КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р. Справа№ 910/7168/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Федорчука Р.В.

Гаврилюка О.М.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 14.12.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Інфраструктура відкритих ключів» на рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2015 (повне рішення складено 25.05.2015)

у справі № 910/7168/15-г (суддя Нечай О.В.)

за позовом українського державного підприємства «Укрхімтрансаміак»

до приватного акціонерного товариства «Інфраструктура відкритих ключів»

про розірвання договору підряду, стягнення передоплати та штрафних санкцій,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі №910/7168/15-г позов задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «Інфраструктура відкритих ключів» на користь українського державного підприємства «Укрхімтрансаміак» передоплату в розмірі 929 805,60 грн. та 25 % річних в розмірі 17 831,89 грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з ПрАТ «Інфраструктура відкритих ключів» на користь українського державного підприємства «Укрхімтрансаміак» судового збору в розмірі 18 952,75 грн.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду ПрАТ «Інфраструктура відкритих ключів» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі №910/7168/15-г та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В своїх доводах скаржник посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято порушенням норм матеріального та процесуального права та висновки, викладені в рішенні місцевого господарського суду не відповідають обставинам справи.

Ухвалою від 12.06.2015 Київським апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Зубець Л.П. прийнято вказану вище апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи №910/7168/15-г за участю уповноважених представників сторін.

Відповідно до розпорядження секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 15.07.2015 у зв'язку з перебуванням судді Зубець Л.П. у відпустці, змінено склад судової колегії на: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тарасенко К.В., Власов Ю.Л.

Ухвалою від 15.07.2015 Київським апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Тарасенко К.В., Власов Ю.Л. прийнято вказану вище апеляційну скаргу до провадження та призначено розгляд справи №910/7168/15-г за участю уповноважених представників сторін.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2015 №09-52/1127/15 щодо призначення повторного автоматизованого розподілу справи, у зв'язку з перебуванням головуючого судді Іоннікової І.А. на лікарняному, призначено повторний автоматизований розподіл справи №910/7168/15-г.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями апеляційну скаргу ПрАТ «Інфраструктура відкритих ключів» на рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі №910/7168/15-г передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Федорчук Р.В., Лобань О.І.

Ухвалою від 08.09.2015 Київським апеляційним господарським судом у складі колегії суддів: головуючий суддя Майданевич А.Г., судді Федорчук Р.В., Лобань О.І.

прийнято вказану вище апеляційну скаргу до свого провадження та призначено розгляд справи №910/7168/15-г за участю уповноважених представників сторін.

Представник позивача брав участь в судових засіданнях, заперечував щодо доводів апеляційної скарги, надавав пояснення та просив апеляційну скаргу ПрАТ «Інфраструктура відкритих ключів» залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі №910/7168/15-г - без змін.

Представник відповідача брав участь в судових засіданнях, підтримував доводи апеляційної скарги, надавав пояснення, просив апеляційну скаргу ПрАТ «Інфраструктура відкритих ключів» задовольнити, а рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі №910/7168/15-г скасувати та прийняти нове рішення суду, яким у позові відмовити.

Українським державним підприємством «Укрхімтрансаміак» на підставі ст. 96 Господарського процесуального кодексу України надано суду відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу ПрАТ «Інфраструктура відкритих ключів» залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі №910/7168/15-г - без змін.

09.10.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від ПрАТ «Інфраструктура відкритих ключів» надійшло клопотання про призначення судової технічної експертизи.

В обґрунтування поданого клопотання відповідач зазначає, що оскаржуваним рішенням суду з ПрАТ «Інфраструктура відкритих ключів» стягнуто в повному обсязі суму попередньої оплати за виконання робіт за договором підряду, хоча відповідачем виконано всі передбачені договором роботи, які можливо було виконати в умовах невиконання позивачем своїх зобов'язань за договором. Тому, з метою встановлення чи дійсно були виконані і в якому обсязі роботи за договором з боку відповідача і подано дане клопотання.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» від 23.03.2015 №4 судова експертизи призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять для предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши думку учасників судового процесу, колегія суддів ухвалила відмовити відповідачу у задоволенні поданого клопотання у зв'язку з тим, що наявні матеріали справи є достатніми для повного та об'єктивного розгляду спору у даній справі.

Крім того, згідно з наданої інформації Київського науково-дослідного інституту судових експертиз вбачається, що направлення фахівців інституту для проведення експертизи в зоні Антитерористичної операції є неможливим.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

21.08.2014 між приватним акціонерним товариством «Інфраструктура відкритих ключів» (виконавець) та українським державним підприємством «Укрхімтрансаміак» (замовник) укладено договір №036/В/2014, відповідно до п. 1.1. якого виконавець зобов'язується на власний ризик, власними та/або залученими силами й засобами виконати роботи з монтажу, пусконалагоджування та переводу на роботу за протоколом Modbus RTU обладнання верхнього та нижнього рівня автоматизованої системи управління технологічним процесом (далі - обладнання АСУ ТП) української ділянки магістрального аміакопроводу Тольятті - Одеса, а замовник зобов'язується здійснити приймання та сплатити вартість виконаних виконавцем та прийнятих замовником робіт.

