РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2015Справа №910/25742/15

За позовом: державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "ЗАПОРІЗЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ";

до: приватного акціонерного товариства "ІНФОРМАЦІЙНІ КОМП'ЮТЕРНІ СИСТЕМИ";

про: розірвання договору та стягнення 223.064,65 грн.

За зустрічним позовом: приватного акціонерного товариства "ІНФОРМАЦІЙНІ КОМП'ЮТЕРНІ СИСТЕМИ"

до: державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "ЗАПОРІЗЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ"

про внесення змін до договору.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача (відповідача за зустрічним позовом): Балацький Я.А. - за довіреністю від 19.03.2015 № б/н ;

відповідача (позивача за зустрічним позовом): Гуринець В.О. - за довіреністю від 05.05.2015 № 3089.

С У Т Ь С П О Р У:

Державне підприємство "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "ЗАПОРІЗЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ" звернулося до господарського суду міста Києва із позовом до приватного акціонерного товариства "ІНФОРМАЦІЙНІ КОМП'ЮТЕРНІ СИСТЕМИ" про розірвання договору та стягнення 223.064,65 грн.

Суть спору, який виник за первісним позовом: позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідачем порушено зобов'язання з поставки товару за договором поставки продукції від 19.08.2014 № 319 (1)14 УК, укладеного між сторонами спору. У встановлений договором строк відповідачем не здійснено на користь позивача поставку товару, що є предметом договору, що призвело до звернення позивача до господарського суду шляхом розірвання договору та стягнення з відповідача заборгованості в сумі 223.064,65 грн, з яких: 157.180,40 грн - пеня та 65.884,25 грн штраф.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.09.2015 позовну заяву державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "ЗАПОРІЗЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ" прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/25742/15.

Відповідач (за первісним позовом), скориставшись правом, забезпеченим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким первісний позов відхилив повністю, з урахуванням таких обставин.

По-перше, як вказує відповідач (за первісним позовом), обладнання, яке мало бути поставлене позивачу є обладнанням іноземного виробництва, що імпортується відповідачем на територію України з-за кордону, його вартість прямо залежить від курсу гривні до долару США. Враховуючи те, що курс долару США до гривні, встановлений НБУ значно виріс у порівнянні з курсом на дату укладання договору, а також враховуючи той факт, що починаючи з 2015 року на законодавчому рівні був введений додатковий імпортний збір на даний вид товарів, відповідач не мав можливості здійснити поставку обладнання за цінами зафіксованими сторонами у договорі;

По-друге, відповідач вважає незаконними та такими, що не підлягають задоволенню вимоги про стягнення з останнього одночасно пені та штрафу за порушення строку поставки товару;

По-третє, відповідач вважає незаконним застосування до останнього будь-якого виду цивільної відповідальності за порушення строку виконання зобов'язання, адже таке невиконання не було спричинено його умислом або необережністю, більш того, відповідачем було вжито всіх залежних від нього заходів для належного виконання зобов'язань по поставці товару за договором.

До господарського суду міста Києва 16.11.2015 надійшов зустрічний позов приватного акціонерного товариства "ІНФОРМАЦІЙНІ КОМП'ЮТЕРНІ СИСТЕМИ" до державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "ЗАПОРІЗЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ" про внесення змін до договору.

Суть спору, який виник за зустрічним позовом: позовні вимоги мотивовані тим, що такі чинники, як зростання офіційного курсу долару США до гривні та законодавче введення додаткового імпортного збору на ввізні товари є об'єктивними факторами, що безпосередньо вплинули на ціну товару, що мав поставлятися за договором поставки продукції від 19.08.2014 № 319 (1)14 УК, укладеного між сторонами спору.

