РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015Справа №910/27405/15
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»

про стягнення 34622,16 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - не з'явились;

від відповідача - Павлюк В.С. (представник за довіреністю)

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано указаний позов про стягнення заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, оскільки Відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відшкодував Позивачу шкоду, завдану страхувальником Відповідача внаслідок ДТП.

Відповідач проти позову заперечує, оскільки поліс, на видачу якого щодо страхування відповідальності винної у ДТП особи посилається Позивач, є втраченим Відповідачем, про що останній повідомляв як Позивача, так і відповідний державний орган - МТСБУ, тому Відповідач вважає даний бланк поліса (поліс) недійсним у зв'язку з його втратою, та отже, що відповідальність винної в ДТП особи він не страхував.

Позивач у засідання представників не направив, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Позивача про призначення справи до розгляду, оскільки ухвали суду надсилалися на адресу місцезнаходження Позивача згідно відомостей з ЄДРЮО та ФОП, а відтак, будь-які несприятливі наслідки такого ненаправлення представників покладаються на Позивача відповідно.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Аналогічна правова позиція викладена в п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18. Суд приймає до уваги, що явка представників сторін у засідання обов'язковою не визнавалась. Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні.

При цьому судом враховано, що закінчується встановлений ст. 69 ГПК України строк вирішення спору та клопотання про його продовження не надходило.

Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Відповідача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

26.04.2015 по пр. Перемоги в м. Боярка була скоєна ДТП. Причинами стало те, що водій ОСОБА_2., керуючи автомобілем «Чері», д.р.н. НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції, що призвело до зіткнення з автомобілем «Фольксваген», д.р.н. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_3, який в свою чергу зіткнувся з автомобілем «Мазда», д.р.н. НОМЕР_3, під керуванням ОСОБА_4, чим ОСОБА_2. порушив ПДР України. Дані обставини підтверджуються довідками ДАІ про ДТП, копії яких містяться у справі.

Внаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль «Мазда», д.р.н. НОМЕР_3 (Застрахований автомобіль), який відповідно до залученої до матеріалів справи копії реєстраційного талону належить ОСОБА_5 на праві власності, був під керуванням ОСОБА_4 на час ДТП, та який був застрахований Позивачем на підставі Договору добровільного страхування, копія яких залучені до справи (далі - Договір добровільного страхування). Вигодонабувачем за вказаним договором є ПАТ «Кредобанк».

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування, враховуючи, зокрема, калькуляцію AUDATEX та рахунок СТО Застрахованого автомобіля на суму 38560,66 грн. Позивачем було складено страховий акт, відповідно до якого Позивач розрахував та виплатив страхове відшкодування в розмірі 35122,16 грн. на ремонтне СТО Застрахованого автомобіля.

При цьому, закон не зобов'язує страховика запитувати згоду вигодонабувача на виплату страхового відшкодування на відновлення Застрахованого автомобіля, та матеріали справи не містять доказів, що вигодонабувач за Договором страхування заперечував проти виплати Позивачем суми страхового відшкодування на ремонтне СТО Застрахованого автомобіля для відновлення останнього, та оскільки відновлення пошкодженого майна (Застрахованого автомобіля) не суперечить ані інтересам вигодонабувача, ані страхувальника за Договором; суду не доведено протилежного.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як убачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм ОСОБА_2., автомобіля «Чері», д.р.н. НОМЕР_1, під час експлуатації останнього, і його вину у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП встановлено залученою до матеріалів справи постановою районного суду.

Відповідно до абз. 3 та 4 ст. 18 Закону України «Про страхування», факт укладання договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. Договір страхування набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу, якщо інше не передбачено договором страхування.

Звертаючись до суду з даним позовом до Відповідача, Позивач зазначає, що на час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2., як особи, яка експлуатує автомобіль «Чері», д.р.н. НОМЕР_1, на законних підставах, була застрахована Відповідачем на підставі договору (полісу) № АІ/830054 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Однак, як вбачається з наданої на запит ухвали суду в порядку ст. 65 ГПК України інформації від Моторного (транспортного) страхового бюро України, бланк полісу обов'язкового страхування № АІ/830054 цивільно-правової відповідальності особи при керуванні автомобілем рахується втраченим.

Матеріали справи також не містять будь-яких доказів, що Відповідачем укладався з ОСОБА_2. або з іншою особою договір (поліс) № АІ/830054 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при експлуатації автомобіля «Чері», д.р.н. НОМЕР_1.

Також сторонами, та зокрема Позивачем, не надано доказів, що відповідальність ОСОБА_2. при керуванні автомобілем «Чері», д.р.н. НОМЕР_1, на час скоєння ДТП була застрахована Відповідачем на підставі будь-якого іншого договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

А позаяк бланк договору (полісу) № АІ/830054 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів рахується втраченим, він не міг бути укладений з Відповідачем, як договір обов'язково страхування щодо відповідальності при експлуатації автомобіля «Чері», д.р.н. НОМЕР_1, і протилежного Позивачем не доведено.

Отже, суду не надано належних та допустимих доказів в порядку ст.ст. 32-34 ГПК України існування укладеного з Відповідачем та чинного на момент ДТП полісу № АІ/830054, а також укладеного з Відповідачем будь-якого іншого договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів при експлуатації автомобіля «Чері», д.р.н. НОМЕР_1, на час скоєння ДТП.

Відтак, суду не доведено, що Відповідач є особою, на яку в силу укладеного з ним договору страхування покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля «Чері», д.р.н. НОМЕР_1, на час спірної ДТП, а тому заявлені Позивачем до Відповідача вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, є недоведеними та отже, необґрунтованими, і тому суд відмовляє в їх задоволенні.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на Позивача та йому не відшкодовується.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 18.12.2015

Суддя Сташків Р.Б.