ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" грудня 2015 р.Справа № 916/4067/15

Позивач : Комунальне підприємство «Одескомунтранс»

Відповідач: Житлово-будівельний кооператив «Іллічівський -4»

Про стягнення

Суддя Рога Н.В.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 - згідно довіреності №89 від 20.05.2015р.

Від відповідача: ОСОБА_2- голова правління ; ОСОБА_3 згідно довіреності від 23.11.2015р.

Суть спору: Позивач, Комунальне підприємство (далі- КП) «Одескомунтранс», звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Житлово-будівельного кооперативу (далі-ЖБК) „Іллічівський -4» про стягнення заборгованості у сумі 17 312 грн. 50 коп. , пені у сумі 9 763 грн. 30 коп., інфляційних втрат у сумі 11 685 грн. 16 коп., 3% річних у сумі 765 грн. 54 коп.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач проти позову заперечує з мотивів, викладених у запереченнях на позовну заяву.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін , суд встановив:

01 січня 2012р. між ЖБК «Іллічівський -4» (Замовник) та КП „Одескомунтранс (Виробник) був укладений Договір №540 , згідно якого Замовник доручає , а Виробник приймає на себе зобовязання щодо виконання послуг зі зберігання, вивезення та поховання (утилізації) твердих побутових відходів (вивіз ТПВ), накопичених у Замовника , на умовах цього Договору. Накопичені Замовником ТПВ в спеціальні контейнери , передані йому у користування Виробником, останні вивозить до полігону ТПВ та здійснює їх поховання . Право власності на ТПВ до Виробника не переходить.

За умовами розділу 7 Договору він діє з 01.01.2012р. до 31.12.2012р. та до повного виконання фінансових зобовязань. Якщо жодна із сторін не заявить про бажання припинити дію цього Договору за 30 календарних днів до дати його закінчення, цей Договір вважається продовженим на той же строк на тих же умовах.

Відповідно до розділу 2 Договору загальний обсяг ТПВ, які підлягають збиранню, вивезенню та похованню, на термін дії Договору розраховується згідно зазначеної у Договорі формули, виходячи з кількості мешканців, що проживають у будинках, які обслуговуються Замовником. Сума Договору визначається виходячи з кількості мешканців помноженої на норму сміттєнакопичення (2,92 м. куб. на рік) на одного мешканця, помноженої на вартість вивезення 1 куб.м ТПВ, помноженої на кількість календарних днів, на які цей договір укладений , поділений на 365 днів та складає 9 750 грн. (з ПДВ). Вартість вивезення 1 куб.м ТПВ складає 26 грн. 71 коп. (з ПДВ). Кількість мешканців на 01.01.2011р. складає 125 чол. Сума договору коригується в залежності від зміни кількості мешканців станом на перше число кожного місяця , відповідно до чинного законодавства. Сума договору коригується також у разі зміни мінімальної заробітної плати , росту цін на паливно-мастильні матеріали, запасні частини , інші чинники , які складають вартість вивезення 1 куб.м ТПВ, а також у разі виникнення обставин, які відповідно до ст.652 Цивільного кодексу України сторони не могли передбачити при укладанні Договору. Виробник встановлює необхідну кількість контейнерів згідно норм накопичення ТПВ. Встановлення контейнерів оформлюється актом. Визначення кількості контейнерів для збору ТПВ розраховується виходячи з щоденного спорожнення контейнерів, за визначеною у Договорі формулою. Підвезення та встановлення контейнерів на території Замовника , а також зняття та вивіз контейнерів ( у тому числі заміна контейнерів, непридатних для експлуатації), здійснюється Виробником з оформленням відповідних актів , підписаних сторонами. Пошкодження контейнерів оформлюється відповідними актами з вказівкою причин, що викликали пошкодження. Замовник здійснює контроль за вивезенням ТПВ та підписує Акти про надання послуг, які підтверджують виконання Виробником договірних зобовязань. Акти підписуються сторонами не пізніше 5 числа місяця, наступного за звітним та є підставою для оплати послуг Виробника.

Сторони також домовилися, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Форма оплати послуг безготівкова. Замовник вносить плату за послуги на поточний рахунок Виробника не пізніше 10 числа місяця, наступного за тим, у якому надані послуги.

Позивач у справ зазначає, що належним чином виконує свої зобовязання за Договором №540 від 01.01.2012р. , надає передбачені Договором послуги. Але, відповідач ЖБК «Іллічівський -4» свої зобовязання щодо оплати за надані послуги виконує неналежним чином , зокрема, 24.04.2014р. здійснив перерахування грошових коштів у розмірі 1 625 грн. (з ПДВ), що є оплатою за січень-лютий 2014р. згідно призначення платежу. Починаючи з березня 2014р. та по 01.10.2015р. за надані послуги не сплачує, у звязку з чим, за даними КП «Одескомунтранс», за ЖБК «Іллічівський -4» утворилася заборгованість у розмірі 17 312 грн. 50 коп.

