донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

08.12.2015 справа №908/2533/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання: ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача від відповідача(скаржник)ОСОБА_5 не зявився
розглянувши апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю «Соціально-промислове будівництво «Енерго», м. Донецьк
на рішення господарського суду Запорізької області
від08.06.2015 р. (повний текст оформлено та підписано 09.06.2015 р.)
у справі№ 908/2533/15-г (суддя Місюра Л.С.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Соціально-промислове будівництво «Енерго», м. Донецьк
простягнення 17 089 330,57 доларів США, що еквівалентно 402 573 719,14 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», м. Київ (далі Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк») звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціально-промислове будівництво «Енерго», м. Донецьк заборгованості за договором кредитної лінії № НКЛ-2019732 від 19.12.2013 р. в загальній сумі 17 089 330,57 доларів США, що в еквіваленті станом на 25.03.2015 р. становить 402 573 719,22 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.04.2015 р. позов було прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 908/2533/15-г.

Заявою вих. № 18.2-305 від 26.05.2015 р. позивач зменшив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціально-промислове будівництво «Енерго», м. Донецьк заборгованість за договором кредитної лінії № НКЛ-2019732 від 19.12.2013 р. в сумі 17 089 330,57 доларів США, що в еквіваленті станом на 25.03.2015 р. становить 402 573 719,14 грн., оскільки при предявленні позову позивачем невірно було розраховано еквівалент долара до гривні по курсу НБУ, що склало похибку на 08 коп. і на цю суму позивачем зменшено суму позову в гривневому еквіваленті. Вказана заява прийнята місцевим господарським судом до розгляду.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 08.06.2015 р. у справі №908/2533/15-г позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», м.Київ задоволено в повному обсязі.

Не погодившись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду Товариство з обмеженою відповідальністю «Соціально-промислове будівництво «Енерго», м. Донецьк звернулося з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції у цій справі повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», м. Київ.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків, викладених в рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 21.10.2015 р. порушено апеляційне провадження у справі № 908/2533/15-г, розгляд апеляційної скарги призначено на 08.12.2015 р.

08.12.2015 р. через канцелярію суду до початку судового засідання від представника позивача надійшли письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціальне-промислове будівництво «Енерго» та залишити рішення у цій справі без змін.

В судове засідання 08.12.2015 р. представник скаржника не зявився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

В цей же день через канцелярію суду від представника скаржника надійшло на електронну пошту суду клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 08.12.2015 р. зявився представник позивача, який підтримав доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу, вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача.

Враховуючи, що явка сторін в судове засідання не визнавалася обовязковою, правова позиція скаржника викладена в апеляційній скарзі та незначний процесуальний строк, що залишився для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника скаржника.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

19.12.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк», м. Київ (банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Соціально-промислове будівництво «Енерго», м. Донецьк (позичальник) був укладений договір кредитної лінії №НКЛ-2019732 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору кредитор зобовязується надавати позичальнику грошові кошти (далі кредит) у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання.

Надання кредиту здійснюється окремими частинами (кожна частина окремо - транш) на умовах, визначених цим договором, в межах невідновлюваної мультивалютної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості 15 000 000,00 доларів США зі сплатою плати за користування кредитом у розмірі: 15 % річних за користування кредитом, наданим в доларах США, 24 % річних за користування кредитом, наданим в гривні, в порядку, визначеному цим договором, та кінцевим терміном погашення заборгованості за кредитом не пізніше 19 березня 2014 р. (пп. 1.1.1, п. 1.1.2 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору видача кредиту на цілі, визначені п. 1.2 цього договору, проводиться з позичкового рахунку 0038 в АТ «Дельта Банк», МФО 380236 на поточний рахунок відповідача № 9732, відкритий в АТ «Дельта Банк», МФО 380236 згідно з письмовими заявами відповідача та укладенням відповідних додаткових договорів до цього договору.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що моментом (днем) надання кредиту (траншу) вважається день надання кредиту (траншу) з позичкового рахунку відповідача в повній або частковій (транш) сумі кредиту.

