ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р. Справа № 914/498/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

при секретарі судового засідання Кришталь М.Б.,

за участю представників:

від позивача (скаржника) ОСОБА_1

від відповідача ОСОБА_2 (директор), ОСОБА_3

від третьої особи не зявився

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства «Укрриба», б/н від 29.10.2015 року

на рішення Господарського суду Львівської області від 01.10.2015 року (підписане 06.10.2015 року), cуддя Коссак С.М.

у справі №914/498/15

за позовом Приватного підприємства «Укрриба», м. Львів

до відповідача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Центрохолод», м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «КліматБудСервіс», м. Львів

про стягнення заборгованості у розмірі 21240 грн.

в с т а н о в и в :

Рішенням Господарського суду Львівської області від 01.10.2015 року по справі №914/498/15 відмовлено у задоволенні позову Приватного підприємства «Укрриба» до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Центрохолод» про стягнення заборгованості у розмірі 21240 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що вартість витрат, необхідних для усунення недоліків, а саме: купівлі нових вентиляторів, позивачем не підтверджена документально і їх оплата не зроблена, поряд з тим позивачем не доведено належними та допустимими доказами сам факт недоліку товару, акти поломки обладнання складені ним одноособово, необхідна документація на вимогу відповідача, відповідно до умов п.4.1 договору, не надана, відбулося самовільне втручання (розібрання) обладнання, при цьому вартість судової експертизи, призначеної за клопотанням позивача з метою зясування дійсних обставин справи, позивачем не оплачена, факт прихованих недоліків не зафіксовано, враховуючи що покупець здійснив монтаж обладнання в порушення умов п.3.3 укладеного між сторонами договору, з огляду на що, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову повністю.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Приватне підприємство «Укрриба» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 01.10.2015 року по справі №914/498/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ПП «Укрриба» задоволити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача 21240 грн. Зокрема, зазначає, що монтаж придбаного обладнання здійснювався з дотриманням нормативів та правил будови і безпечної експлуатації фреонових холодильних установок спеціалізованою організацією ТзОВ «КліматБудСервіс», що відображено у відповідних актах. Поряд з тим, вказує, що діяльність щодо виконуваних ТзОВ «КліматБудСервіс» робіт з монтажу наданих випарників не підлягає ліцензуванню та може здійснюватися будь-яким субєктом господарювання, в тому числі і власними силами власниками такого устаткування без необхідності отримання відповідної ліцензії. Крім того, наголошує, що чинним законодавством не передбачено спеціальної процедури затвердження компетентними органами проекту монтажу холодильного обладнання. Посилаючись на положення ч.2 ст.679 ЦК України, скаржник стверджує про відповідальність відповідача як продавця за недоліки проданого позивачу товару, а відтак, з огляду на положення ч.2 ст.22 та ч.1 ст.678 ЦК України, вважає підставною вимогу про стягнення з відповідача коштів, що становлять витрати на усунення недоліків товару, які позивач понесе у майбутньому.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 01.10.2015 року по справі №914/498/15 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ПП «Укрриба» задоволити в повному обсязі та стягнути з відповідача на користь позивача 21240 грн.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив, просив оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав, наведених у запереченнях на апеляційну скаргу (б/н від 30.11.2015 року). Зокрема, вказував, що позивач порушив правила монтажу обладнання та правила приймання продукції по якості, тим самим не довів факту продажу відповідачем продукції неналежної якості.

Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання (арк. справи 52 том ІІ).

Суд, заслухавши пояснення представників сторін (в тому числі скаржника), розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 11 червня 2014 року між Приватним підприємством «Укрриба» (в тексті договору покупець) та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Центрохолод» (в тексті договору продавець) укладено договір купівлі-продажу №14061101, відповідно до умов якого, а саме: п.1.1 покупець зобовязався купити, а продавець поставити в зазначений строк обладнання (товар) згідно умов даного договору.

Згідно з п.1.2 Договору покупець здійснює оплату за замовлений товар на рахунок продавця згідно рахунку-фактури, а продавець передає товар в асортименті та кількості згідно специфікації обладнання (додаток №1), яка є невідємною частиною даного договору.

