РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2015Справа №910/25492/15

За позовомДержавного підприємства «Енергоринок»
доПублічного акціонерного товариства «Київенерго»
простягнення 317 719,55 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Гаркуша В.В.
від відповідача:Павличенко В.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Енергоринок» (надалі - «Підприємство) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (надалі - «Товариство») про стягнення 317 719,55 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на виконання умов договору №4721/01 від 30.05.2008 р. позивач поставив, а відповідач належним чином зобов'язання з оплати придбаної отриманої електроенергії не виконав, у зв'язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 317 719,55 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.09.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 02.11.2015 р.

Представником відповідача в судовому засіданні 02.11.2015 р. надано суду клопотання про зменшення штрафних санкцій, в якому просив суд зменшити суму штрафу до 10% від заявленої та не заперечував протягом стягнення з нього 31 771,95 грн.

В судових засіданнях 02.11.2015 р. та 16.11.2015 р. судом оголошувалась перерва на 16.11.2015 р. та 09.12.2015 р. відповідно.

Представник позивача в судове засідання з'явився, вимоги ухвали суду виконав, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання з'явилася, надала пояснення по суті спору, клопотання про зменшення заявленої до стягнення суми штрафу підтримала.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

30.05.2008 р. між Державним підприємством «Енергоринок» (ДПЕ) та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго», яка змінило своє найменування на Публічне акціонерне товариство «Київенерго», (ЕК) було укладено Договір № 4721/01 (надалі - «Договір»), відповідно до п. 2.1 якого позивач зобов'язувався продавати, а відповідач купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов цього Договору.

За змістом пункту 6.3 Договору 11-го, 21-го та останнього числа розрахункового місяця ДП «Енергоринок» перевіряє суму, що надійшла на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, як оплата ПАТ «Київенерго» електричної енергії, купленої за першу другу та третю декаду місяця відповідно. Розмір оплати ПАТ «Київенерго» за першу декаду визначається шляхом множення 30% замовленого місячного споживання електроенергії і відповідно за другу декаду - 30% та за третю декаду - 40% на прогнозну оптову ринкову ціну, затверджену постановою НКРЕ з урахуванням суми місячного обсягу дотацій для компенсації втрат ПАТ «Київенерго» від здійснення постачання електричної енергії за регульованим тарифом згідно постанови НКРЕ, що встановлює суму дотацій, а також з урахуванням встановлених НКРЕ вирівнювальних націнок (знижок) для коригування платежу ЕК у зв'язку із застосуванням єдиних роздрібних тарифів на електроенергію для кожного із класів споживачів, крім населення, на території України. В разі здійснення корегування замовленого місячного обсягу купівлі електроенергії розмір оплати за третю декаду визначається відповідно до пункту 4.15.1 Договору.

Відповідно до пункту 4.15.1 Договору при здійсненні ЕК перерахування коштів за куповану в ДПЕ електроенергію відповідно до п.п. 6.2 та 6.3 цього договору розмірі оплат в першій і другій декаді залишаються такими, що були вказані в повідомленні про замовлені місячні обсяги купованої електроенергії ЕК, наданому до ДПЕ відповідно до п. 4.1.1 до цього договору. Розмір оплати ПАТ «Київенерго» за третю декаду визначається як різниця між скорегованою сумарною оплатою за місяць вартістю замовленого обсягу купівлі електричної енергії та розмірами оплат в перших двох декадах.

Пунктом 4.15 Договору встановлено механізм корегування замовленого обсягу купівлі електроенергії.

Згідно з пунктом 6.3.1 Договору в разі, якщо сума оплати, здійсненої ПАТ «Київенерго» за відповідну декаду, менша за визначену відповідно до пункту 6.3 суми оплати з врахуванням переплати за попередню декаду розрахункового місяця, ДП «Енергоринок» надсилає ПАТ «Київенерго» факсимільним зв'язком попередження про неповну декадну оплату електроенергії, купленої у ДП «Енергоринок». ПАТ «Київенерго» зобов'язується здійснити перерахування недостатньої суми з поточного рахунку ПАТ «Київенерго» на поточний рахунок із спеціальним режимом використання ДП «Енергоринок» впродовж двох банківських днів після закінчення відповідної декади, вказавши при цьому в призначенні платежу декаду, за яку здійснюється доплата.

На виконання умов Договору № 4721/01 від 30.05.2008 р. відповідач купував у позивача електричну енергію за період з березня жовтня 2014 року по червень 2015, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується представниками сторін в судових засіданнях.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем зобов'язання з оплати поставленої електричної енергії, у зв'язку з чим позивач вказує на обов'язок відповідача сплати штраф у розмірі 317 719,55 грн.

Відповідно до частини 1 статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України). Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (частина 1 статті 692 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін)

Судом встановлено, що відповідачем у порушення пункту 6.3 Договору здійснювалось прострочення оплати купленої у позивача електроенергії (здійснення подекадних розрахунків). Даний факт сторонами не оспорюється.

Зазначені порушення подекадних розрахунків також підтверджуються повідомленнями про замовлені обсяги купівлі електричної енергії, звітами про надходження коштів від ПАТ «Київенерго» та претензіями про сплату штрафних санкцій за відповідні місяці копії яких містяться у матеріалах справи.