За таких обставин, приватне акціонерне товариство "ІНФОРМАЦІЙНІ КОМП'ЮТЕРНІ СИСТЕМИ" було змушене звернутися до господарського суду із зустрічним позовом до державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "ЗАПОРІЗЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ" з метою захисту свого права шляхом внесення змін до договору поставки продукції від 19.08.2014 № 319 (1)14 УК, а саме: в п. 1.1 та п. 3.1 останнього, в частині зміни ціни товарів, які є предметом договору з урахуванням зміни курсу гривні до долару США.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.11.2015 прийнято зустрічну позовну заяву приватного акціонерного товариства "ІНФОРМАЦІЙНІ КОМП'ЮТЕРНІ СИСТЕМИ" для сумісного її розгляду із первісним у справі № 910/25742/15.

Відповідач (за зустрічним позовом), скориставшись правом, забезпеченим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким зустрічний позов відхилив повністю, з урахуванням такого.

По-перше, позивачем (за зустрічним позовом) не наведено жодного доказу того факту, що розірвання спірного договору суперечить суспільним інтересам та спричинить будь-яку шкоду позивачу (за зустрічним позовом), також не обґрунтовано наявність одночасно умов, визначених статтею 652 Цивільного кодексу України, необхідних для зміни договору.

По-друге, укладаючи спірний договір, сторони приймали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане. Відтак, зміна курсу долара США та Євро по відношенню до гривні не свідчить про істотну зміну обставин в розумінні положень статті 652 Цивільного кодексу України відносно спірного договору.

По-третє, з позовної заяви позивача (за зустрічним позовом) неможливо встановити, який саме товар закуповує позивач, у яких виробників та за якою валютою, будь-яких доказів вказаної обставини позивачем (за зустрічним позовом) до суду не подано. Крім того, умови щодо зміни ціни в залежності від зміни індексу інфляції та курсу іноземної валюти до національної валюти України укладеним між сторонами спору договором не передбачені.

В судовому засіданні 07.12.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних представників сторін по суті даного спору та дослідивши наявні докази у матеріалах даної справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між приватним акціонерним товариством "ІНФОРМАЦІЙНІ КОМП'ЮТЕРНІ СИСТЕМИ", як постачальником, (далі - відповідач (за первісним позовом) та державним підприємством "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "ЗАПОРІЗЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ", як покупцем, (далі - позивач (за первісним позовом) укладено договір поставки продукції від 19.08.2014 № 319 (1)14 УК (далі - Договір), за умовами якого відповідач (за первісним позовом) зобов'язується поставити та передати у власність позивач (за первісним позовом) серверне обладнання (далі - товар), а останній прийняти цей товар та оплатити його в порядку та на умовах, визначених Договором (п. 1.1 Договору).

Строк поставки товару - вересень - листопад 2014 (а. 1.2 Договору).

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що загальна сума Договору складає 941.203,61 грн у тому числі ПДВ 156.867,27 грн.

У відповідності до п. 7.2 Договору, за порушення зазначених строків постачання або недопоставку товару відповідач (за первісним позовом) зобов'язаний сплатити позивачу (за первісним позовом) пеню в розмірі 0,1 % вартості товару, по якому допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення більш тридцяти днів, відповідач (за первісним позовом) додатково сплачує позивачу (за первісним позовом) штраф у розмірі семи відсотків від вартості недопоставленого товару. Нарахування штрафних санкцій здійснюється за весь час прострочення виконання зобов'язань.

Сплата неустойки не звільняє винну сторону від виконання договірних зобов'язань (п. 7.3 Договору).

Відповідно до п. 10.2 Договору, цей Договір може бути змінений, розірваний або визнаний недійсним з підстав, передбачених чинним законодавством України.

Між сторонами спору 28.11.2014 укладено додаткову угоду № 1 до Договору, умовами якої передбачено продовження строку поставки товару до 31.12.2014.

В подальшому між сторонами спору 31.12.2014 укладено додаткову угоду № 2 до Договору, умовами якої передбачено продовження строку поставки товару до 31.03.2015.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи із змісту правовідносин, останні є відносинами з поставки товару, відтак, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 54 Цивільного кодексу України.

Приписом ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України унормовано, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ст. 655 Цивільного кодексу України).