Позивач також зазначає, що відповідно до п.5.2 Договору Замовник підписує Акт надання послуг Виробником не пізніше 5 числа місяця наступного за звітним. В порушення умов Договору ЖБК «Іллічівський -4» надані КП «Одескомунтранс» для підписання акти наданих послуг не підписує. Але, за умовами п.10.4 та 10.5 Договору у разі відмови Замовника від підписання актів , передбачених умовами цього договору , він зобовязаний обгрунтувати причини відмови у письмовій формі та надіслати їх Виробнику в строк до 10 числа місяця наступного за звітним; у разі, якщо Замовник не надав Виробнику у вказаний строк обгрунтовану відмову від підписання актів наданих послуг, а також не підписав акти наданих послуг, послуги вважаються наданими належним чином та в повному обсязі , а акт наданих послуг підписаним.

Позивач вважає, що відсутність звернень відповідача- ЖБК «Іллічівський -4» до Виробника щодо неналежного виконання своїх зобовязань за Договором , зокрема, щодо встановлення контейнера, свідчить про наявність контейнера та своєчасне виконання послуг щодо зберігання, вивезення та поховання (утилізації) твердих побутових відходів (вивіз ТПВ), накопичених у Замовника . Адже, відповідно до ст.25 закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобовязаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та обєктів благоустрою, розташованих на прибудинковій території, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами.

Відмову ЖБК «Іллічівський -4» від оплати наданих послуг позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 17 312 грн. 50 коп.

В обгрунтування позову позивач зазначає, що згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Позивач також зазначає, що відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання , на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення , а також три проценти річних від простроченої суми , якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати у сумі 11 685 грн. 16 коп. та 3% річних у сумі 765 грн. 54 коп. , які також просить стягнути з відповідача.

Крім того, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 9 763 грн. 30 коп. виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період , за який стягується заборгованість за період прострочення з 11.04.2014р. по 30.09.2015р.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що за умовами п.2.7 Договору виробник встановлює необхідну кількість контейнерів згідно норм накопичення ТПВ. Встановлення контейнерів оформлюється актом. Згідно п.2.8 Договору визначення кількості контейнерів для збору ТПВ розраховується виходячи з щоденного спорожнення контейнерів, за визначеною у Договорі формулою. Але, КП «Одескомунтранс» своїх зобовязань за Договором не виконало, контейнер для збору ТПВ , накопичених у Замовника - ЖБК «Іллічівський -4» , не встановило, що підтверджується відсутністю відповідного акту , підписаного сторонами.

За таких обставин, відповідач вважає, що у нього не виникло обовязку щодо оплати послуг, які КП «Одескомунтранс» не надавалися.

Відповідач також зазначив, що на прилеглій території , на розі вул.Генерала Петрова, 19 та вул.Космонавтів ,48 , розміщений майданчик - контейнерний термінал зі збору твердих побутових відходів, який обслуговує 12 багатоповерхових будинків , на якому розташовано 4 одиниці контейнерів, які не мають будь-яких позначок стосовно зазначення замовників послуг щодо збору твердих побутових відходів.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст.627 Цивільного кодексу України , відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту , вимог розумності та справедливості.

За приписами ст.629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 січня 2012р. між ЖБК «Іллічівський -4» (Замовник) та КП „Одескомунтранс (Виробник) був укладений Договір №540 , згідно якого Замовник доручає , а Виробник приймає на себе зобовязання щодо виконання послуг зі зберігання, вивезення та поховання (утилізації) твердих побутових відходів (вивіз ТПВ), накопичених у Замовника , на умовах цього Договору. Накопичені Замовником ТПВ в спеціальні контейнери , передані йому у користування Виробником, останні вивозить до полігону ТПВ та здійснює їх поховання .

За умовами п.2.7 Договору Виробник встановлює необхідну кількість контейнерів згідно норм накопичення ТПВ. Встановлення контейнерів оформлюється актом. Згідно п.2.8 Договору визначення кількості контейнерів для збору ТПВ розраховується виходячи з щоденного спорожнення контейнерів, за визначеною у Договорі формулою. Згідно п.2.11 Договору підвезення та встановлення контейнерів на території Замовника , а також зняття та вивіз контейнерів ( у тому числі заміна контейнерів, непридатних для експлуатації) , здійснюється Виробником з оформленням відповідних актів , підписаних сторонами.

Отже, у даному випадку має місце наявність зустрічних зобовязань сторін, адже, у першу чергу, Виробник встановлює необхідну кількість контейнерів згідно норм накопичення ТПВ, що оформлюється відповідним актом. І лише після цього Виробник надає послугу у вигляді зберігання, вивезення та поховання (утилізації) твердих побутових відходів (вивіз ТПВ), накопичених у Замовника , на умовах цього Договору.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, при цьому відповідно до ст.525 цього ж Кодексу одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Ці ж норми містяться у ст.193 Господарського кодексу України, згідно п.1 якої субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до умов договору, а згідно п.7 не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом.

У відповідності до ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського суду. Згідно ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем до матеріалів справи не надано належних та допустимих доказів наявності акту , що свідчить про виконання ним умов Договору щодо встановлення контейнеру на території Замовника ЖБК „Іллічівський-4.

За таких обставин, на думку суду, виходячи з положень Договору №540 від 01.01.2012р., відсутні правові підстави для нарахування відповідачу заборгованості у сумі 17 312 грн. 50 коп.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному , повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Комунального підприємства «Одескомунтранс» - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15 грудня 2015р.

Суддя Н.В. Рога