Згідно з частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини 2 статті 193 Господарського кодексу України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Аналогічне положення міститься й у статті 611 Цивільного кодексу України, згідно з якою у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статей 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 6.3.2 Договору, у випадку нездійснення ЕК доплати згідно з п. 6.3.1 цього Договору, ДПЕ через 3 банківські дні після закінчення відповідної декади має право виставити ЕК вимогу про сплату штрафу у розмірі 0,05% від недоплаченої суми. Штраф повинен бути сплачений в термін не більший від 3-х банківських днів з моменту отримання ЕК письмового повідомлення від ДП «Енергоринок».

Цей пункт Договору застосовується тільки у випадку, якщо ПАТ «Київенерго» порушило терміни подекадної оплати більше 3-х разів за останні 365 днів, що передують даті останнього порушення ПАТ «Київенерго» умов пункту 6.3.1 Договору.

Згідно з доданими до позовної заяви (довідки про стан виконання умов пункту 6.3 Договору № 4721/01 від 30.05.2008 р. за період з жовтня 2014 року по червень 2015 року), в яких міститься обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, розмір 0,05% штраф за подекадні розрахунки становить:

- за жовтень 2014 - 20 932,11 грн.;

- за листопад 2014 року - 36 183,24 грн.;

- за грудень 2014 року - 1 435,37 грн.;

- за січень 2015 року - 106 887,93 грн. (92 188,93 грн. + 14 699,00 грн.);

- за лютий 2015 року - 27 324,02 грн.;

- за березень 2015 року - 29 334,40 грн.;

- за квітень 2015 року - 23 779,89 грн.;

- за травень 2015 року - 38 171,56 грн.;

- за червень 2015 року - 33 671,03 грн. (26 800,61 грн. + 6 870,42 грн.).

Таким чином, сума 0,05% за порушення подекадних розрахунків за електроенергію куповану за період з жовтня 2014 року по червень 2015 року складає 317 719,55 грн.

Наведений позивачем розрахунок штрафу відповідає умовам Договору № 4721/01 від 30.05.2008 р. та вимогам чинного законодавства України, а також не заперечується відповідачем.

Відтак, позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

При цьому, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. За приписами статті 230 цього ж Кодексу штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі статтею 233 Господарського кодексу України у разі, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України унормовано, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Дані норми кореспондують з пунктом 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, за приписами якого, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання. Наявність обставин, що мають істотне значення, при застосуванні зазначених правових норм, вирішується на підставі аналізу судом усіх матеріалів справи. Істотне значення можуть мати обставини, які стосуються ступеня виконання зобов'язання, причин невиконання або неналежного виконання, незначного прострочення у виконанні зобов'язання, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків тощо, при цьому, господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру штрафу таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Отже, частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Аналогічні висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 03.09.2014 р. у справі №6-100цс14.

Як вказує Конституційний Суд України в рішенні від 11.07.2013 р. №7-рп/2013 у справі №1-12/2013, наявність у кредитора можливості стягувати зі споживача надмірні грошові суми як неустойку спотворює її дійсне правове призначення, оскільки із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело отримання невиправданих додаткових прибутків кредитором.

При розгляді спору по суті судом враховано, що господарською діяльністю ПАТ «Київенерго» є постачання електричної енергії всім споживачам міста Києва, а основним джерелом доходів відповідача є кошти, які надходять на рахунки від здійснення таких видів діяльності як виробництво, передача та постачання електричної енергії, а також виробництво, транспортування та постачання теплової енергії.

За законодавством України ПАТ «Київенерго» може діяти виключно в межах дозволяючих або забороняючих норм чинного законодавства, що регулює енергетичну галузь, а тому зобов'язано безперебійно забезпечувати електричною та тепловою енергією споживачів м. Києва за встановленими органами державної влади та місцевого самоврядування тарифами.

Встановлені на цей час тарифи для здійснення зазначених вище видів діяльності відповідача фактично є збитковими, не покривають обов'язкові до виконання статті витрат (вартість спожитого природного газу, електричну енергію, заробітну плату та ін.), що призводить до несвоєчасного виконання відповідачем зобов'язань перед своїми кредиторами, у тому числі й позивачем.

Стягнення штрафу в заявленій позивачем сумі призведе до подальшого накопичення у відповідача заборгованості за куповану електроенергію перед позивачем, що може призвести до наступного прострочення виконання ним своїх зобов'язань з оплати отриманої від позивача електроенергії.

За таких обставин, беручи до уваги особливий статус та роль відповідача у постачанні електричної енергії споживачам міста Києва, враховуючи матеріальне становище відповідача, а також те, що відповідач повністю погасив основну суму заборгованості, а позивач не вказав, що останнім було отримано які-небудь збитки внаслідок наявності вказаної заборгованості, суд вважає за необхідне реалізувати надане йому право та зменшити розмір штрафу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, до 10% від заявленої до стягнення суми, тобто до 31 771,96 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Крім того, згідно з п. 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Державного підприємства «Енергоринок» задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. Івана Франка, 5; ідентифікаційний код 00131305) на користь Державного підприємства «Енергоринок» (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 27; ідентифікаційний код 21515381) штраф у розмірі 31 771 (тридцять одна тисяча сімсот сімдесят одна) грн. 96 коп. та судовий збір у розмірі 4 765 (чотири тисячі сімсот шістдесят п'ять) грн. 79 коп. Видати наказ.

3. В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.12.2015 р.

Суддя В.П. Босий