ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.12.2015 Справа № 905/3008/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Левшиної Я.О., при секретарі судового засідання Рильцовій Є.Ю., розглянув матеріали

за позовною заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОПРОМ-ЦЕНТР м. Київ

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства Красносільське с. Красне, Артемівський район, Донецька область

про стягнення відсотків за користування коштами в сумі 828816,00грн.

за участю уповноважених представників:

від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю №44/15 PJD від 19.10.2015р.);

від відповідача: директор ОСОБА_2 (паспорт серія ВТ №065016); ОСОБА_3 (за довіреністю №б/н від 24.11.2015р.).

Відповідно до вимог ст.ст.4-4, 81 ГПК України судовий розгляд здійснювався з фіксацією у протоколі судового засідання.

У судовому засідання 08.12.2015р. суд виходив до нарадчої кімнати для прийняття рішення, після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив повний текст рішення.

СУТЬ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю АГРОПРОМ-ЦЕНТР м. Київ звернулось до господарського суду Донецької області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Красносільське с. Красне, Артемівський район, Донецька область про стягнення відсотків за користування коштами в сумі 828816,00грн.

Відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями, позовну заяву призначено до розгляду судді Левшиній Я.О.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором поставки №С3Р-47-К від 11.02.2013р., внаслідок чого виникли підстави для нарахування відсотків за користування коштами.

Нормативно позивач обґрунтовує свої вимоги, посилаючись на ст. ст. 11, 509, 526, 530, 549, 550, 551, 612, 617, 692 Цивільного кодексу України, ст. 193, 199, 220, 222, 224, 229, 230, 232 Господарського кодексу України, ст. ст. 5, 6 Господарського процесуального кодексу України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав: розрахунок позовних вимог; довіреність №44/15- PJD від 19.10.2015р. на представника; лист господарського суду Донецької області від 25.08.2015р.; ухвалу господарського суду Донецької області від 17.06.2014р.; правоустановчі документи; виписку з ЄДРПОУ стосовно статусу та місцезнаходження позивача; договір поставки №С3Р-47-К від 11.02.2013р.; Специфікації: №1 від 15.03.2013р., №2 від 15.03.2013р., №С3Р-47-К/3 від 28.03.2013р., №С3Р-47-К/4 від 22.04.2013р., №С3Р-47-К/5 від 29.04.2013р., №С3Р-47-К/6 від 13.05.2013р., №С3Р-47-К/7 від 20.05.2013р., №С3Р-47-К/8 від 21.05.2013р., №С3Р-47-К/9 від 27.05.2013р., №С3Р-47-К/10 від 27.05.2013р., №С3Р-47-К/11 від 29.05.2013р., №С3Р-47-К/12 від 31.05.2013р., №С3Р-47-К/13 від 17.06.2013р., №С3Р-47-К/14 від 25.06.2013р., №С3Р-47-К/15 від 03.07.2013р., №С3Р-47-К/16 від 22.07.2013р., №С3Р-47-К/17 від 30.07.2013р., №С3Р-47-К/18 від 19.08.2013р.; рахунки на оплату: №313 від 15.03.2013р., №314 від 15.03.2013р., №439 від 28.03.2013р., №716 від 22.04.2013р., №833 від 29.04.2013р., №945 від 13.05.2013р., №1074 від 20.05.2013р., №1097 від 21.05.2013р., №1184 від 27.05.2013р., №1185 від 27.05.2013р., №1217 від 29.05.2013р., №1235 від 31.05.2013р., №1415 від 17.06.2013р., №1468 від 25.06.2013р., №1500 від 03.07.2013р., №1575 від 22.06.2013р., №1623 від 30.07.2013р., №1704 від 19.08.2013р.; видаткові накладні: №313 від 28.03.2013р., №314 від 28.03.2013р., №314/1 від 17.04.2013р., №439 від 17.04.2013р., №716 від 23.04.2013р., №833 від 29.04.2013р., №945 від 13.05.2013р., №945/1 від 14.05.2013р., №1074 від 20.05.2013р., №1097 від 24.05.2013р., №1184 від 28.05.2013р., №1184/1 від 07.06.2013р., №1185 від 28.05.2013р., №1217 від 30.05.2013р., №1235 від 03.06.2013р., №1415 від 20.06.2013р., №1468 від 25.06.2013р., №1500 від 13.08.2013р., №1575 від 23.07.2013р., №1623 від 05.09.2013р., №1704 від 05.09.2013р.; довіреності: №38 від 28.03.2013р., №58 від 17.04.2013р., №64 від 23.04.2013р., №70 від 29.04.2013р., №73 від 13.05.2013р., №74 від 14.05.2013р., №81 від 20.05.2013р., №83 від 24.05.2013р., №96 від 07.06.2013р., №85 від 27.05.2013р., №88 від 30.05.2013р., №90 від 03.06.2013р., №100 від 19.06.2013р., №104 від 25.06.2013р., №119 від 13.08.2013р., №113 від 23.07.2013р., №126 від 05.09.2013р., №126 від 05.09.2013р.; накладна №140 від 13.05.2013р. на повернення товару; банківські виписки.

