ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р. Справа № 917/521/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Шепітько І.І., суддя Медуниця О.Є., суддя Черленяк М.І.

при секретарі Довбиш А.Ю.

за участю представників:

позивача - Чуфістова Ю.Г. за дорученням від 07.12.2015 року

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 5389 П/1-32) на рішення господарського суду Полтавської області від 03 листопада 2015 року у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Тандем", м.Глобіне, Полтавської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Глобине, Полтавської області

про стягнення 444889,74 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 03 листопада 2015 року (суддя Іваницький О.Т.) позов задоволено. Стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро Тандем" борг за неоплачений товар у розмірі 289497,46 грн., пеню у розмірі 10643,55 грн., штраф у розмірі 144748,73 грн. за прострочення виконання зобов'язання та судові витрати у розмірі 8897,79 грн. (а.с.223-228).

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Полтавської області від 03 листопада 2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким в позові відмовити. Вказує на те, що підпис на Договорі та первинних документах не належить відповідачу, проте господарським судом необґрунтовано відхилено повторне клопотання відповідача про призначення по справі експертизи.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу вказує на те, що оскаржене рішення прийняте при повному та всебічному з'ясуванні обставин справи, воно є обґрунтованим і відповідає як фактичним обставинам, так і вимогам чинного законодавства. Вказує на те, що відповідач не заперечує проти автентичності відбитку його печатки на Договорі та первинних документах, при цьому не наводить доказів втрати печатки, її підробки чи інше незаконне використання третіми особами всупереч його волі. На цій підставі просить рішення господарського суду Полтавської області від 03 листопада 2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Відповідач у судове засідання не з'явився, 08 грудня 2015 року його представник направив факсом клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги у зв'язку з неможливістю прибуття у судове засідання.

Розглянувши клопотання представника, заслухавши позицію представника відповідача, колегія суддів приймаючи до уваги наявність у матеріалах справи всіх документів необхідних для розгляду апеляційної скарги, відмовила у задоволенні клопотання.

Приймаючи до уваги належне повідомлення відповідача про час та місце проведення судового засідання, колегія суддів вважає можливим розглядати апеляційну скаргу у справі відповідно до ст.75 ГПК України без участі представника відповідача за наявними в матеріалах справи документами.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин та докази на їх підтвердження, юридичну оцінку, правильність застосування господарським судом Харківської області норм процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 14.05.2012 року між ТОВ ''Агро Тандем'' (продавець) та ФОП ОСОБА_2 (покупець) укладено Договір №16/14/05/12 купівлі - продажу товару на умовах відстрочення платежу (а.с.9,10).

Відповідно до п. п.п. 1.1-1.2 Договору цей Договір визначає умови купівлі-продажу насіння на умовах відстрочення платежу. Предметом договору є Товар, який належить Продавцю на момент укладення Договору або буде набутий Продавцем у майбутньому.

Згідно з п.2.1 Договору асортимент товару, його кількість, термін оплати та поставки, місце передачі товару, ціна визначається в додатках, розрахунках та накладних документах, що є невід'ємвою частиною цього Договору.

У 3.1-3.2.1 Договору зазначено, що орієнтовні ціни Товарів визначаються у Додатках специфікаціях, Фактичні ціна на поставлені товари вказуються у видаткових накладних на поставку товарів покупцю та/або виставлених Покупцеві рахунках. Фактичні ціни товарів на момент їх поставки можуть змінюватись продавцем відносно орієнтованих цін за ініціативою Продавця у разі зміни валютного курсу продажу долара США, що склався на міжбанківському валютному ринку україни на банківський день, що передує дню зміни цін, за даними Інтернетсторінки, а у разі її недоступності або відсутності відповідної інформації на ній - визначається як курс готівкового продажу долару США на початок відповідного дня у банку ВАТ Райфайзен Банк Аваль» у м. Києві

Відповідно до п.5.7 Договору право власності на товар, а також ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження Товару переходить до покупця після передачі товару та підписання відповідних документів (накладних), що свідчать про прийом покупцем товару.

Згідно з п.п. 6.1, 6.2, 6.3 Договору Покупець здійснює оплату партії товару за ціною, вказаною у додатку та/або вказаною в рахунках-фактурі, що може виписуватись продавцем. Товар оплачується на розрахунковий рахунок продавця в національній валюті. Оплата товару проводиться наступним чином: 100% від вартості Товару згідно з додатком та рахунком оплачується покупцем в строк до 05.10.2012 року.

Відповідно до додатку №1 специфікації (п.1), сторони визначили ціну товару у гривні за курсом долара США, який сторони на дату підписання специфікації встановили у розмірі 8,036 грн. за 1 долар США. Таким чином за згодою сторін, вартість товару на дату поставки визначена у еквіваленті долара США (а.с.11).

З копії видаткової накладної №РН - 0000500 від 14.05.2012 року вбачається, що 14.05.2012 року відповідачу поставлено згідно Договору насіння соняшника: НК Бріо 11-ть кг посадочних одиниць на суму в доларах США - 140,20 що по курсу = 8.036 без ПДВ або 12393,04 грн. без ПДВ; Опера ПР 50 кг посадочних на суму - 129,49 доларів США , що по курсу = 8.036 без ПДВ дорівнює - 52028, 50 грн.; НК Рокі 70-т кг посадочних одиниць на суму в доларах США - 134,31,що по курсу =8.036 без ПДВ дорівнює - 75554,50 грн. Всього в гривнях без ПДВ - 139976,04 грн. (а.с.12).

