РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015Справа №910/27626/15

За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" м. Києва

до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" м. Києва

про відшкодування шкоди, сум за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання, ціна позову 1969,94 грн.

Суддя Паламар П.І.

Представники:

від позивача Жигальська Ю.Ю.,

від відповідача Цілик А.В.

СУТЬ СПОРУ:

у жовтні 2015 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Вусо" звернулося в суд з указаним позовом.

Позивач зазначав, що 11 вересня 2014 р. по вул. Жилянській, 31 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1, під керуванням його власника ОСОБА_3 та "Деу", д.н. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4 під керуванням ОСОБА_5

Унаслідок ДТП було пошкоджено автомобіль НОМЕР_1, та його власнику заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 2431,42 грн.

Позивач як страховик виплатив власнику пошкодженого автомобіля "Хюндай" відповідно до умов укладеного з ним договору добровільного страхування наземного транспорту № 1-01 від 8 вересня 2014 р. страхове відшкодування в розмірі 2026,18 грн.

З підстав ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України позивач просив задовольнити позов, стягнувши з відповідача на свою користь 1526,18 грн. шкоди, 416,41 грн. боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за час прострочення, 27,35 грн. три проценти річних з простроченої суми, а також понесені ним по справі господарські витрати.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги.

Відповідач у відзиві на позовну заяву, його представник у судовому засіданні позов визнав частково у розмірі 1526,18 грн., в іншій частині проти позову заперечив, посилаючись на відсутність у позивача правових підстав для нарахування збитків внаслідок інфляції та трьох процентів річних за час прострочення.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 11 вересня 2014 р. по вул. Жилянській, 31 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів НОМЕР_1, під керуванням його власника ОСОБА_3 та "Деу", д.н. НОМЕР_2, що належить ОСОБА_4 під керуванням ОСОБА_5

Це підтверджується довідкою відділу Державної автомобільної інспекції з обслуговування Голосіївського району Головного Управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві від 12 вересня 2014 р. та постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 р. у справі № 752/15313/14-п.

Унаслідок зіткнення автомобілів було пошкоджено автомобіль Хюндай, д.н. НОМЕР_1, та його власнику заподіяно матеріальну шкоду 2431,42 грн., розмір якої визначено на підставі рахунку-фактури № БА-0015915 від 17 вересня 2014 р., складеного Товариством з обмеженою відповідальністю "Богдан-Авто".

Позивач як страховик виплатив власнику пошкодженого автомобіля "Хюндай" відповідно до умов укладеного з ним договору добровільного страхування наземного транспорту № 1-01 від 8 вересня 2014 р. страхове відшкодування в розмірі 2026,18 грн. шляхом зарахування недоплаченої частини страхової премії позивача на підставі звіту № 6023-70 від 18 вересня 2014 р.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, котра одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої, відшкодовується винною особою.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2014 р. у справі № 752/15313/14-п винним у вчиненні ДТП визнано ОСОБА_5, якого притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_5 як володільця автомобіля Деу, д.н. НОМЕР_2, була застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/9484113 на підставі Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі-Закону) відповідачем.

Таким чином, особами, відповідальними за завдані гр. ОСОБА_3 збитки, в даному випадку є відповідач, відповідно до положень Закону, у межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, та гр. ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 1188 ЦК у тій частині, що не підлягає відшкодуванню відповідачем як страховиком.

Пунктом 36.4. ст. 36 Закону передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З огляду на викладене до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 1-01 від 8 вересня 2014 р. перейшло право вимоги, яке ОСОБА_3 мав до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

За таких обставин, враховуючи, що відповідач всупереч вимог ст. ст. 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у визначений 90-денний термін з часу звернення до нього позивача з вимогю від 13 листопада 2014 р. не відшкодував шкоду за власника забезпеченого ним транспортного засобу, з нього на користь позивача відповідно до ст.ст. 625, 1166 ЦК України підлягає стягненню 1526,18 грн. шкоди (2026,18 грн. шкоди - 500 грн. франшизи), 416,41 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 27,35 грн. три проценти річних з простроченої суми.

Згідно вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що зобов'язання відповідача з відшкодування шкоди є грошовим, тому є підстави для стягнення з нього на користь позивача з підстав ст. 625 ЦК України збитків внаслідок інфляції та сум за прострочення виконання боржником грошового зобов'язання, а доводи відповідача з цього приводу є безпідставними.

Оскільки позов задоволено, понесені по справі господарські витрати стосовно до вимог ст. 49 ГПК України слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" м. Києва задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77, код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо" (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, код 31650052) 1526,18 грн. шкоди, 416,41 грн. збитків внаслідок інфляції за час прострочення, 27,35 грн. три проценти річних з простроченої суми, 1218 грн. витрат по оплаті судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Суддя господарського суду міста Києва П.І.Паламар