Під час розгляду справи позивачем були надані додаткові документи для долучення до матеріалів справи: довідка №2 від 20.11.2015р. про відсутність в провадженні господарських судів або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, спору між тими ж сторонами, про той же предмет, з тих же підстав; позовна заява б/н б/д; заява про зменшення позовних вимог №228 від 14.05.2014р.; акт звірки взаємних розрахунків, складений станом на 10.11.2015р. та докази його направлення відповідачу; заперечення на відзив до позовної заяви №2 від 01.12.2015р. з додатками (накладна №85 від 29.09.2015р., складська квитанція на зерно №3278 від 30.09.2015р., податкова накладна №18 від 29.09.2015р., банківські виписки за 28.02.2014р., 17.03.2014р., 22.07.2014р., 27.08.2014р., 17.09.2014р., 26.09.2014р., 16.10.2014р., 14.10.2014р., 15.10.2014р., 19.12.2014р., 19.01.2015р., 27.08.2015р.); клопотання від 08.12.2015р. про повернення надлишково сплаченого судового збору у розмірі 9593,45грн.

24.11.2015р. на адресу господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №89 від 23.11.2015р., в якому останній проти позову заперечив, посилаючись на відсутність у відповідача заборгованості за договором №С3Р-47-К від 11.02.2013р. на дату подання позовної заяви, а також на висновок Торгово-промислової палати України від 04.09.2014р. про настання форс-мажорних обставин, як на підставу для звільнення від відповідальності за невиконання зобовязань за договором. Також надав: акт звірки взаємних розрахунків, складений станом на 10.11.2015р.; висновок торгово-промислової палати №2843/05-4 від 04.09.2014р. про форс-мажорні обставини; виписку з ЄДРПОУ стосовно статусу та місцезнаходження відповідача; правоустановчі документи.

08.12.2015р. на адресу господарського суду Донецької області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву №100 від 07.12.2015р., в якому останній проти позову заперечив, посилаючись на те, що станом на теперішній час зобовязання відповідача за договором поставки №С3Р-47-К від 11.02.2013р. є повністю виконаним. Також посилався на те, що на договір купівлі-продажу №1/59 від 21.10.2014р. та додаткові угоди до нього припиняють додаткові зобовязання, повязані з первісним зобовязанням. Крім того, відповідач посилався на настання форс-мажорних обставин, які підтверджуються висновком торгово-промислової палати №2843/05-4 від 04.09.2014р., як на підставу для звільнення від відповідальності за невиконання зобовязань за договором. Також надав: договір купівлі-продажу №1/59 від 21.10.2014р., додаткову угоду №1 від 21.10.2014р., додаткову угоду №2 від 18.11.2014р., додаткову угоду №3 від 31.12.2014р., додаткову угоду №4 від 29.09.2015р., лист №118 від 16.05.2013р., акт звірки від 08.04.2014р., накладна №85 від 29.09.2015р., товарно-транспортні накладні: №45 від 29.09.2015р., №46 від 29.09.2015р., висновок торгово-промислової палати №2843/05-4 від 04.09.2014р. про форс-мажорні обставини, договір №С-118-К від 07.02.2013р.