Згідно з п. 2.3 договору моментом (днем) повернення кредиту (траншу) вважається день зарахування на відповідні рахунки позивача: суми кредиту (траншу), процентів та можливих штрафних санкцій, визначених цим договором, якщо інше не випливає з умов цього договору.

Нарахування процентів за користування кредитом (траншем) здійснюється у валюті кредиту щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, за фактичну кількість днів користування кредитом (траншем) в періоді (28-29-30-31/365/) для гривні та (28-29-30-31/360) для доларів США. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту (траншу) (п 2.6 договору).

Відповідно до п. 2.7 договору сплата процентів за користування кредитом (траншем) здійснюється у валюті наданого кредиту (траншу) щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані проценти, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі на рахунок № 0079 в АТ «Дельта Банк», МФО 380236.

Згідно з пп. 3.1.1 договору банк зобовязаний відкрити позичальнику в АТ «Дельта Банк», МФО 380236 позичковий рахунок, вказаний в п. 2.1 цього договору, і надавати з нього кредитні кошти в межах суми кредиту в порядку, визначеному цим договором.

За умовами пп. 3.3.4-3.3.5 договору відповідач взяв на себе зобовязання протягом строку використання кредиту сплачувати проценти за його використання в порядку, визначеному цим договором, та повернути кредитору у повному обсязі кредит зі сплатою процентів та комісій кредитора та можливих штрафних санкцій у терміни, визначені цим договором.

Відповідно до п. 4.1 договору у випадку прострочення позичальником строків сплати процентів, комісій, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню з розрахунку подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, від несвоєчасно сплаченої суми за кожний день прострочення.

Пунктом 4.2 договору передбачено, що у випадку порушення позичальником вимог п. 3.3 цього договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 1 % від суми кредиту, визначеного п. 1.1 цього договору, за кожний випадок порушення.

У випадку невиконання позичальником зобовязань, визначених в п. 3.3 цього договору, протягом більше 10 календарних днів від дня закінчення строку, встановленого для їх виконання цим договором, на одинадцятий календарний день строк користування кредитом вважається таким, що закінчився, та відповідно позичальник зобовязаний погасити наявну заборгованість за кредитом, сплатити нараховані проценти, комісії та штрафні санкції. Після повного погашення заборгованості позичальника за цим договором дія цього договору припиняється. Виконання позичальником даного обовязку не потребує від кредитора надіслання жодних попередніх письмовим повідомлень та/або вимог до позичальника (п. 4.3 договору).

В пункті 5.3 договору сторони домовилися, що невиконання або неналежне виконання (прострочення виконання тощо) позичальником будь-якого свого зобовязання за цим договором та/або за будь-якими іншими договорами, що укладені з позичальником та кредитором, є подіями, при настанні яких припиняється кредитування кредитором позичальника, а позичальник здійснює дострокове повернення отриманого кредиту, сплачує кредитору проценти за користування кредитом, комісії та можливі штрафні санкції.

Цей договір набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобовязань за цим договором (п. 8.3 договору).

В подальшому, сторонами були укладені додаткові договори до договору кредитної лінії № НКЛ-2019732 від 19.12.2013 р., а саме: додатковий договір № 1 від 20.12.2013 р. та додатковий договір № 2 від 31.07.2014 р.

Додатковим договором № 2 від 31.07.2014 р. були змінені максимальний ліміт заборгованості 14 603 400,00 доларів США, проценти за користування кредитом 15 % та кінцевий термін погашення кредиту не пізніше 10.07.2015 р.

Зазначеною додатковою угодою пп. 1.1.2 договору було викладено в новій редакції, згідно з якою повернення кредиту здійснюється у валюті наданого кредиту відповідно до зміни максимального ліміту заборгованості згідно з графіком, який викладений у додатку № 1 та є невідємною частиною цього договору, але у будь-якому разі не пізніше кінцевого терміну погашення заборгованості за кредитом, вказаного в п.п. 1.1.1 цього договору.

