УХВАЛА

07.12.2015Справа № 910/23862/15

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування»

до 1) Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс»

2) Представництва Відкритого акціонерного товариства «Нижегородський хіміко-фармацевтичний завод»

про стягнення 2 375, 85 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: Шуплякова С.Б.

від відповідача 1: не з'явились

від відповідача 2: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Експрес Страхування» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» та Дочірнього підприємства «Нижфарм-Україна «Акціонерного товариства «Нижегородський хіміко-фармацевтичний завод» про стягнення з відповідача 1 страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 1 865, 85 грн. та франшизу у розмірі 510, 00 грн. - з відповідача 2. Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем страхового відшкодування власнику пошкодженого транспортного засобу, у зв'язку з чим у нього вникло право регресної вимоги до Приватного акціонерного товариства «Європейський страховий альянс» та до власника автомобіля - в сумі, що не покривається страховим полісом.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2015 р. порушено провадження у справі № 910/23862/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 05.10.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2015 р. замінено Дочірнє підприємство «Нижфарм-Україна «Акціонерного товариства «Нижегородський хіміко-фармацевтичний завод» у справі № 910/23862/15 належним відповідачем - Представництвом Відкритого акціонерного товариства «Нижегородський хіміко-фармацевтичний завод» в порядку ст. 24 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, вказаною ухвалою позивача зобов'язано надіслати на адресу Представництва Відкритого акціонерного товариства «Нижегородський хіміко-фармацевтичний завод» копію позовної заяви та доданих до неї документів, докази про що надати суду; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців на Представництво Відкритого акціонерного товариства «Нижегородський хіміко-фармацевтичний завод» з усіма змінами, починаючи з моменту державної реєстрації та станом на листопад 2015 р. у строк до 16.11.2015 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 р. зобов'язано позивача надати суду документально підтверджені відомості, що відповідач 2 є юридичною особою станом на листопад 2015 р. із зазначенням місця його реєстрації.

У даному судовому засіданні представник позивача повідомив про виконання вимог ухвали суду в частині надання суду документально підтверджених відомостей, що відповідач 2 є юридичною особою станом на листопад 2015 р. із зазначенням місця його реєстрації, однак об'єктивних причин щодо неможливості надання витребуваних судом документів не навів.

Між тим, представник позивача повідомив про відсутність у нього будь-яких клопотань, зокрема, в порядку ст.ст. 38,77 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно зі ст.ст. 7, 9 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції. Правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі.

Відповідно ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України до судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З наведеного випливає, що чинним законодавством України на позивача покладено обов'язок доказування наявності обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та подання суду відповідних доказів, необхідних для всебічного розгляду справи.

Пунктом 5 статті 81 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Суд наголошує на тому, що встановити фактичні обставини справи з відповідною достовірністю у суду не вбачається підстав, оскільки позивачем не надано того обсягу відповідних відомостей та доказів на їх підтвердження, які в порядку ст.ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України необхідні для правильного та всебічного розгляду спору.

Так, ненадання позивачем відомостей щодо наявності у Представництва Відкритого акціонерного товариства «Нижегородський хіміко-фармацевтичний завод» статусу юридичної особи станом на листопад 2015 р. фактично унеможливлює розгляд по суті заявлених до відповідача 2 позовних вимог, оскільки за приписами ст.ст. 1, 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу. Позивачами є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. Відповідачами є підприємства та організації, яким пред'явлено позовну вимогу.

Тобто, у зв'язку з неможливістю встановити наявність у Представництва Відкритого акціонерного товариства «Нижегородський хіміко-фармацевтичний завод» статусу юридичної особи, суд не може дійти висновку щодо можливості останнього виступати стороною у господарському процесі.

Крім того, відсутність вказаних відомостей позбавляє суд можливості встановити наявність або відсутність підстав застосування приписів ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Ненадання позивачем відомостей щодо місця реєстрації Представництва Відкритого акціонерного товариства «Нижегородський хіміко-фармацевтичний завод» перешкоджає здійснити належне повідомлення останнього про дату та час судового розгляду даної справи.

В той же час, у суду відсутня можливість отримати такі відомості самостійно, оскільки за наданими позивачем відомостями Представництво Відкритого акціонерного товариства «Нижегородський хіміко-фармацевтичний завод» в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців не значиться.

Однак, жодних заяв про неможливість подати витребувані судом документи, клопотань, в тому числі про витребування доказів в порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, від позивача не надходило, об'єктивних причин, що перешкоджали виконанню вимог суду, позивачем не наведено.

У відповідності до п.п. 1, 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Згідно з п. 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, суд визнає причини неподання позивачем витребуваних відомостей неповажними, а оскільки позивач не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, з метою забезпечення реалізації прав і обов'язків всіх учасників провадження у справі, суд вважає за необхідне залишити позов Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до Представництва Відкритого акціонерного товариства «Нижегородський хіміко-фармацевтичний завод» в частині стягнення 510, 00 грн. без розгляду відповідно до п. 5. ст. 81 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене та керуючись п. 5 ч. 1, ч. 2 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з додатковою відповідальністю «Експрес Страхування» до Представництва Відкритого акціонерного товариства «Нижегородський хіміко-фармацевтичний завод» в частині стягнення 510, 00 грн. залишити без розгляду.

Дана ухвала підлягає оскарженню в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Пригунова А.Б.