Відповідно до специфікації обладнання (додаток №1 до договору №1461101 від 11 червня 2014 року) предметом договору є випарник 8418 99 10 00, тип SHCP 050/3 G10E 4D, кількість 2 шт.

На виконання умов договору, продавець поставив, а покупець прийняв та оплатив зазначений вище товар, що не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи.

У пункті 3.2 Договору сторони погодили, що приймання товару за кількістю і за якістю здійснюється відповідності до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_5 СРСР від 25 квітня 1966 року №П-7 та Інструкції про порядок прийняття продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_5 СРСР від 15 червня 1966 року №П-6. Претензії покупця щодо кількості та якості (включаючи приховані недоліки) направляються ним та розглядаються продавцем згідно з зазначеними вище Інструкціями У випадку виявлених в межах гарантійного строку недоліків поставленого обладнання по якості, виклик представника продавця обовязковий.

Поряд з тим, відповідно до п.3.3 Договору монтаж, експлуатація обладнання здійснюється покупцем у відповідності до правил експлуатації на конкретний вид обладнання, Правил будови і безпечної експлуатації фреонових холодильних установок, затверджених Державним агропромисловим комітетом СРСР 27.02.1998 року (НАОП 2.2.00 1.10-88) та Правил будови і безпечної експлуатації аміачних холодильних установок, затверджених Державним комітетом ОСОБА_5 ОСОБА_5 СРСР з питань продовольства 27.09.1990 року (НАОП 8.1.00 1.04-90), інших чинних нормативних актів в Україні, які регулюють дані правовідносини. Будь-які зміни в конструкцію обладнання можливі лише за попереднім погодженням з продавцем.

Термін гарантії на обладнання становить 12 місяців з дня продажу (дата відвантаження зі складу продавцем покупцю). Продавець гарантує якість обладнання за умови дотримання покупцем п.п.3.2 та 3.3 та за відсутності механічних пошкоджень обладнання, чи будь-яких змін в конструкції обладнання без погодження з продавцем (п.4.1 Договору).

18 липня 2014 року між Приватним підприємством «Укрриба» (в тексті договору замовник) та ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Кліматбудсервіс» (в тексті договору виконавець) укладено договір №180714-П про виконання робіт, за умовами якого, замовник доручив, а виконавець зобовязався своїми силами та засобами протягом терміну дії даного договору виконувати роботи по монтажу, випробування та введення в експлуатацію холодильного обладнання шокової заморозки на обєкті замовника, що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 355Г. Суд встановив, що зазначені роботи виконані ТзОВ «Кліматбудсервіс», що підтверджується актом №1 приймання-передачі устаткування до монтажу від 18 липня 2014 року, актом №2 приймання-передачі паяльних робіт від 21 липня 2014 року, актом №3 випробовування системи трубопроводів від 23 липня 2014 року, актом №4 наповнення холодильної системи фреоном від 24 липня 2014 року, актом №5 випробовування холодильного обладнання шокової заморозки від 25 липня 2014 року, актом №6 перевірки холодильного обладнання шокової заморозки після індивідуальних випробовувань від 25 липня 2014 року, актом №7 пробного запуску холодильного обладнання шокової заморозки від 30 липня 2014 року, актом №8 про введення в експлуатацію холодильного обладнання шокової заморозки від 31 липня 2014 року.

В подальшому, виявивши несправності, ПП «Укрриба» (покупець) зверталось до відповідача з листами, що датовані після проведення монтажних робіт ТзОВ «Кліматбудсервіс», в яких повідомляло відповідача про необхідність прибуття представників продавця для оформлення відповідних актів, у звязку з неналежною якістю проданого обладнання.

У відповідь на лист позивача (вих.№13/11-14/01 від 13.11.2014 року) відповідач повідомив, що 13 листопада 2014 року за викликом позивача представники прибули на підприємство ПП «Укрриба» для складення акту про вихід з ладу вентиляторів, однак, для складання акту не було надано відповідних документів, у звязку з відсутністю працівника, в якого зберігалась документація, з огляду на що, представники відповідача просили повідомити про наступний термін прибуття для складання акту. Акт від 13 листопада 2014 року, що знаходиться у матеріалах справи підписаний лише представниками позивача.