Відповідно до умов додаткового договору № 2 від 31.07.2014 р. п. 2.6 договору було викладено в наступній редакції: нарахування процентів за користування кредитом (траншем) здійснюється в валюті кредиту щомісячно, в останній робочий день поточного місяця, за фактичну кількість днів користування кредитом (траншем) в період (28-29-30-31/360), в день повного дострокового погашення заборгованості за кредитом та в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день погашення кредиту (траншу).

Також сторони домовилися пп. 3.3.5 п. 3.3 ст. 3 договору доповнити пп.3.3.5.1, відповідно до якого позичальник зобовязаний не пізніше останнього робочого дня строку дії відповідного максимального ліміту заборгованості, встановленого на поточний період згідно з графіком, погашати кредитору частину заборгованості за кредитом, на яку поточна заборгованість за кредитом може перевищувати максимальний ліміт заборгованості, встановлений на наступний період згідно з графіком.

31.07.2014 р. сторонами було підписано додаток № 1 до додаткового договору №2 від 31.07.2014 р., яким погоджено графік зменшення максимального ліміту заборгованості.

Факт надання банком кредитних коштів позичальнику на підставі договору кредитної лінії № НКЛ-2019732 від 19.12.2013 р. підтверджується меморіальним ордером № 91143100 від 20.12.2013 р. та випискою з рахунку позичальника.

Неналежне виконання відповідачем прийнятих на себе зобовязань за договором кредитної лінії № НКЛ-2019732 від 19.12.2013 р. щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом підтверджується випискою про рух коштів на рахунку, наявною в матеріалах справи, та не спростовано відповідачем.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна позиція міститься у ст. 193 ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Суд першої інстанції правильно визначився, що за своєю правовою природою договір кредитної лінії № НКЛ-2019732 від 19.12.2013 р. є кредитним договором, згідно з яким, відповідно до ст. 1054 ЦК України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Якщо договором встановлено обовязок позичальника повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позики позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1054 ЦК України.

Як встановлено судом відповідач в порушення умов договору №НКЛ-2019732 від 19.12.2013 р. свої зобовязання належним чином у встановлені строки не виконував, внаслідок чого у нього виникла заборгованість з повернення коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами, а у банка виникло право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитним договором.

За умовами ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання.

Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк.

Згідно з розрахунком позивача заборгованість за тілом кредиту складає 14 603 400,00 доларів США, що еквівалентно 344 012 600,47 грн. за курсом НБУ станом на 22.03.2015 р.

Дана заборгованість підтверджується матеріалами справи, відповідачем не спростована, тому місцевий господарський суд обґрунтовано дійшов висновку про задоволення позову в цій частині.

Відповідачу також нараховані відсотки за користування кредитом за період з 20.12.2013 р. по 25.03.2015 р. у сумі 2 823 082,00 доларів США, з яких погашено відповідачем 1 009 826,50 доларів США. Заборгованість становить 1 813 255,50 доларів США, що станом на 25.03.2015 еквівалентно 42 714 897,89 грн., яку місцевий господарський суд також обґрунтовано визнав доведеною і стягнув з відповідача.

Крім того, позивачем заявлені вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасне повернення кредиту у сумі 98 367,41 доларів США, що станом на 25.03.2015 р. еквівалентно 2 317 243,17 грн., за період з 24.09.2014 р. по 25.03.2015 р. та пені за несвоєчасне погашення відсотків у сумі 176 056,66 доларів США, що станом на 25.03.2015 р. еквівалентно 4 147 370,44 грн., нараховану за період з 24.09.2014 р. по 25.03.2015 р.

Колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Зазначеним законом, що є спеціальним, визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки субєктів господарювання, що здійснюють або здійснювали господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

На виконання ст. 6 Закону Національний банк України направив всім банкам лист від 27.10.2014 р. № 18-112/64138 про необхідність суворого і безумовного дотримання вимог ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» та повідомив, що невиконання законних вимог є підставою для застосування для порушників адекватних заходів впливу.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014р. був затверджений перелік населених пунктів, до якого включено м. Донецьк, де проводив свою господарську діяльність відповідач.

