РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2015Справа №910/28274/15

За позовом Приватного підприємства "Стар Трейд 1"

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Українські продуктові

традиції"

про стягнення 34 667,09 грн.

Суддя: Домнічева І.О.

Представники сторін:

від позивача: Павленко О.В. - за дов.;

від відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство "Стар Трейд 1" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські продуктові традиції" про стягнення 34 667,09 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем неналежним чином виконуються умови договору поставки № 908 від 09.08.13р.

Ухвалою від 05.11.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 17.11.2015 р.

17.11.15р. через відділ діловодства суду позивачем подано додаткові матеріали по справі.

Ухвалою від 17.11.2015 р. розгляд справи було відкладено на 01.12.2015 р.

Судове засідання 01.12.2015 р. не відбулося.

Ухвалою від 04.12.15р. розгляд справи призначено на 15.12.15р.

Представник відповідача в судове засідання 15.12.15 р. не з'явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Жодних заяв, клопотань через відділ діловодства суду від відповідача не надходило.

Враховуючи наявність у матеріалах справи доказів належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 15.12.15 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши наявні у справі матеріали,заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Приватним підприємством «Стар Трейд 1» (надалі - постачальник, позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Українські продуктові традиції " (надалі - покупець, відповідач) укладено Договір поставки № 908 від « 09» серпня 2013 року.

Згідно пункту 1.1. Договору поставки Постачальник зобов'язався систематично доставляти і передавати на умовах та у встановлені цим Договором строки продовольчу та ( або) непродовольчу продукцію ( «товар») у власність Покупця , а Покупець зобов'язався приймати Товар у власність і оплачувати на умовах цього Договору.

В пункті 1.2 Договору зазначено найменування Товару, його асортимент та ціна визначаються Специфікацією (Додаток до цього Договору), що є його невід'ємною частиною.

У відповідності до пункту 21 додаткової угоди до договору поставки п. 5.8. викладено у наступній редакції, оплата за товар здійснюється на умовах розстрочення платежу на 120 календарних днів з моменту поставки товару. При здійсненні оплати на умовах розстрочення платежу, платежі здійснюються кожні 14 днів в сумі, яка дорівнює вартості товару, фактично реалізованого за цей період третім особам. календарних днів за поставлений товар.

Відповідно до п. 9.1. договору, договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріпленням печатками сторін та діє до 31.12.14р.

Закінчення строку дії договору не звільнюяє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (п. 9.3 договору).

Статтею 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Зобов'язанням, згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 655 Цивільного кодексу України визначається, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму

Згідно зі ст. 692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов'язковість договору для виконання сторонами.

В силу положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

На виконання умов договору позивачем було поставлено, а відповідачем отримано Продукцію, що підтверджується видатковими накладними, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, в строк визначений договором відповідач за останній поставлений товар не розрахувався, на час прийняття рішення по справі за відповідачем рахується заборгованість на загальну суму 27 117,96 грн.

Доказів оплати суми у розмірі 27 117,96 грн. суду не надано.

Крім того, між сторонами підписано акт звірки взаєморозрахунків за червень 2015, яким підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем у розмірі 27 117,96 грн.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки (штрафу, пені).

Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення пені у сумі 7 189,65 грн. на підставі п. 31 додаткової угоди до договору, яка задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до п. 31 додаткової угоди у п. 8.6. договору замінено слово «штрафної пені» на «у розмірі подвійної облікової ставки НБУ».

В той час п. 8.6. договору, передбачає, якщо були порушені стоки поставки товару більш ніж на 3 (три) дні, покупець має право на стягнення штрафної пені.

Тобто, сторони при укладенні договору поставки не передбачили стягнення пені за несвоєчасну оплату поставки товару, посилання позивача на п. 8.6. договору, та п. 31 додаткової угоди є безпідставними.

За приписами ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно зі ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ч. ч. 4, 6 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Виходячи з наведених положень ст. 231 Господарського кодексу України, обов'язковою умовою нарахування штрафних санкції є досягнення сторонами згоди щодо їх застосування, а також визначення їх розміру. Враховуючи відсутність між сторонами будь-яких домовленостей щодо застосування штрафних санкцій, суд не вбачає підстав для задоволення вимоги про їх стягнення.

Таким чином, заявлена до стягнення сума 7 189,65 грн. пені задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За розрахунком позивача, не спростованим у встановленому законом порядку відповідачем, останній за порушення зобов'язань за Договором має сплатити 359,48 грн. 3 % річних.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські продуктові традиції » (м. Київ, вул. Кіквідзе/Бастіонна, 1/2; ) на користь Приватного підприємства «Стар Трейд 1» (65101, м. Одеса, вул. Космонавта Комарова, 12; ) 27 117 (двадцять сім тисяч сто сімнадцять) грн. 96 коп. заборгованості, 359 (триста п'ятдесят дев'ять) грн. 48 грн. 3% річних та 965 (дев'ятсот шістдесят п'ять) грн. 40 коп. судового збору.

3. В решті позову відмовлено.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 17.12.2015р.

Суддя І.О.Домнічева