Судом встановлено, що в подальшому між сторонами велась переписка щодо дати та місця зустрічі, однак, відповідний акт сторонами підписано так і не було, у звязку з не наданням позивачем документації з монтажу, передбаченої п.3.3 Договору.

Приватне підприємство «Укрриба» звернулось до господарського суду з позовом до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Центрохолод» про стягнення заборгованості у розмірі 21240 грн. Вказану суму позивач визначив як кошти, які йому необхідно буде сплатити ТзОВ «Ціль Абегг Україна» (визначений ним постачальник товару) за осьовий вентилятор FN050 VDK. 41.V7P1 у кількості 3 шт., як необхідну комплектуючу частину, що вийшла з ладу проданого випарника 8418 99 10 00, тип SHCP 050/3 G10E 4D.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Господарського суду Львівської області від 02.04.2015 року, за клопотанням позивача, у справі призначено судову експертизу. Перед експертом поставлено наступні питання: який технічний стан осьових вентиляторів Zeihl-Abegg FN 05-VDK41 серійний №800291235, серійний №500291235, серійний №100291235, що є елементами випарників типу SHCP 050/3G10E4D, придбаний ПП «Укрриба» 17.07.2014 року від ТзОВ «Центрохолод» згідно договору №14061101 від 11.06.2014 року? Які пошкодження (якщо такі мали місце) призвели до виходу з ладу даних вентиляторів? Яка технічна причина цих пошкоджень вентиляторів? Чи технічна причина пошкоджень має місце в результаті дефектів цих вентиляторів чи в результаті неправильної експлуатації обладнання? Чи наявні ознаки втручання (ремонтування) у конструктивні елементи двигунів даних вентиляторів? Якщо так, то які саме? Витрати за проведення експертизи покладено на позивача Приватне підприємство «Укрриба». Однак, листом №4237 від 06.08.2015 року Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз повідомив, що 12.06.2015 року на адресу ПП «Укрриба» скеровано рахунок на оплату вартості експертизи №603 на суму 8316 грн. та клопотання щодо надання технічної (конструкторсько технологічної) документації на осьовий вентилятор Ziehl-Abegg FN 050-VDK41 V7P1, а також прохання про забезпечення можливості демонтажу крильчаток вентиляторів з осей обертання в спеціалізованих умовах в присутності сторін у справі. Однак, у звязку з не оплатою позивачем вартості призначеної експертизи, ухвала суду від 02.04.2015 року залишилась без виконання.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 655 ЦК України передбачено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, обладнання, що є предметом договору купівлі-продажу прийнято покупцем 17 липня 2014 року згідно видаткової накладної №140717/0002, відповідно до вимог щодо якості товару. Існування будь яких зауважень зі сторони позивача щодо якості товару в момент його прийняття, позивачем не доведено та в матеріалах справи такі докази відсутні.

Як зазначалось вище, у пункті 3.2 Договору сторони погодили, що приймання товару за кількістю і за якістю здійснюється у відповідності до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_5 СРСР від 25 квітня 1966 року №П-7 та Інструкції про порядок прийняття продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за кількістю, затвердженої постановою Держарбітражу при ОСОБА_5 СРСР від 15 червня 1966 року №П-6. Претензії покупця щодо кількості та якості (включаючи приховані недоліки) направляються ним та розглядаються продавцем згідно з зазначеними вище Інструкціями. У випадку виявлених в межах гарантійного строку недоліків поставленого обладнання по якості, виклик представника продавця обовязковий.

В той же час, акт від 13 листопада 2014 року, що знаходиться у матеріалах справи, підписаний лише представниками позивача та складений у відсутності представників продавця.

Відповідно до п.4.1 Договору термін гарантії на обладнання становить 12 місяців з дня продажу (дата відвантаження зі складу продавцем покупцю). Продавець гарантує якість обладнання за умови дотримання покупцем п.п.3.2 та 3.3 та за відсутності механічних пошкоджень обладнання, чи будь-яких змін в конструкції обладнання без погодження з продавцем.