05.11.2014 р. Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1079-р, яким зупинено дію розпорядження КМУ від 30.10.2014р. № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

На час звернення позивача до суду та прийняття рішення по справі дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. № 1053-р була зупинена на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014р., однак вона не була скасована і не була визнана незаконною (недійсною).

02.12.2015 р. Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р, яким визнано такими, що втратили чинність розпорядження КМУ від 30.10.2014 р. № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та № 1079-р від 05.11.2014 р. «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053», а також затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, до якого також включено м. Донецьк.

Крім того, статтею 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» встановлено, що районом проведення антитерористичної операції є визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Відповідно до рішення РНБО України від 13.04.2014 р., введеного в дію Указом Президента України від 14.04.2014 р. № 405/2014, Антитерористичним центром при Службі безпеки України, видано наказ від 07.10.2014 р. № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», згідно з яким визначено районом проведення антитерористичної операції Донецьку та Луганську області з 07.04.2014 р.

Отже, проведення з 07.04.2014р. антитерористичної операції на території Донецької області, до складу якої відноситься м. Донецьк, також визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Більш того, проведення антитерористичної операції на території м. Донецька є загальновідомим фактом.

Отже, з урахуванням вищевикладеного, враховуючи, що відповідач знаходиться на території проведення антитерористичної операції в м. Донецьк в період з 14.04.2014 р., норми ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо введення мораторію на нарахування пені підлягали застосуванню до спірних правовідносин.

Місцевий господарський суд не врахував зазначені приписи закону і дійшов невірного висновку щодо задоволення вимог в частині стягнення пені.

Колегія суддів вважає, що позивач безпідставно нарахував пеню за несвоєчасне погашення кредиту у сумі 98 367,41 доларів США, що станом на 25.03.2015 р. за офіційним курсом НБУ еквівалентно 2 317 243,17 грн. та за порушення строків сплати відсотків у сумі 176 056,66 доларів США, що станом на 25.03.2015 р. за офіційним курсом НБУ еквівалентно 4 147 370,44 грн. за період з 14.04.2014 р. по 25.03.2015 р., чим порушив приписи ст.ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», і тому в цій частині вимоги позивача задоволенню не підлягають і рішення в цій частині вимог підлягає скасуванню.

Також позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача штрафів у загальній сумі 398 251,00 доларів США, що станом на 25.03.2015 р. еквівалентно 9 381 607,17 грн.

У пункті 4.2 договору передбачено, що у випадку порушення позичальником вимог п. 3.3 цього договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 0,1 % від суми кредиту, визначеного п. 1.1 цього договору, за кожний випадок порушення (в редакції додаткового договору № 2 від 31.07.2014 р.).

Відповідачу нараховано 19.03.2014 р. штраф у сумі 150 000,00 доларів США за непогашення в строк кредиту (п. 3.3.5 договору), штраф в сумі 116 824,00 долари США за непогашення основного боргу в строк згідно з графіком погашення, починаючи з 31.08.2014 р. по 02.03.2015 р. (п. 3.3.5 договору), штраф в сумі 116 824,00 долари США за несплату відсотків за користування кредитом в строк згідно за графіком погашення, починаючи з 12.08.2014 р. по 11.03.2015 р. (п. 3.3.4 договору), та штраф в сумі 14 603,00 грн. за ненадання фінансової звітності за 2014 р. до 25.02.2015 р. (п. 3.3.8 договору).

Як було зазначено вище, проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей з 07.04.2014 р. визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Місто Донецьк, де зареєстрован відповідач, знаходиться в зоні проведення антитерористичної операції та перебуває на тимчасово непідконтрольній владі України території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Як вже зазначалося, ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами юридичним особами, що проводять або проводили свою господарську діяльність на території населених пунктів, де проводиться антитерористична операція.

Оскільки штраф у сумі 116 824,00 доларів США за непогашення з 31.08.2014 р. основного боргу згідно з графіком погашення та у сумі 116 824,00 доларів США за несплату відсотків за користування кредитом в строк згідно з графіком за період з 12.08.2014 р. по 11.03.2015 р. та штраф у сумі 14 603,00 доларів США за ненадання фінансової звітності за 2014 р. до 25.02.2015 р. застосовані відповідно до відповідача за невиконання основних зобовязань за кредитним договором після 14.04.2014 р., то колегія суддів вважає, що нарахування зазначених штрафів суперечить положенням ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції».