Представник позивача у судове засідання 08.12.2015р. зявився, підтримав свою позицію.

Представники відповідача у судове засідання 08.12.2015р. зявились, проти позову заперечили в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

11.02.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю АГРОПРОМ-ЦЕНТР, м. Київ (постачальник) та Відкритим акціонерним товариством Красносільське с. Красне, Артемівський район, Донецька область (покупець) укладений договір поставки товару №С3Р-47-К (далі договір), згідно п. 1.1. якого постачальник зобов'язався поставляти покупцеві продукцію сільськогосподарського та виробничо-технічного призначення (товар), а покупець прийняти товар та оплатити його вартість.

Найменування товару, його кількість, ціна й загальна вартість указується в специфікаціях, які підписуються повноважними представниками сторін й є невідємною частиною даного договору. (п. 1.2. договору).

У розділі 3 договору Сторони дійшли згоди щодо ціни й розрахунків:

- ціна партії Товару й загальна його вартість указуються в Специфікаціях (п.3.1 Договору);

- строки оплати Товару вказуються в Специфікаціях. Якщо товар буде поставлено з відстроченням розрахунків на визначений строк в специфікації, це вважатиметься - Товарним кредитом в розумінні ПКУ і ст.694 ЦКУ (п.3.2 Договору);

- Покупець зобов'язаний оплатити Постачальникові Товар у строки й у порядку, зазначеному у Специфікації, а також здійснити перерахування ціни Товару в порядку, передбаченому дійсним Договором (специфікацією) (п.3.3 Договору);

- ціна товару, зазначена в Специфікації визначається на дату її складання відповідно до курсу іноземної валюти, встановленому за домовленістю сторін. Товар оплачується Покупцем за ціною встановленою у Специфікації. (п.3.6 Договору);

Згідно п.4.2 договору у випадку несвоєчасної оплати Товару, Покупець сплачує Постачальникові пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення платежу за весь період прострочення, а у разі прострочення понад двадцять днів Покупець сплачує Постачальнику штраф у розмірі десяти відсотків від суми заборгованості.

У відповідності до п.4.6 Договору, якщо покупець прострочить оплату Товарного кредиту або передплати, на прострочену суму заборгованості (передплату або Товарний кредит) нараховуються проценти у розмірі 0,15%, а при простроченні більш ніж на 10 днів на прострочену суму заборгованості нараховується процент у розмір 0,5% за кожен день прострочення від дня, коли Товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

За умовами п.п. 6.1.,6.2., даний договір діє з моменту підписання по 31.12.2013р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобовязань за договором.

15.03.2013р. між сторонами підписано специфікацію №1 до договору, де визначили асортимент та кількість товару, строк поставки, умови поставки, ціну та загальну вартість яка склала 6160,08грн., умови оплати 50% (3080,04грн.) 20.03.2013р., 50% (3080,04грн.) - 15.10.2013р.

15.03.2013р. між сторонами підписано специфікацію №2 до договору, де визначили асортимент та кількість товару, строк поставки, умови поставки, ціну та загальну вартість яка склала 231545,76грн., умови оплати 20% (5696,08грн.) 29.03.2013р., 30% (8544,12грн.) 01.09.2013р., 50% (14240,20грн.) 15.10.2013р.

28.03.2013р. між сторонами підписано специфікацію №С3Р-47-К/3 до договору, де визначили асортимент та кількість товару, строк поставки, умови поставки, ціну та загальну вартість яка склала 123494,76грн., умови оплати 20% (24698,95грн.) 15.04.2013р., 80% (98795,81грн.) 15.10.2013р.

22.04.2013р. між сторонами підписано специфікацію №С3Р-47-К/4 до договору, де визначили асортимент та кількість товару, строк поставки, умови поставки, ціну та загальну вартість яка склала 32400,00грн., умови оплати 50% (16200,00грн.) 01.07.2013р., 50% (16200,00грн.) 02.09.2013р.

29.04.2013р. між сторонами підписано специфікацію №С3Р-47-К/5 до договору, де визначили асортимент та кількість товару, строк поставки, умови поставки, ціну та загальну вартість яка склала 12384,96грн., умови оплати:100% 30.09.2013р.

