ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2015 року Справа № 904/6500/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чередка А.Є. (доповідач)

суддів: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.

при секретарі судового засідання: Крицька Я.Б.

за участі представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність б/н від 08.07.15р., ОСОБА_2, представник, довіреність № 21/10-4335 від 17.09.15р.;

від відповідача: ОСОБА_3, представник, довіреність №343/1001 від 01.09.15р.

представник третьої особи в судове засідання не зявився, про час та місце судового засідання третя особа повідомлена належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Солонянської виправної колонії Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області №21

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2015р. у справі № 904/6500/15

за позовом Солонянської виправної колонії Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 21, с. Аполлонівка, Дніпропетровська область

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК " Дніпрообленерго", м. Дніпропетровськ

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на боці відповідача: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг м. Київ

про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015р. Солонянська виправна колонія Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 21 звернулась до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до публічного акціонерного товариства ДТЕК Дніпрообленерго про визнання протиправними та незаконними дій відповідача в частині застосування підвищення тарифу при розрахунку вартості використаної електроенергії позивачу, у тому числі в частині нарахування оплати за використання реактивної електроенергії, всупереч тарифу, встановленому пунктом 1.6 Постанови НКРЕ №220 від 26.02.2015р. та про зобовязання відповідача з 01.04.2015р. при розрахунку вартості спожитої електроенергії за договором № 206/Т6/К-в від 26.03.2015р. про постачання електричної енергії за державні кошти, що поставляється відповідачем для позивача, застосовувати тариф за спожиту електроенергію, зазначений в пункті 1.6 Постанови НКРЕ № 220 від 26.02.2015р. (категорія споживачів населення, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим засобом обліку та обєднане шляхом створення юридичної особи, житлово-експлуатаційним організаціям, крім гуртожитків).

Ухвалою господарського суду від 05.08.2015р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (03057, м. Київ, вул. Смоленська, 19).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2015р. по справі № 904/6500/15 (суддя Новікова Р.Г.) в задоволенні позовних вимог відмовлено. Також відмовлено в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів із забезпечення позову шляхом заборони публічному акціонерному товариству ДТЕК Дніпрообленерго проводити будь-які дії щодо відключення від енергопостачання (припинення електропостачання) позивача до вирішення спору по суті.

Не погодившись з рішенням суду, Солонянська виправна колонія Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 21 подала до суду апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи та невірне застосування норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати і прийняти нове рішення, яким позовні вимоги про визнання дій незаконними та зобов'язання вчинити певні дії задовольнити в повному обсязі.

Так, скаржник зазначає, що судом не враховані обставини порушення відповідачем норм постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 498 від 23.04.2012р. та постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 220 від 26.02.2015р., оскільки відповідачем при постачанні позивачу електроенергії застосовано тариф як до юридичної особи на загальних підставах, тобто без врахування специфіки діяльності позивача.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.10.2015 року відновлено строк подання апеляційної скарги, апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд скарги призначено у судовому засіданні на 17.11.2015 року.

Представники скаржника у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримали у повному обсягу.

Також, 16.11.2015р. скаржником подано до апеляційного суду клопотання про зупинення провадження у справі № 904/6500/15 до вирішення пов'язаної з нею іншої справи № 826/6876/15, що розглядається Київським апеляційним адміністративним судом, предметом розгляду якої є скасування зазначеної Постанови НКРЕ №220 від 26.02.2015р., прийняття якої стало підставою для звернення позивача з позовною заявою до відповідача про визнання дій останнього незаконними в частині застосування підвищення тарифу при розрахунку вартості використаної електроенергії позивачу, у тому числі в частині нарахування оплати за використання реактивної електроенергії, всупереч тарифу, встановленому пунктом 1.6 Постанови НКРЕ № 220 від 26.02.2015р. , та зобов'язання вчинити певні дії у даній справі.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим, прийнятим з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а апеляційну скаргу безпідставною. Зокрема відповідач зазначає, що в постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 220 від 26.02.2015р. відсутня така категорія споживачів, прирівняних до населення, як установи покарань, лікувально-трудові профілакторії, слідчі ізолятори в частині споживання електричної енергії на комунально-побутові потреби, тому його дії щодо застосування підвищеного тарифу до позивача є правомірними.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.11.2015р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 10.12.2015р.

У судовому засіданні 10.12.2015р. скаржником подано клопотання про припинення провадження у справі № 904/6500/15 у звязку із відсутністю предмету спору, а саме врегулюванням між сторонами спірних питань щодо застосування тарифу на електроенергію шляхом підписання відповідної додаткової угоди до договору на постачання електроенергії.

Третя особа не забезпечила явку представника до судового засідання та не надала витребувані судом матеріали, хоча про час та місце судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується відповідними матеріалами справи.

Беручи до уваги повторне не зявлення представника третьої особи до судового засідання, а також те, що неявка представника третьої особи не перешкоджає перегляду справи по суті, матеріали справи є достатніми для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу по суті у відсутності представника третьої особи.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та повноту з'ясування і доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, Публічним акціонерним товариством ДТЕК Дніпрообленерго (далі постачальник) та Солонянською виправною колонією Управління Державної пенітенціарної служби України у дніпропетровській області №21 (далі споживач) було підписано договір про постачання електричної енергії за державні кошти №206/Т6/К-6 від 26.03.2015р. (далі договір), згідно якого постачальник зобовязався у 2015р. постачати споживачу електричну енергію у точку (точки) продажу електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 3720,0кВт, а споживач оплатити вартість використаної електричної енергії.

В пункті 1.1 договору сторони визначили, що кількість обсягу електричної енергії, яку постачальник зобовязується постачати споживачу визначається згідно з додатками до договору Обсяги постачання електричної енергії споживачу, Порядок розрахунків, Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії.

