене порушення його прав зі сторони відповідача.

Обставини, на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, належним чином доведені і відповідачем не спростовані, а тому позовні вимоги позивача до останнього підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача. Зайво сплачені позивачем 609 грн. судового збору підлягають поверненню йому з Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, 19/3, код 16467237) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дженерал авто груп» (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 15/2, код 32160371) 31501,75 грн. боргу, 3921,23 грн. пені, 17848,89 грн. інфляційних, 1644,49 грн. річних, 1218 грн. судового збору.

Повернути товариству з обмеженою відповідальністю «Дженерал авто груп» (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, 15/2, код 32160371) з Державного бюджету України 609 грн. судового збору.

Рішення підписано 16.12.2015.

Суддя С. А. Ковтун