13.05.2013р. між сторонами підписано специфікацію №С3Р-47-К/6 до договору, де визначили асортимент та кількість товару, строк поставки, умови поставки, ціну та загальну вартість яка склала 44718,00грн., умови оплати 20% (8943,60грн.) 20.05.2013р., 80% (35774,40грн.) 30.09.2013р.

20.05.2013р. між сторонами підписано специфікацію №С3Р-47-К/7 до договору, де визначили асортимент та кількість товару, строк поставки, умови поставки, ціну та загальну вартість, яка склала 27540,00грн., умови оплати:100% 16.09.2013р.

01.05.2013р. між сторонами підписано специфікацію №С3Р-47-К/8 до договору, де визначили асортимент та кількість товару, строк поставки, умови поставки, ціну та загальну вартість яка склала 48970,80грн., умови оплати:100% 16.09.2013р.

27.05.2013р. між сторонами підписано специфікацію №С3Р-47-К/9 до договору, де визначили асортимент та кількість товару, строк поставки, умови поставки, ціну та загальну вартість яка склала 235974,24грн., умови оплати:100% 31.10.2013р.

27.05.2013р. між сторонами підписано специфікацію №С3Р-47-К/10 до договору, де визначили асортимент та кількість товару, строк поставки, умови поставки, ціну та загальну вартість, яка склала 22860грн., умови оплати 20% (4572,00грн.) 31.05.2013р., 80% (18288,00грн.) 15.10.2013р.

29.05.2013р. між сторонами підписано специфікацію №С3Р-47-К/11 до договору, де визначили асортимент та кількість товару, строк поставки, умови поставки, ціну та загальну вартість яка склала 50911,20грн., умови оплати:100% 15.10.2013р.

31.05.2013р. між сторонами підписано специфікацію №С3Р-47-К/12 до договору, де визначили асортимент та кількість товару, строк поставки, умови поставки, ціну та загальну вартість яка склала 5073,86грн., умови оплати:100% 02.09.2013р.

17.06.2013р. між сторонами підписано специфікацію №С3Р-47-К/13 до договору, де визначили асортимент та кількість товару, строк поставки, умови поставки, ціну та загальну вартість яка склала 3309,72грн., умови оплати:100% 16.09.2013р.

25.06.2013р. між сторонами підписано специфікацію №С3Р-47-К/14 до договору, де визначили асортимент та кількість товару, строк поставки, умови поставки, ціну та загальну вартість яка склала 46962,00грн., умови оплати:100% 25.09.2013р.

03.07.2013р. між сторонами підписано специфікацію №С3Р-47-К/15 до договору, де визначили асортимент та кількість товару, строк поставки, умови поставки, ціну та загальну вартість яка склала 133716,00грн., умови оплати:100% 30.09.2013р.

22.07.2013р. між сторонами підписано специфікацію №С3Р-47-К/16 до договору, де визначили асортимент та кількість товару, строк поставки, умови поставки, ціну та загальну вартість яка склала 14299,20грн., умови оплати:100% 16.09.2013р.

30.07.2013р. між сторонами підписано специфікацію №С3Р-47-К/17 до договору, де визначили асортимент та кількість товару, строк поставки, умови поставки, ціну та загальну вартість яка склала 313236,00грн., умови оплати 30% (93970,80грн.) 15.08.2013р., 70% (219265,20грн.) 01.03.2014р.

19.08.2013р. між сторонами підписано специфікацію №С3Р-47-К/18 до договору, де визначили асортимент та кількість товару, строк поставки, умови поставки, ціну та загальну вартість яка склала 31480,80грн., умови оплати 50% (15740,40грн.) 29.08.2013р., 50% (15740,40грн.) 30.09.2013р.