Поряд з тим, згідно з п.3.3 Договору монтаж, експлуатація обладнання здійснюється покупцем у відповідності до правил експлуатації на конкретний вид обладнання, Правил будови і безпечної експлуатації фреонових холодильних установок, затверджених Державним агропромисловим комітетом СРСР 27.02.1998 року (НАОП 2.2.00 1.10-88) та Правил будови і безпечної експлуатації аміачних холодильних установок, затверджених Державним комітетом ОСОБА_5 ОСОБА_5 СРСР з питань продовольства 27.09.1990 року (НАОП 8.1.00 1.04-90), інших чинних нормативних актів в Україні, які регулюють дані правовідносини. Будь-які зміни в конструкцію обладнання можливі лише за попереднім погодженням з продавцем.

Суд встановив, що монтаж придбаного обладнання здійснювало ТзОВ «Кліматбудсервіс» на підставі договору №180714-П про виконання робіт від 18 липня 2014 року, що не заперечується позивачем.

Слід зазначити, що позивачем не доведено наявність у зазначеного товариства відповідної ліцензії на виконання дій щодо монтажу холодильного обладнання.

Монтаж, демонтаж та обслуговування компресорного, холодильного обладнання, пресів-розширювачів, ковальсько-пресового устаткування належить до переліку робіт з підвищеною небезпекою (п.105 Переліку робіт з підвищеною небезпекою, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці України №15 від 26.01.2005 року, зареєстрований в Міністерстві юстиції України за №232/10512 від 15 лютого 2005 року).

В матеріалах справи міститься ліцензія, видана ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Кліматбудсервіс» на здійснення господарської діяльності, повязаної із створенням обєктів архітектури (будівництво обєктів архітектури, які за складністю архітектурно будівельного рішення та (або) інженерного обладнання належить до IV і V категорії складності). У переліку робіт 5.00.00 «Монтаж інженерних мереж» роботи за №5.01.06 «холодопостачання промислове» відсутні.

Згідно з додатком №1 до Ліцензійних умов провадження господарської діяльності у будівництві, повязаної із створенням обєктів архітектури, затверджених наказом Мінрегіонбуд №47 від 27.01.2009 року (в редакції наказу від 06.10.2010 №392), зареєстрованих в Мінюсті 11.03.2009 року за №226/16242 «Перелік робіт провадження господарської діяльності у будівництві, повязаних із створенням обєктів архітектури» за №5.01.06 передбачено такі роботи як холодопостачання промислове.

Отже, з наведеного вбачається, що підприємство, яке здійснювало роботи по монтажу, встановленню придбаного у відповідача холодильного обладнання, а також пуско-налагоджувальні роботи, відповідного дозволу на проведення таких робіт не мало.

Судом встановлено, що поломка обладнання сталася після його монтажу ТзОВ «Кліматбудсервіс» та відповідних випробовувань протягом експлуатації випарників.

Крім того, відповідно до п.9.3 Правил будови та безпечної експлуатації фреонових холодильних установок, затверджених Державним агропромисловим комітетом СРСР 27.02.1998 року (НАОП 2.2.00 1.10-88) забороняється виконання робіт з монтажу холодильного обладнання без затвердженого проекту чи з відступленням від проекту без згоди з проектною організацію.

Слід зазначити, що позивачем так і не надано суду документів, які б свідчили про монтаж холодильного обладнання відповідно до затвердженого проекту, що є порушенням покупцем умов договору, а саме: п.3.3.

Посилання позивача на гарантійний термін, що становить 12 місяців з дня продажу товару (дата відвантаження товару зі складу продавцем покупцю), колегія суддів до уваги не бере, оскільки у відповідності до п.4.1 Договору продавець гарантує якість обладнання лише за умови дотримання покупцем п.п.3.2 та 3.3 та за відсутності механічних пошкоджень обладнання, чи будь-яких змін в конструкції обладнання без погодження з продавцем.