Спір за первісним позовом між сторонами судового процесу виник внаслідок допущеного з боку відповідача (за первісним позовом) порушення зобов'язання з поставки товару за Договором. Наведена обставина призвела до звернення позивача (за первісним позовом) до господарського суду за захистом свого порушеного права і охоронюваного законом інтересу шляхом розірвання Договору та стягнення з відповідача заборгованості в сумі 223.064,65 грн, з яких: 157.180,40 грн - пеня та 65.884,25 грн штраф.

Спір за зустрічним позовом між сторонами судового процесу, на думку позивача (за зустрічним позовом) виник у зв'язку з тим, що такі чинники, як зростання офіційного курсу долару США до гривні та законодавче введення додаткового імпортного збору на ввізні товари є об'єктивними факторами, що безпосередньо вплинули на ціну товару, що мав поставлятися за Договором, укладеним між сторонами спору. За таких обставин, позивач (за зустрічним позовом) звернутися до господарського суду із позовними вимогами до відповідача (за зустрічним позовом) з метою захисту свого права шляхом внесення змін до Договору в частині зміни ціни товарів, які є предметом договору з урахуванням зміни курсу гривні до долару США.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що первісний позов державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "ЗАПОРІЗЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ" підлягає задоволенню повністю, а зустрічний позов приватного акціонерного товариства "ІНФОРМАЦІЙНІ КОМП'ЮТЕРНІ СИСТЕМИ" задоволенню не підлягає, з урахуванням такого.

Приписом ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу (ст. 663 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Суд відзначає, жодного підтвердження щодо факту поставки відповідачем позивачеві товару, який визначений у п. 1.2 Договору сторонами спору суду не подано.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Поряд з цим, ст. 549 Цивільного кодексу України унормовано, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, а пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Приписами статті 231 Господарського кодексу України встановлено, що законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

-за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

-за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

За приписом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Загальні норми, якими регулюються відносини суб'єктів господарювання щодо розірвання договорів визначені главою 53 Цивільного кодексу України. Якщо сторони не можуть дійти згоди щодо розірвання договору, вони мають право передати спір на вирішення суду. Під час розірвання або зміни Договору у такий спосіб, потрібно обов'язково дотримуватися вимог передбачених у статтях 651, 652 ЦК України, статті 188 ГК України.

Статтею 651 Цивільного кодексу України визначені підстави для зміни або розірвання договору, а саме: зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Отже, як вже встановлено судом вище, відповідач (за первісним позовом) допустив істотне порушення умов Договору, чим позбавив позивача (за первісним позовом) можливості отримати результат договірних правовідносин сторін, які виникли на підставі Договору, у строк, передбачений його умовами, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про застосування до Договору правил, встановлених ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, є правомірною, тому вказаний правочин підлягає розірванню в судовому порядку.

Заперечення відповідача (за первісним позовом), викладені у відзиві судом відхиляються з таких підстав.

По-перше, умови щодо зміни ціни в залежності від зміни індексу інфляції та курсу іноземної валюти до національної валюти України укладеним між сторонами спору Договором не передбачені.

По-друге, з позовної заяви позивача (за первісним позовом) неможливо встановити, який саме товар закуповує останній, у яких виробників та за якою валютою.

По-третє, вимоги про стягнення з відповідача (за первісним позовом) одночасно пені та штрафу за порушення строку поставки товару є обгрунтованими та не мають характеру застосування до останнього подвійної юридичної відповідальності за одне і теж правопорушення, оскільки відповідно до положень Господарського кодексу України штраф та пеня є окремими видами забезпечення виконання зобов'язань.

По-четверте, відповідач (за зустрічним позовом) з пропозицією про проведення переговорів з метою внесення змін до Договору звернувся до позивача (за первісним позовом) лише 09.11.2015, тобто після звернення останнього до господарського суду з первісним позовом.

