РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015Справа №910/26472/15

За позовом Державного підприємства «Костопільське лісове господарство»

до Міністерства оборони України

про стягнення 35079,60 грн.

Суддя Маринченко Я.В.

Представники сторін:

від позивача: Прокопчук С.О. (представник за довіреністю);

від відповідача: Дягель І.І. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року ДП «Костопільстке лісове господарство» звернулось до суду з позовом до Міністерства оборони України про стягнення заборгованості за поставлений товар у розмірі 25079,60 грн.

Позовні вимоги обгрунтовуються тим, позивач, у відповідності до укладеного 19.12.2014 між сторонами Договору № 343/3/70/12-20 про закупівлю товарів за державні кошти, поставив відповідачу лісоматеріали на загальну суму 35079,60 грн., проте відповідач у порядку та у строки, обумовлені Договором вказаний товар не оплатив.

На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за вказаним договором у розмірі 35079,60 грн.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував, вказавши, що на підставі вказаного договору позивачем було поставлено лісоматеріали на загальну суму 35079,60 грн., проте оскільки звіт про закінчення переговорної процедури закупівлі комітетом з конкурсних торгів МОУ було затверджено лише 30.12.2014, а отримано ГУ оперативного забезпечення ЗСУ 06.01.2015, зареєструвати відповідні фінансові зобов'язання в органах казначейської служби було неможливо. У зв'язку з тим, що кошти на закупівлю зазначеного товару було виділено з резервного фонду Державного бюджету України у 2014 році і на 2015 рік вказані витрати не заплановано, МОУ не має можливості оплатити отриманий товар.

На підставі викладеного просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Положеннями ст. 712 ЦК України визначено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що 19.12.2014 між Міністерством оборони України «замовник) та ДП «Костопільське лісове господарство» (постачальник) укладено договір №343/3/70-12-20 про закупівлю товарів за державні кошти, у відповідності до умов якого постачальник зобов'язався до 20.12.2014 поставити замовникові деревину необроблену 11 лотів, а саме лот 8 лісоматеріали круглі типу «стойка» 55,00 куб.м у асортименті, кількості та за цінами, зазначеними в специфікації постачання товарів, а замовник зобов'язався прийняти і оплатити товар.

Пунктом 1.4 Договору встановлено, що підставою для укладення Договору є рішення комітету з конкурсних торгів Міністерства оборони України (протокол « 75511/14 від 13.11.2014).

Згідно пункту 3.1 Договору Ціна за одиницю товару визначається, відповідно до Специфікації даного Договору. Вартість товару становить 35079,60 грн. Оплата товару здійснюється за рахунок коштів, виділених за КПКВ2101710, КЕКВ 2210, стаття 1127.

Умовами пункту 4.1Договору передбачено, що розрахунки за поставлені та належним чином прийняті товари належної якості та кількості проводяться шляхом оплати замовником після пред'явлення постачальником рахунку-фактури (2 примірники) протягом 20 банківських днів з дати постачання , за умови надходження бюджетних коштів на рахунок Міністерства оборони України за даним кодом видатків.

Відповідно до положень п.10.1 Договору цей Договір набирає чинності з моменту підписання його двома сторонами і діє до 31.12.2014, а з питань розрахунків - до повного виконання сторонами зобов'язань по даному Договору.

Позивач належним чином виконав свої зобов'язання, здійснивши поставку лісоматеріалів на загальну суму 35079,60 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи Актом приймання №928, видатковою накладною №РН00-742 від 19.12.2014 та не заперечується відповідачем.

Разом з тим відповідач прийняті лісоматеріали не оплатив у строки та у порядку, визначені умовами договору, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 35079,60 грн. Вказана заборгованість підтверджується Актом звірки взаєморозрахунків (поставки товару) за спірним Договором та не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення вказаної заборгованості з відповідача на користь позивача..

Доводи відповідача щодо надання звітів до органів Державного казначейства із запізненням, внаслідок чого відповідні фінансові зобов'язання відповідача не зареєстровано, наслідком чого стало ненадходження бюджетних коштів на оплату поставленого товару та відсутність бюджетного фінансування для оплати отриманого товару в 2015 році, як на підстави відмови у позові судом оцінюються критично, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Разом з тим, вказана норма не може бути застосована до спірних правовідносин, оскільки подією є явище, що виникає незалежно від волі людей, а надходження бюджетних коштів на рахунок замовника є дією, яка залежить від волевиявлення іншої особи, тобто фактично договір містить умову, відповідно до якої виконання зобов'язання з оплати коштів за виконані роботи пов'язано з дією особи, яка не є стороною такого договору.

Проте, за змістом ст. 511 ЦК України, зобов'язання не може створювати обов'язку для третьої особи. Крім того, згідно з ч. 2 ст. 528 ЦК України, навіть у випадку покладення виконання обов'язку боржником на іншу особу, відповідальним за виконання зобов'язання залишається боржник, а не така особа.

Отже, враховуючи викладене, відсутність бюджетного призначення на фінансування оплати товару за договором не може бути підставою для звільнення замовника від обов'язку оплати отриманий товар, оскільки в разі відсутності коштів для оплати замовник був вправі та мав фактичну можливість призупинити виконання умов договору з моменту виявлення відсутності коштів для оплати товару, а не приймати їх результати.

Згідно зі статтею 33 ГПК України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона, як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

На підставі положень ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 32-38, 47, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Міністерства оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, 6; ідентифікаційний код 00034022) на користь Державного підприємства «Костопільське лісове господарство» (35000, Рівненська обл., м. Костопіль, вул. Дубки, 2; ідентифікаційний код 00992800) заборгованість в сумі 35079 (тридцять п'ять тисяч сімдесят дев'ять) грн. 60 коп. та витрати на сплату судового збору в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Я.В. Маринченко