На виконання умов договору, позивач здійснив поставку товару за договором поставки №С3Р-47-К від 11.02.2013р. на загальну суму 1385037,38грн., що підтверджується видатковими накладними: №313 від 28.03.2013р., №314 від 28.03.2013р., №314/1 від 17.04.2013р., №439 від 17.04.2013р., №716 від 23.04.2013р., №833 від 29.04.2013р., №945 від 13.05.2013р., №945/1 від 14.05.2013р., №1074 від 20.05.2013р., №1097 від 24.05.2013р., №1184 від 28.05.2013р., №1184/1 від 07.06.2013р., №1185 від 28.05.2013р., №1217 від 30.05.2013р., №1235 від 03.06.2013р., №1415 від 20.06.2013р., №1468 від 25.06.2013р., №1500 від 13.08.2013р., №1575 від 23.07.2013р., №1623 від 05.09.2013р., №1704 від 05.09.2013р.

Дані накладні були підписані уповноваженими представниками відповідача, які діяли на підставі довіреностей: №38 від 28.03.2013р., №58 від 17.04.2013р., №64 від 23.04.2013р., №70 від 29.04.2013р., №73 від 13.05.2013р., №74 від 14.05.2013р., №81 від 20.05.2013р., №83 від 24.05.2013р., №96 від 07.06.2013р., №85 від 27.05.2013р., №88 від 30.05.2013р., №90 від 03.06.2013р., №100 від 19.06.2013р., №104 від 25.06.2013р., №119 від 13.08.2013р., №113 від 23.07.2013р., №126 від 05.09.2013р., №126 від 05.09.2013р.

Відповідач здійснив часткову оплату поставленого товару за договором №С3Р-47К від 11.02.2013р. в загальному розмірі 804799,50грн., що підтверджується банківськими виписками, доданими до матеріалів справи. Відповідачем також було повернуто товар позивачу на загальну суму 33985,68грн., що підтверджується накладною №140 від 13.05.2013р. Крім того, між сторонами було проведено зарахування зустрічних однорідних вимог на решту боргу за договором №С3Р-47К від 11.02.2013р. (в загальному розмірі 546252,20грн.), що підтверджується договором купівлі-продажу №1/59 від 21.10.2014р. та додатковою угодою №4 від 29.09.2015р.

Відповідач свої зобовязання з оплати вартості поставленого товару виконав з порушенням строків, визначених договором та специфікаціями.

Враховуючи викладені вище обставини, позивач звернувся до господарського суду Донецької області з розглядуваним спором.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

Як вбачається із матеріалів справи, сутність розглядуваного позову полягає у примусовому спонуканні відповідача до сплати відсотків за користування коштами в сумі 828816,00грн. за договором поставки №С3Р-47-К від 11.02.2013р., передбачених п. 4.6. договору.

Виходячи з принципу повного, всебічного та обєктивного розгляду всіх обставин справи суд вважає вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню, враховуючи наступне:

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання згідно із ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України, ст.174 Господарського кодексу України виникають, зокрема, з договору.

Враховуючи статус сторін, характер правовідносин між учасниками договору, останні (правовідносини) регулюються насамперед відповідними положеннями Господарського і Цивільного кодексів України та умовами укладеного договору поставки №С3Р-47-К від 11.02.2013р.

Беручи до уваги правову природу укладеного договору, кореспондуючі права та обов'язки його сторін, оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватися судом з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з поставки.

Як встановлено ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у власність у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як розяснено в п.п.1.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" передбачено, що - якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів частини другої статті 530 Цивільного кодексу України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису частини першої статті 692 ЦК України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

При цьому, приписи ч.7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобов'язання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами ст. 629 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості договору для виконання сторонами.

Як вбачається із договору, сторони дійшли згоди щодо оплати саме у пункті 3.3 договору: покупець зобов'язаний оплатити постачальникові товар у строки й у порядку, зазначеному у специфікації, а також здійснити перерахування ціни товару в порядку, передбаченому дійсним договором (специфікацією).