Таким чином, підсумовуючи сукупність наведених вище фактів, суд дійшов висновку, що вимоги позивача (за первісним позовом) про розірвання Договору та стягнення з відповідача (за первісним позовом) підлягає задоволенню повністю, з тих підстав, що факт виконання відповідачем (за первісним позовом) зобов'язань з поставки товару за Договором останнім не доведений та документально не підтверджений.

Оскільки відповідач (за первісним позовом) не виконав зобов'язання у строк, встановлений Договором, заявлені позивачем (за первісним позовом) вимоги про стягнення з відповідача (за первісним позовом) пені в сумі 157.180,40 грн та штрафу в сумі 65.884,25 є обґрунтованими та такими, підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача (за первісним позовом), які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Виходячи зі спору, який виник за зустрічним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 652 Цивільного кодексу України, якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Приписами частини вказаної статті встановлено, що зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Укладаючи спірний договір, сторони приймали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав вважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане. Відтак, зміна курсу долара США та Євро по відношенню до гривні не свідчить про істотну зміну обставин в розумінні положень статті 652 Цивільного кодексу України відносно спірного договору. Більш того, позивачем (за зустрічним позовом) не доведено, що при укладанні спірного Договору останній був впевнений в тому, що така зміна обставин не настане.

Також суд враховує, що укладеним між сторонами спору Договором, строк поставки товару - вересень-листопад 2014, зазначений строк був продовжений до 31.12.2014 та до 31.03.2015. Таким чином позивачу (за зустрічним позовом) надавалась можливість поставити товар за Договором до 31.03.2015. Відтак, на момент укладання додаткових угод до Договору позивачем (за зустрічним позовом) вже були порушені зобов'язання з поставки товару за Договором та на момент вирішення спору по суті не виконані.

Підсумовуючи наведені вище факти та обставини даного спору, суд дійшов висновку, що вимога позивача про внесення змін до Договору а саме: в п. 1.1 та п. 3.1 останнього, в частині зміни ціни товарів, які є предметом договору з урахуванням зміни курсу гривні до долару США є необґрунтованою та задоволенню не підлягає, оскільки зміна курсу долара США та Євро по відношенню до гривні не свідчить про істотну зміну обставин в розумінні положень статті 652 Цивільного кодексу України відносно спірного договору.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи

Враховуючи наведене, витрати судового збору, згідно із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, за первісним позовом покладаються на відповідача, а за зустрічним - на позивача за зустрічним позовом.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 60, 82-85, 116-118 Господарського процесуального кодексу України, суд,

В И Р І Ш И В:

1. Первісний позов задовольнити повністю.

2. Розірвати укладений між приватним акціонерним товариством "ІНФОРМАЦІЙНІ КОМП'ЮТЕРНІ СИСТЕМИ" (03005, м. Київ, вул. Смоленська, будинок 31-33; ідентифікаційний код 21670779) та державним підприємством "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "ЗАПОРІЗЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ" (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133; ідентифікаційний код 19355964) договір поставки продукції від 19.08.2014 № 319 (1)14 УК.

3. Стягнути з приватного акціонерного товариства "ІНФОРМАЦІЙНІ КОМП'ЮТЕРНІ СИСТЕМИ" (03005, м. Київ, вул. Смоленська, будинок 31-33; ідентифікаційний код 21670779, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь державного підприємства "НАЦІОНАЛЬНА АТОМНА ЕНЕРГОГЕНЕРУЮЧА КОМПАНІЯ "ЕНЕРГОАТОМ" в особі відокремленого підрозділу "ЗАПОРІЗЬКА АТОМНА ЕЛЕКТРИЧНА СТАНЦІЯ" (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, буд. 133; ідентифікаційний код 19355964, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду) пеню в сумі 157.180 (сто п'ятдесят сім тисяч сто вісімдесят) грн 40 коп.; штраф в сумі 65.884 (шістдесят п'ять тисяч вісімсот вісімдесят чотири) грн 25 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 4.563 (чотири тисячі п'ятсот шістдесят три) грн 97 коп.

4. В задоволенні зустрічного позову відмовити повністю.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14 грудня 2015 року

Суддя С.В. Балац