Згідно пункту 1.4 договору обсяги закупівлі електричної енергії споживачем можуть бути зменшені залежно від реального фінансування та на підставі скоригованого додатку Обсяги постачання електричної електроенергії споживачу.

Відповідно до пункту 3.1 договору ціна цього договору становить 1247704грн.54коп. (з ПДВ) з урахуванням вартості активної, реактивної електричної енергії та інших видів нарахувань, визначених умовами договору. Ціна може бути змінена за взаємною згодою сторін без зміни обсягу споживання активної електричної енергії. Тариф на електричну енергію визначається нормативними документами в сфері електроенергетики відповідно до чинного законодавства.

Якщо зміни тарифів, зменшення обсягу фактично спожитої електричної енергії за період дії цього договору призведуть до зміни ціни договору. ця ціна підлягає коригуванню шляхом оформлення додаткової угоди відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 3.2 договору передбачено, що вартість фактично спожитої електричної енергії визначається як добуток обсягу електричної енергії, визначеного за фактичними показниками розрахункових засобів обліку у розрахунковому періоді та підтверджених актом прийняття-передавання товарної продукції, на тариф, що діяв протягом цього розрахункового періоду.

Сума фактичної плати за перетікання реактивної електроенергії визначається розрахунковим шляхом згідно додатку до договору Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії.

За приписами статті 17 Закону України Про електроенергетику тарифи на постачання електричної енергії енергопостачальником регулюються національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Відповідно до пункту 3 Порядку застосування тарифів на електроенергію, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики № 498 від 23.04.2012р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 23.04.2012р. за № 599/20912), установи виконання покарань, лікувально-трудові профілакторії, слідчі ізолятори у частині споживання електроенергії на комунально-побутові потреби відносяться до споживачів, прирівняних до населення.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 220 від 26.02.2015р. запроваджено нові тарифи на електроенергію, що відпускається населенню.

Так, згідно пункту 1.6 Тарифів на електроенергію, що відпускається населенню, на період з 01 квітня 2015 року по 31 серпня 2015 року включно, для населення, яке розраховується з енергопостачальною організацією за загальним розрахунковим засобом обліку та обєднане шляхом створення юридичної особи, житлово-експлуатаційним організаціям, крім гуртожитків встановлений тариф в розмірі 0,63грн. (з ПДВ) за 1кВт-год.

Натомість в постанові Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 220 від 26.02.2015р. відсутня така категорія споживачів, прирівняних до населення, як установи покарань, лікувально-трудові профілакторії, слідчі ізолятори в частині споживання електричної енергії на комунально-побутові потреби.

Отже, виходячи з норм вищенаведеної постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг відповідачем у квітні 2015р. виставлені позивачу рахунки № 291/206/4/1 та № 291/206/4/2 де вартість електроенергії вираховувалась за тарифом 1,43376грн. (з ПДВ) замість 0,63грн. (з ПДВ).

Як вбачається з матеріалів справи та не спростовано позивачем, споживання електроенергії позивачем здійснюється для різних потреб, у тому числі й на комунально-побутові потреби засуджених, які відбувають покарання в Солонянській виправній колонії Управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 21.

Згідно з додатками до договору, облік спожитої позивачем електроенергії здійснюється без розмежування споживання на комунально-побутові потреби, виробництво, утримання установи й інше.

За наведених обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що без розмежування обліку споживання електроенергії за категоріями споживачів, відповідач позбавлений можливості розмежування застосовуваних для позивача тарифів, зокрема, для комунально-побутових потреб, а позовні вимоги позивача в заявленому обсязі не можуть бути задоволені.

При цьому, апеляційний суд враховує, що позивачем всупереч вимогам ст. 22 ГПК України подано до господарського суду 16.09.2015р. заяву про зміну предмету позову, тобто після початку розгляду справи по суті, тому місцевим господарським судом зазначена заява позивача обґрунтовано не була розглянута по суті, а предметом розгляду були первісно заявлені позовні вимоги.

З огляду на вищевикладене, а також приписи ст. 79 ГПК України відсутні в апеляційного суду і достатні правові підстави для зупинення провадження у справі № 904/6500/15 до вирішення пов'язаної з нею іншої справи № 826/6876/15, що розглядається Київським апеляційним адміністративним судом. До того-ж, на час прийняття оскаржуваного рішення Постанова НКРЕ № 220 від 26.02.2015р. була чинною, а як свідчать подані сторонами до справи в апеляційному суді докази, ними в позасудовому порядку врегульовані спірні питання щодо застосування тарифу на електроенергію шляхом підписання відповідної додаткової угоди до договору на постачання електроенергії.

Підписання такої додаткової угоди відбулось 28.10.2015р., тобто після прийняття рішення у справі судом першої інстанції, а відтак виходячи з приписів ст.ст. 80, 82, 99, 100, 101, 103 ГПК України та відсутності підстав для скасування рішення в апеляційного суду відсутні повноваження припинити провадження у справі за відсутністю предмету спору, тому відповідне клопотання позивача, також не підлягає задоволенню.

Враховуючи усе вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскаржуване рішення господарського суду відповідає чинному законодавству, отже підстави передбачені ст. 104 ГПК України для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2015р. у справі № 904/6500/15 відсутні.

Згідно ст. 49 ГПК України, сплачені скаржником судові витрати за подання апеляційної скарги слід віднести на останнього.

З підстав наведеного та керуючись ст.ст. 49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Солонянської виправної колонії Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області № 21 на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2015р. у справі № 904/6500/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 16.09.2015р. у справі № 904/6500/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя А.Є. Чередко

Суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко

Повний текст постанови виготовлено та підписано 14.12.2015 року.