В специфікаціях сторони встановили строки оплати, що врегульовані самими ж сторонами в добровільному порядку, без заперечень та зауважень. Сторонами визначено наступні умови оплати: за специфікацією №1 від 15.03.2013р. - 50% (3080,04грн.) 20.03.2013р., 50% (3080,04грн.) - 15.10.2013р., за специфікацією №2 від 15.03.2013р.- 20% (5696,08грн.) 29.03.2013р., 30% (8544,12грн.) 01.09.2013р., 50% (14240,20грн.) 15.10.2013р., за специфікацією №С3Р-47-К/3 від 28.03.2013р. - 20% (24698,95грн.) 15.04.2013р., 80% (98795,81грн.) 15.10.2013р., за специфікацією №С3Р-47-К/4 від 22.04.2013р.- 50% (16200,00грн.) 01.07.2013р., 50% (16200,00грн.) 02.09.2013р., за специфікацією №С3Р-47-К/5 від 29.04.2013р.- 100% 30.09.2013р., за специфікацією №С3Р-47-К/6 від 13.05.2013р. - 20% (8943,60грн.) 20.05.2013р., 80% (35774,40грн.) 30.09.2013р., за специфікацією №С3Р-47-К/7 від 20.05.2013р.: 100% 16.09.2013р., за специфікацією №С3Р-47-К/8 від 21.05.2013р.: 100% 16.09.2013р., за специфікацією №С3Р-47-К/9 від 27.05.2013р.:100% 31.10.2013р., за специфікацією №С3Р-47-К/10 від 27.05.2013р.:100% 31.05.2013р., за специфікацією №С3Р-47-К/11 від 29.05.2013р.: 100% - 15.10.2013р., за специфікацією №С3Р-47-К/12 від 31.05.2013р.: 100% 02.09.2013р., за специфікацією №С3Р-47-К/13 від 17.06.2013р.: 100% 16.09.2013р., за специфікацією №С3Р-47-К/14 від 25.06.2013р.: 100% 25.09.2013р., за специфікацією №С3Р-47-К/15 від 03.07.2013р.: 100% 30.09.2013р., за специфікацією №С3Р-47-К/16 від 22.07.2013р. 100% 16.09.2013р., за специфікацією №С3Р-47-К/17 від 30.07.2013р.- 30% (93970,80грн.) 15.08.2013р., 70% (219265,20грн.) 01.03.2014р., за специфікацією №С3Р-47-К/18 від 19.08.2013р. - 50% (15740,40грн.) 29.08.2013р., 50% (15740,40грн.) 30.09.2013р.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено вільне укладення договору сторонами, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом розділу 5 Господарського кодексу України, за загальним правилом, учасники господарських відносин відповідають за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання на умовах, визначених положеннями статей, що містить даний розділ Господарського кодексу України, якщо інше не передбачено договором, та не відноситься до спеціальних суб'єктів, відповідальність яких встановлена законом за певний вид правопорушення.

З огляду на встановлений ст. ст. 6, 627 ЦК України, принцип свободи договору, сторони при укладанні договору вправі встановлювати міру відповідальності за порушення умов договору на власний розсуд.

Позивач посилаючись на п.4.6 договору заявив вимогу про стягнення відсотків у сумі 828816,00грн. З пункту 4.6 договору, вбачається, що якщо покупець прострочить оплату Товарного кредиту або передплати, на прострочену суму заборгованості (передплату або Товарний кредит) нараховуються проценти у розмірі 0,15%, а при простроченні більш ніж на 10 днів на прострочену суму заборгованості нараховується процент у розмір 0,5% за кожен день прострочення від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідно до п.1.1 договору поставки №С3Р-47К від 11.02.2013р., постачальник зобов'язується поставляти покупцеві продукти сільськогосподарського та виробничо-технічного призначення, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його вартість.

Тобто, між сторонами виникли правовідносини з поставки продукції сільськогосподарського та виробничо-технічного призначення, а не купівлі-продажу товару в кредит, які підпадають під регулювання норм ст.712 Цивільного кодексу України та ст.ст.264-271 Господарського кодексу України. Це є господарський договір, про що свідчить існування між сторонами саме господарських правовідносин.