Поряд з тим, згідно з ч.2 ст.679 ЦК України продавець відповідає за недоліки товару, на який встановлено гарантію щодо якості, якщо він не доведе, що вони виникли після його передання покупцеві внаслідок порушення покупцем правил користування чи зберігання товару, а частиною 6 ст.269 ГК України встановлено, що постачальник (виробник) зобов'язаний за свій рахунок усунути дефекти виробу, виявлені протягом гарантійного строку, або замінити товари, якщо не доведе, що дефекти виникли внаслідок порушення покупцем (споживачем) правил експлуатації або зберігання виробу.

Судом встановлено, що покупцем порушено умови п.п.3.2 та 3.3 Договору, з підстав, що зазначені вище (монтаж та встановлення обладнання товариством, яке не мало відповідної ліцензії на вчинення таких дій та без відповідного проекту монтажу, як це передбачено згадуваними вище Правилами).

Більше того, судом першої інстанції також встановлено, що позивач самовільно, без участі представника відповідача (продавця), без погодження з продавцем, розібрав обладнання для його огляду, що підтверджується актом діагностики поломки обладнання ПП «Укрриба» від 30.10.2014 року, що складений та підписаний одноособово позивачем.

Зважаючи на наведене, беручи до уваги умови п.4.1 Договору, посилання позивача на ч.2 ст.679 ЦК України, є безпідставними, оскільки, відповідачем доведено, що недоліки поставленого ним товару (холодильного обладнання) виникли після його передання позивачу, внаслідок порушення правил його монтажу та введення в експлуатацію.

Статтею 678 ЦК України передбачено, що покупець, якому переданий товар неналежної якості, має право, незалежно від можливості використання товару за призначенням, вимагати від продавця за своїм вибором: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару.

Згідно з ст.224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобовязання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки субєкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобовязання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст.225 ГК України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим субєктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобовязання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобовязання другою стороною.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1) протиправної поведінки у вигляді невиконання чи неналежного виконання зобов'язання за договором; 2) збитків та їх розміру; 3) причинного зв'язку між протиправною поведінкою порушника умов договору та збитками; 4) вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. Важливим елементом доказування наявності упущеної вигоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою сторони договору та збитками потерпілої сторони. Слід довести, що порушення зобов'язання за договором є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки.

Колегія суддів звертає увагу, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що йому передано товар (холодильне обладнання) неналежної якості, а з матеріалів справи вбачається, що несправність обладнання виникла в ході його експлуатації після монтажу третьою особою, яка не мала відповідної ліцензії, та без розробленого проекту, який є обовязковим для монтажу холодильного обладнання, що передбачено Правилами будови та безпечної експлуатації фреонових холодильних установок, про які суд згадував раніше, а також той факт, що акти поломки обладнання складені ним одноособово та самостійно без погодження з продавцем, розібрано обладнання для його огляду, що підтверджується актом діагностики поломки обладнання ПП «Укрриба» від 30.10.2014 року, з огляду на наведене, позивачем порушено умови п.п.3.2, 3.3, 4.1 Договору купівлі-продажу, що свідчить про відсутність у позивача права вимагати у відповідача відшкодування збитків, які позивач визначає як витрати, що необхідні для усунення недоліків, а саме: купівлі нових вентиляторів.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.33 ГПК України кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем такі обставини не доведено.

Враховуючи все наведене вище, колегія суддів вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про відмову в задоволенні позову Приватного підприємства «Укрриба» до ОСОБА_4 з обмеженою відповідальністю «Центрохолод» про стягнення заборгованості у розмірі 21240 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд повно і всебічно перевірив всі обставини справи, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, доводи скаржника про скасування рішення місцевого господарського суду є безпідставними та спростовуються рішенням суду першої інстанції.

Рішення Господарського суду Львівської області від 01.10.2015 року по справі №914/498/15 прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний господарський суд не вбачає.

Судовий збір за подання апеляційної скарги, в порядку ст.49 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.101, 102, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Львівської області від 01.10.2015 року по справі №914/498/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Приватного підприємства «Укрриба» без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи №914/498/15 повернути до Господарського суду Львівської області.

Повну постанову складено 16.12.2015 року

Головуючий-суддя Якімець Г.Г.

Судді Бойко С.М.

ОСОБА_6