Згідно з п. 2.1. договору вартість робіт за договором згідно із протоколом узгодження договірної ціни на виконання робіт (додаток №1 до договору) та договірною ціною (додаток №4 до договору) становить 774 838,00 грн., ПДВ 20% - 154 967,60 грн., разом з урахуванням ПДВ 929 805,60 грн.

Відповідно до п. 2.2.1. договору замовник перераховує попередню оплату у розмірі 100% від вартості робіт зазначеної у п. 2.1. договору після підписання даного договору та отримання рахунку від виконавця.

Пунктом 7.1. договору визначено, що договір є безстроковим, діє на весь час надання послуг до моменту його розірвання і набуває чинності з моменту його підписання сторонами.

Положеннями п. 10.3. договору передбачено, що замовник має право у будь-який час в односторонньому порядку відмовитись від договору без застосування до нього штрафних санкцій (неустойки) шляхом направлення виконавцю письмового повідомлення про це. При цьому збитки, завданні виконавцю такою відмовою, не відшкодовуються.

Відповідно до п. 10.4. договору у випадку перерахування попередньої оплати на момент відмови замовника від договору в порядку передбаченому п. 10.3. договору, виконавець зобов'язується протягом 7 банківських днів з дати направлення замовником повідомлення про відмову від договору перерахувати на поточний рахунок замовника різницю між сумою перерахованої замовником попередньої оплати та вартістю фактично виконаних та прийнятих замовником на момент відправлення відмови від договору робіт.

На виконання умов договору позивач перерахував відповідачу попередню оплату у розмірі 929 805,60 грн., що підтверджується копією платіжного доручення №1280 від 29.08.2014, яка міститься в матеріалах справи.

09.02.2015 українським державним підприємством «Укрхімтрансаміак» на адресу відповідача направлено лист (№120 від 06.02.2015), в якому позивач повідомив про дострокове розірвання договору та просив не пізніше 16.02.2015 повернути отриману за договором попередню оплату в сумі 929 805,50 грн. (а. с. 77-79).

У березні 2015 українське державне підприємство «Укрхімтрансаміак» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ «Інфраструктура відкритих ключів» про розірвання укладеного між сторонами договору на виконання робіт №036/В/2014 від 21.08.2014, стягнення передоплати у розмірі 929 805,60 грн. та 19 742,45 грн. процентів.

При прийняті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме щодо стягнення з відповідача на користь позивача 929 805,60 грн. передоплату за договором та 17 831,89 грн. 25 % річних.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 530, ст. 629 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

З матеріалів справи вбачається та судом першої інстанції встановлено, 09.02.2015 позивач направив на адресу відповідача лист №120 від 06.02.2015 про розірвання договору.

Стосовно тверджень скаржника про відсутність повноважень у представника відповідача ОСОБА_2 на підписання зазначеного вище листа, оскільки він був звільнений з підприємства 06.02.2015 судова колегія зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу УДП «Укрхімтрансаміак» ОСОБА_2 був звільнений із займаної посади 06.02.2015.

Відповідно до ст. 241-1 КЗпП України строки виникнення і припинення трудових прав та обов'язків обчислюються роками, місяцями, тижнями і днями. Коли строки визначаються днями, то їх обчислюють з дня, наступного після того дня, з якого починається строк.

Отже, день звільнення - це останній день, коли працівник перебуває у трудових відносинах з роботодавцем.

Таким чином, лист №120 від 06.02.2015 був підписаний ОСОБА_2 в останній робочий день, тобто уповноваженою на це особою.

Крім того, наявність повноважень у ОСОБА_2 на підписання документів від імені УДП «Укрхімтрансаміак» з'ясовувалось судом під час розгляду справи №910/8419/15-г за позовом УДП «Укрхімтрансаміак» до ТОВ «Вастел» про розірвання договору та стягнення передоплати.

Зокрема, господарським судом міста Києва ухвалою від 24.06.2015 направлено матеріали справи №910/8419/15-г до прокуратури міста Києва для перевірки з метою встановлення правомірності підписання заступником директора УДП «Укрхімтрансаміак» ОСОБА_2 листа №122 від 06.02.2015 про дострокове припинення (розірвання) договору №СРВ-01/0914 від 06.02.2015.

За результатами проведеної перевірки, ст. о/у відділу з обслуговування Дніпровського району УПЗСЕ ГУМВС у м. Києві складено висновок від 28.07.2015, відповідно до якого в діях службових осіб УДП «Укрхімтрансаміак», насамперед ОСОБА_2, ознак кримінального правопорушення не виявлено.

Отже, з огляду на вищенаведене, твердження скаржника про те, що лист №120 від 06.02.2015 був підписаний не уповноваженою особою колегія суддів вважає необґрунтованими.

Таким чином, враховуючи те, що лист про розірвання договору було направлено 09.02.2015, тому договір слід вважати розірваним саме з цієї дати.