Відповідач відповідно до п. 6.3 Договору отриманий товар повинен був оплатити наступним чином: 100% від вартості Товару згідно з додатком та рахунком покупцем в строк до 05.10.2012 року.

Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав зобов'язання щодо оплати товару, позивач 10.12.2014 року направив на його адресу Вимогу про сплату заборгованості № 225, яка залишена відповідачем буз відповіді та задоволення (а.с.13).

Надаючи правову кваліфікацію обставинам справи колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Вказані норми чинного законодавства передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У ст. ст. 216, 217, 218 Господарського кодексу України зазначено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до пункту 8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" вимоги щодо застосування заходів відповідальності за порушення грошових зобов'язань, визначених в іноземній валюті, мають заявлятися в національній валюті України (гривнях) за офіційним курсом Національного банку України на день заявлення відповідної вимоги (крім випадків, коли стороною зобов'язання, у якому виник спір, одержано відповідну ліцензію Національного

Згідно ч.І ст. 691 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Статтею 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

З наданого до матеріалів справи позивачем розрахунку вбачається, що станом на 03.02.15 року курс долара США згідно інформації про курс валют із визначеного сторонами пунктом 3.2.1 джерела становить 16,62 грн. за 1 долар США, у зв'язку з чим станом на 03.02.2015 року сума заборгованості у національній валюті становила 289497,46 грн. (17418,62 дол. США х 16,62 грн.) (а.с.5).

Відповідач не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції доказів сплати заборгованості за Договором №16/14/05/12.

Колегія суддів ставиться критично до тверджень відповідача у апеляційній скарзі про те, що підпис на Договорі та первинних документах не належить відповідачу, а позивач самостійно поставив відтиски печатки на спірних документах незаконним шляхом, оскільки відповідно до п. 64 Постанови КМУ № 1893 від 27.11.1998 р. «Про затвердження Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію», яка є обов'язковою для всіх підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності порядок обліку, зберігання і використання печаток, штампів і бланків суворої звітності визначається відповідними відомчими інструкціями. Контроль за їх виготовленням, зберіганням та використанням покладається на канцелярії організацій та осіб, відповідальних за діловодство. Відповідно до п. 65 даної Інструкції особи, що персонально відповідають за облік і зберігання печаток, штампів і бланків, призначаються наказами керівників організацій. Таким чином, відповідач несе особисту відповідальність за належну їй печатку, її зберігання та використання.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ухвалою господарського суду Полтавської області від 28.05.2015 року по справі призначалась судова почеркознавча експертиза, проте надання експертного висновку виявилось неможливив у зв'язку з ненаданням в у встановлений строк експертами витребуваних документів. У задоволенні повторного клопотання відповідача про призначення експертизи відмовлено господарським судом, оскільки відповідачем у заявленому клопотанні не мотивована необхідністю проведення у справі повторної судової почеркознавчої експертизи, оскільки між сторонами маються розбіжності у встановленні винних осіб які підписали договір купівлі-продажу товару №16/14/05/12 від 14.05.2012 року та інші первинні бухгалтерських документи.

Приймаючи до уваги, що відповідач не надав ні суду першої інстанції, ні суду апеляційної інстанції доказів сплати заборгованості за доказів сплати заборгованості за Договором №16/14/05/12, колегія суддів вважає, що господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача суми боргу у розмірі 289497,46 грн.

У зв'язку з тим, що відповідач не оплатив отриманий товар у визначені Договором строки, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 10643,55 грн. та штраф у розмірі 144748,73 грн. за прострочення виконання зобов'язання.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що згідно зі Згідно із ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Згідно із ч. 1 та ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Положеннями ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з положеннями ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню, в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 9.3 Договору у випадку несвоєчасної оплати товару згідно п.6.3. Договору Покупець зобов'язаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожен день прострочення.

Згідно з п. 9.5 Договору за несплату або несвоєчасну оплату товару покупець зобов'язується сплатити штраф у розмірі 50% від вартості поставленого товару та інші штрафні санкції у відповідності до чинного законодавства України.

У п. 9.4 Договору сторони відповідно до ст. 259 ЦК України домовились про те, що строк позовної давності щодо штрафних санкцій збільшується до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даним Договором.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що за період з 06.10.2012 року по 06.04.2013 року пеня складає 10643,55 грн., станом на 03.02.2015 року штраф складає 144748,73 грн.

Приймаючи до уваги невиконання відповідачем умов Договору №16/14/05/12 купівлі - продажу, колегія суддів вважає, що господарський суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пеня у розмірі 10643,55 грн. та штраф у розмірі 144748,73 грн.

Таким чином, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що місцевий господарський суд розглянув всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, належним чином проаналізував правовідносини, що виникли між сторонами, та вірно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи відповідача про порушення і неправильне застосування господарським судом норм матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає статтям 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційних скаргах не вбачається.

За таких обставин, апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Полтавської області від 03 листопада 2015 року підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України,

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні клопотання відповідача про відкладення розгляду апеляційної скарги відмовити.

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 03 листопада 2015 року у справі № 917/521/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили

Повна постанова складена 14.12.2015 року.

Головуючий суддя Шепітько І.І.

Суддя Медуниця О.Є.

Суддя Черленяк М.І.