В даному випадку специфікаціями №1 від 15.03.2013р., №2 від 15.03.2013р., №С3Р-47-К/3 від 28.03.2013р., №С3Р-47-К/4 від 22.04.2013р., №С3Р-47-К/5 від 29.04.2013р., №С3Р-47-К/6 від 13.05.2013р., №С3Р-47-К/17 від 30.07.2013р., №С3Р-47-К/18 від 19.08.2013р. сторони встановили саме строки оплати, що врегульовані самими ж сторонами в добровільному порядку, без заперечень та зауважень у першому реченні п.3.2 Договору без можливості застосування до цих правовідносин другого речення цього пункту договору, оскільки тільки просте зазначення 2-х конкретних дат оплати продукції двома частинами не є становленням товарного кредиту в розумінні норм. ст.694 Цивільного кодексу України. Крім того, специфікаціями №С3Р-47-К/7 від 20.05.2013р., №С3Р-47-К/8 від 21.05.2013р., №С3Р-47-К/9 від 27.05.2013р., №С3Р-47-К/10 від 27.05.2013р., №С3Р-47-К/11 від 29.05.2013р., №С3Р-47-К/12 від 31.05.2013р., №С3Р-47-К/13 від 17.06.2013р., №С3Р-47-К/14 від 25.06.2013р., №С3Р-47-К/15 від 03.07.2013р., №С3Р-47-К/16 від 22.07.2013р. визначена одна дата оплати в розмірі 100% загальної сплати.

Згідно з частиною другою статті 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Крім того, як вже зазначено, між сторонами не укладено договору, що підпадає під приписи ст.694 Цивільного кодексу України. Тому посилання позивача на нібито встановлення в договорі нарахування процентів за користування товарним кредитом спростовуються матеріалами справи і в даному випадку сторонами в договорі передбачено нарахування цих процентів саме в якості відповідальності (розділ IV Договору «Наслідки порушення зобов'язань»), що повинна бути застосована до відповідача у випадку прострочення його добровільного виконання зобов'язання.

Частиною третьою статті 692 ЦК України передбачено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Ця правова норма є спеціальною і поширює свою дію лише на правовідносини, пов'язані з купівлею-продажем товару, або на правовідносини, до яких згідно із чинним законодавством застосовуються положення про купівлю-продаж.

Частиною 3 статті 692 ЦК України фактично конкретизовано передбачений статтею 536 цього Кодексу обов'язок боржника сплачувати встановлений договором або законом розмір процентів за користування чужими грошовими коштами та передбаченестаттею 625 цього Кодексу право продавця вимагати від покупця сплати 3 % річних за весь час прострочення, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У розумінні зазначених статей проценти є не відповідальністю, а платою за весь час користування грошовими коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.

Зі змісту цих статей випливає, що договором може бути встановлено лише інший розмір процентів річних, а не інший спосіб їх обчислення.

Судові витрати у відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

08.12.2015р. через канцелярію суду позивач надав заяву про повернення надлишково сплаченого судового збору у розмірі 9593,45грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач просив стягнути з відповідача відсотки за користування коштами в сумі 828816,00грн. Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 22025,69грн.

У відповідності до ч. 3 ст. 6 Закону України Про судовий збір у такому випадку слід сплачувати судовий збір за ставками, встановленими для позовних заяв майнового характеру, які згідно ч. 2 ст. 4 вказаного Закону складають для господарський судів: за подачу позовної заяви майнового характеру сплачується 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати

1,5 відсотки ціни позову дорівнює судовому збору у розмірі 12432,24грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ст. 7 Закону України Про судовий збір сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Враховуючи наведене, сплачений судовий збір у розмірі 9593,45грн. підлягає поверненню Товариству з обмеженою відповідальністю АГРОПРОМ-ЦЕНТР, м. Київ.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1, 4-2, 4-3, 4-6, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ч.1 ст.7 Закону України Про судовий збір, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОПРОМ-ЦЕНТР, м. Київ до Відкритого акціонерного товариства Красносільське с. Красне, Артемівський район, Донецька область про стягнення відсотків за користування коштами в сумі 828816,00грн. відмовити.

Повернути з державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю АГРОПРОМ-ЦЕНТР, м. Київ судовий збір у розмірі 9593,45грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

У судовому засіданні 08.12.2015р. проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано 14.12.2015р.

Суддя Я.О. Левшина

Вх: 18352/15

надруковано 2 прим.:

1 - ГСДО,

1- позивачу.