З урахуванням викладеного вимоги щодо стягнення штрафів у загальній сумі 248 251,00 долар США, що станом на 25.03.2015 р. за офіційним курсом НБУ еквівалентно 5 848 054,02 грн., задоволенню не підлягають і рішення господарського суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню.

Щодо стягнення штрафу у сумі 150 000,00 доларів США, що станом на 25.03.2015 р. за офіційним курсом НБУ еквівалентно 3 533 553,15 грн., застосованого за непогашення кредиту в строк до 19.03.2014 р., який був передбачений договором кредитної лінії до внесення змін щодо кінцевого строку погашення кредиту додатковим договором № 2 від 31.07.2014 р., тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню, оскільки на нього не поширюються приписи ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», так як штраф нараховано до 14.04.2014 р.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі щодо неналежного повідомлення його про день, час і місце розгляду справи колегією суддів не прийняті як необґрунтовані.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.04.2015 р. господарським судом Запорізької області порушено провадження у справі № 908/2533/15-г. Судове засідання було призначене на 18.05.2015 р. Суд зобовязав сторони надати додаткові документи та пояснення та забезпечити явку в судове засідання уповноважених представників.

Згідно з даними, зазначеними у позовній заяві, та спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців юридичною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціально-промислове будівництво «Енерго»» на момент подання позовної заяви є м. Донецьк, вул. Куйбишева, буд.6. Засоби звязку в позовній заяві не зазначені, однак в витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зазначений контактний телефон для здійснення звязку з юридичною особою (а.с. 34-35).

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 15.04.2015 р. у справі №908/2533/15-г було направлено сторонам поштою за адресами, зазначеними у позовній заяві. У матеріалах справи (а.с. 36) міститься акт від 05.12.2015 р., підписаний суддею Місюра Л.С., помічником судді Бойко Н.А. та старшим інспектором Забєліною Н.Г., про те, що у суду відсутня можливість відправлення ухвали суду № 908/2533/15-г від 15.04.2015 р. на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціально-промислове будівництво «Енерго»: вул. Куйбишев, буд. 6, м. Донецьк, 83062.

18.05.2015 р. суддею Місюра Л.С., помічником судді Бойко Н.А. та старшим інспектором Забєліною Н.Г. складено та підписано акт про те, що в період з 15.04.2015 р. по 18.05.2015 р. (з моменту призначення справи до розгляду та до початку судового засідання) з метою повідомлення Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціально-промислове будівництво «Енерго» про час та місце розгляду справи, телефонували за номером телефону, який вказано у спеціальному витягу з ЄДР № 20430025 від 15.04.2015р. як засіб звязку з відповідачем 062-332-54-52, проте за вказаним номером додзвонитися не вдалося.

Будь-які інші засоби звязку з відповідачем в матеріалах справи відсутні.

З метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору учасники процесу повинні бути проінформовані належним чином про час і місце проведення судового засідання і це є гарантією права особи на судовий захист.

Відповідно до ст. 64 ГПК України суддя, прийнявши позовну заяву, не пізніше трьох днів з дня її надходження надсилає сторонам ухвалу про порушення провадження у справі за повідомленою ними господарському суду адресою, а в разі ненадання суду відповідної інформації за адресою, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

Разом з тим, відповідач відповідно до позовної заяви та спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 15.04.2015р. знаходився на території проведення антитерористичної операції.