Стосовно заперечень відповідача щодо розірвання договору, у зв'язку з тим, що лист №120 від 06.02.2015 скаржник не отримував колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 188 ГК України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Отже, за змістом наведеної норми, розірвання господарського договору може бути вчинено як за згодою сторін, так і у разі односторонньої відмови від нього. За загальним правилом, розірвання договору в односторонньому порядку не допускається, однак окремі договірні відносини допускають можливість одностороннього розірвання договору. Повноваження сторони на одностороннє розірвання договору можуть бути встановлені законом або безпосередньо в договорі.

Згідно з ч. 3 ст. 651, ч. 2 ст. 653 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Так, п. 10.3. договору сторони передбачили, що замовник має право у будь-який час в односторонньому порядку відмовитись від договору без застосування до нього штрафних санкцій (неустойки) шляхом направлення виконавцю письмового повідомлення про це. При цьому збитки, завданні виконавцю такою відмовою, не відшкодовуються.

Судом встановлено, що позивач направив відповідачу лист №120 від 06.02.2015, яким повідомив про дострокове розірвання договору, що підтверджується копіями фіскального чеку та описом вкладення у цінний лист, які містяться в матеріалах справи.

Отже, враховуючи, що така одностороння відмова від договору не суперечить нормам чинного законодавства та п. 10.3. укладеного між сторонами договору, то договір №036/В/2014 є припиненим (розірваним) з 09.02.2015.

Таким чином, враховуючи те, що на час звернення до суду з позовом укладений між сторонами договір був розірваний в односторонньому порядку, позовна вимога щодо розірвання договору №036/В/2014 від 21.08.2014 задоволенню не підлягає.

Окрім цього, позивач просить стягнути з відповідача 929 805,60 грн. попередньої оплати, яка була йому перерахована відповідно до платіжного доручення №1280 від 29.08.2014.

Пунктом 10.4. договору передбачено, що у випадку перерахування попередньої оплати на момент відмови замовника від договору в порядку передбаченому п. 10.3. договору, виконавець зобов'язується протягом 7 (семи) банківських днів з дати направлення замовником повідомлення про відмову від договору перерахувати на поточний рахунок замовника різницю між сумою перерахованої замовником попередньої оплати та вартістю фактично виконаних та прийнятих замовником на момент відправлення відмови від договору робіт.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що приймання-передача виконаних робіт оформлюється актом приймання-передачі виконаних робіт, 2 примірника якого виконавець передає замовнику в день завершення виконання робіт за Договором.

Однак в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження направлення позивачу акту приймання-передачі виконаних робіт, як це передбачено п.5.1 договору та суду апеляційної інстанції відповідні докази не надано.

Таким чином, твердження скаржника про те, що підстави для повернення грошових коштів у сумі 929 805,60 грн. відсутні, оскільки ним виконано певний обсяг робіт є необґрунтованими.

З огляду на вищенаведене та враховуючи положення п. 10.4. договору, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача суми передоплати є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Отже, з ПрАТ «Інфраструктура відкритих ключів» на користь УДП «Укрхімтрансаміак» підлягає стягненню 929 805,60 грн. попередньої оплати за договором №036/В/2014.

У зв'язку з тим, що відповідач не повернув позивачу суму попередньої оплати за договором, останній зробив розрахунок 25% річних за користування чужими грошовими коштами у сумі 19 742,45 грн.

Судом апеляційної інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з претензією щодо повернення попередньої оплати протягом 7 днів з дати звернення претензії, та зазначав, що у разі порушення строків повернення грошових коштів, замовником будуть нараховуватися проценти за користування чужими грошима, в порядку та у розмірі, визначені п. 10.5. договору.

Пунктом 10.5. договору сторони передбачили що у разі порушення строків повернення виконавцем замовнику грошових коштів (попередньої оплати), у випадках передбачених пунктом 10.4 договору, виконавець зобов'язується сплатити замовнику проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 25% річних від суми сплачених грошових коштів, які підлягають поверненню, з моменту їх отримання до моменту фактичного повернення зазначених грошових коштів покупцю.

Київський апеляційний господарський суд перевіривши розрахунок процентів за користування чужими грошовими коштами, який здійснено позивачем, дійшов висновку, що ним невірно визначено період їх нарахування, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог в цій частині.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 17 831,89 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами.

Твердження скаржника про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, а саме прийнято позовну заяву до провадження без наявності в матеріалах справи документів, які підтверджують правомочність ОСОБА_3 на її підписання колегія суддів вважає безпідставними, оскільки в матеріалах справи міститься наказ №03 від 19.01.2015 про делегування повноваження відповідно до якого ОСОБА_3 делеговано відповідні повноваження.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Нормами ст. 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі №910/7168/15-г прийнято після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та відповідністю висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи, а також у зв'язку із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, і є таким що відповідає нормам закону.

Зважаючи на те, що доводи відповідача законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі №910/7168/15-г слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ПрАТ «Інфраструктура відкритих ключів» - без задоволення.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Інфраструктура відкритих ключів» на рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі №910/7168/15-г залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 20.05.2015 у справі №910/7168/15-г залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/7168/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Р.В. Федорчук

О.М. Гаврилюк