Вищий господарський суд України в своєму Інформаційному листі від 12.09.2014 р. № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", з урахуванням змін і доповнень в п.п. 3, 4 п. 6 зазначив, що учасник судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, вважатиметься належним чином повідомленим про час і місце засідання господарського суду за таких умов: якщо у господарського суду наявні достовірні (тобто документально підтверджені підприємством звязку) відомості про неможливість здійснення поштових відправлень до певних населених пунктів чи місцевостей, то суд не вчиняє дій, зазначених у підпунктах 1 і 2 цього пункту. У такому разі, а також у випадках, коли поштові відправлення учасникам судового процесу все ж було надіслано, але їх повернуто підприємством звязку через неможливість вручення, суд здійснює відповідне повідомлення шляхом надсилання телеграми, телефонограми, з використанням факсимільного зв'язку чи електронною поштою або з використанням інших засобів зв'язку, які забезпечують фіксацію повідомлення. У такому разі на примірнику переданого тексту, що залишається у матеріалах справи, зазначаються дата і година його передачі і прізвища та ініціали осіб, які передали і прийняли текст. У матеріалах справи мають міститися документи, що підтверджують отримання учасником судового процесу повідомлення (завірений судом витяг з журналу реєстрації телефонограм, журналу реєстрації електронних поштових відправлень тощо).

За неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис.

Зважаючи на це, з метою дотримання принципів рівності та змагальності сторін, судом першої інстанції було вжито додаткових заходів для повідомлення учасників судового процесу про дату, час та місце судового засідання, передбачених Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 12.09.2014 р. № 01-06/1290/14. Так, інформація про час і місце судових засідань у справі розміщувалася на сторінці Господарського суду Запорізької області (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/) (а.с. 40-41, 71-72).

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апелянта про порушення господарським судом Запорізької області приписів статті 87 ГПК України є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження.

З урахуванням результатів розгляду апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціально-промислове будівництво «Енерго» на рішення господарського суду Запорізької області від 08.06.2015р.у справі № 908/2533/15-г підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 3, 4 ч. 1 ст. 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціально-промислове будівництво «Енерго», м. Донецьк на рішення господарського суду Запорізької області від 08.06.2015 р. у справі № 908/2533/15-г задовольнити частково.

2. Рішення господарського суду Запорізької області від 08.06.2015 р. у справі №908/2533/15-г скасувати.

3. Прийняти нове рішення.

4. Позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціально-промислове будівництво «Енерго», м. Донецьк про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії № НКЛ-2019732 від 19.12.2013 р. в загальній сумі 17 089 330,57 доларів США, що в еквіваленті станом на 25.03.2015 р. становить 402 573 719,14 грн. задовольнити частково.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціально-промислове будівництво «Енерго» (83062, вул. Куйбишева, буд. 6, м. Донецьк, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (01133, вул. Щорса, буд. 36-Б, м. Київ, адреса представника: 04050, вул. Мельникова, буд. 81, корп. 20, м. Київ) заборгованість по договору кредитної лінії № НКЛ-2019732 від 19.12.2013 у загальній сумі 16 566 655,50 доларів США, що еквівалентно 390 261 051,51 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту у сумі 14 603 400,00 доларів США, що станом на 25.03.2015 р. еквівалентно 344 012 600,47 грн., заборгованість за сплати процентів за кредитом у сумі 1 813 255,50 доларів США, що станом на 25.03.2015 р. еквівалентно 42 714 897,89 грн., штраф у сумі 150 000,00 доларів США, що станом на 25.03.2015 р. еквівалентно 3 533 553,15 грн.

6. В іншій частині позовних вимог в задоволенні відмовити.

7. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціально-промислове будівництво «Енерго» (83062, вул. Куйбишева, буд. 6, м. Донецьк, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (01133, вул. Щорса, буд. 36-Б, м. Київ, адреса представника: 04050, вул. Мельникова, буд. 81, корп. 20, м. Київ) судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у сумі 70843,75 грн.

8. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (01133, вул. Щорса, буд. 36-Б, м. Київ, адреса представника: 04050, вул. Мельникова, буд. 81, корп. 20, м. Київ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Соціально-промислове будівництво «Енерго» (83062, вул. Куйбишева, буд. 6, м. Донецьк, ) судовий збір за розгляд апеляційної скарги у сумі 1118,12 грн.

9. Зобовязати господарський суд Запорізької області видати судові накази.

10. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий Л.В. Ушенко

Судді Е.В. Сгара

ОСОБА_3

Надруковано прим.:

2. позивачу

1. ГСЗО

1. у справу

1. ДАГС

.