ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

08.12.2015р. Справа № 28/62

Господарський суд Донецької області у складі судді Уханьової О.О., при секретарі судового засідання Полюшкіні Я.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали:

скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління

активами "ІЗІ ЛАЙФ" м. Київ

на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України

по справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління

активами "ІЗІ ЛАЙФ" м. Київ

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Місто на воді м. Донецьк

за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний

промислово-інвестиційний банк м. Київ в особі філії Пролетарське

відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Донецьк м. Донецьк

про стягнення 24774810,20грн.

за участю представників сторін :

від позивача(скаржника) ОСОБА_1 за довіреністю №312 від 06.12.2014р.

від ВДВС ОСОБА_2 за довіреністю №20-11/172 від 28.04.2015р.,

від відповідача не явився,

від третьої особи ОСОБА_1 за довіреністю №09-32/858 від 15.12.2014р.

суть скарги:

19.02.2013р. господарський суд Донецької області прийняв рішення по справі якім вирішив задовольнити позов ТОВ Компанія з управління активами Ізі Лайф м. Київ до ТОВ Місто на воді м. Донецьк, за участю третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк м. Київ в особі філії Пролетарське відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Донецьк м. Донецьк про стягнення 24774810,20грн. в повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Місто на воді (83102, м. Донецьк, пр. Ленінський 11б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Ізі Лайф (03040, м. Київ, пр-т 40-річчя Жовтня, б. 92/1, ) заборгованість за кредитом - 17958059,31грн., 4792323,32грн. заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом, 28900,00грн. заборгованість за нарахованою, але не отриманою комісійною винагородою, пеню за несвоєчасну сплату суми кредиту - 1573175,20грн., пеню за несвоєчасну сплату суми відсотків за користування кредитом - 419820,65грн., пеню за несвоєчасну сплату суми комісійної винагороди - 2531,72грн., судові витрати по сплаті державного мита в сумі 25500,00грн, 236,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

11.03.2013р. господарським судом Донецькой області виданний наказ на виконання цього рішення.

05.11.2015р. до господарського суду Донецької області надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" м. Київ на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України.

В цій скарзі скаржник просить визнати дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України щодо відмови у відкритті виконавчого провадження неправомірними та зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання рішення господарського суда Донецькой області № 28/62 від 19.20.2013р., виданного господарським судом Донецькой області 11.03.2013р. та накласти арешт на майно та грошові кошти боржника, що містяться на рахунках боржника в межах суми стягнення, визначеної у виконавчому документі.

В підтверження надав копії заяви про примусове виконання рішення, постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження, наказ господарського суда Донецькой області від 11.03.2013р.

В підтвердження викладених обставин скаржник надав копії заяви про примусове виконання рішення від 13.10.2015р., фіскального чеку та опису вкладення у цінний лист з поштовою відміткою про приймання до відправлення 13.10.2015р. заяви про примусове виконання рішення від 13.10.2015р. з доданими документами, супровідного листа від 21.10.2015р. №28872-0-33-15/20-1/9, постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження №49094009 від 21.10.2015р., наказу господарського суду Донецької області від 11.03.2013р.

18.11.2015р. на адресу господарського суду Донецької області від ВДВС надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги на іншу дату. Клопотання судом розглянуто та задоволено.

08.12.2015р. представник стягувача в судове засідання явився, наполягав на задоволенні скарги, оскільки виконавче провадження до теперішнього часу не відкрите, наказ господарського суду від 11.03.2011р. не прийнято до виконання ВДВС та знаходиться у стягувача. Крім того, зазначив, що копія довіреності, яка знаходиться в матеріалах справи 28/62 та засвідчена належним чином, тотожна довіреності наданої до заяви про відкриття виконавчого провадження

08.12.2015р. представник ДВС в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, в усному порядку зазначив, що у ДВС наявна лише постанова №49094009 від 21.10.2015р. Крім того, в судовому засіданні судом оглянута вищезазначена постанова.

Представники боржника не скористались своїм законним правом на участь в судовому засіданні, про час і місце якого повідомлені належним чином шляхом направлення ухвали суду на юридичну адресу підприємства.

Листом вих. № 7-14-197 від 06.05.2015р. „Укрпошта" повідомила про припинення приймання поштових відправлень на /з територію (ї) Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Донецьк.

Приймаючи до уваги, що відповідно до п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014р. №01-06/1290/14 ухвали господарського суду розміщені в мережі Інтернет за адресою http://www.reyestr.court.gov.ua та на офіційному веб-порталі Судова влада України, він вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду судом справи.

Все вказане вище свідчить про те, що господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення боржника про день, місце та час судового засідання.

Розглянувши матеріали справи та надані сторонами документи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд -,

встановив:

Рішенням господарського суду Донецької області від 19.02.2013р. задоволено позов ТОВ Компанія з управління активами Ізі Лайф м. Київ до ТОВМісто на воді м. Донецьк, за участю третьої особи , яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ПАТ Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк м. Київ в особі філії Пролетарське відділення ПАТ Промінвестбанк в м. Донецьк м. Донецьк про стягнення 24774810,20грн. в повному обсязі.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Місто на воді (83102, м. Донецьк, пр. Ленінський 11б, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Компанія з управління активами Ізі Лайф (03040, м. Київ, пр-т 40-річчя Жовтня, б. 92/1, ) заборгованість за кредитом - 17958059,31грн., 4792323,32грн. заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом, 28900,00грн. заборгованість за нарахованою, але не отриманою комісійною винагородою, пеню за несвоєчасну сплату суми кредиту - 1573175,20грн., пеню за несвоєчасну сплату суми відсотків за користування кредитом - 419820,65грн., пеню за несвоєчасну сплату суми комісійної винагороди - 2531,72грн., судові витрати по сплаті державного мита в сумі 25500,00грн, 236,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

11.03.2013р. господарським судом Донецькой області виданний наказ на виконання цього рішення.

13.10.2015р. ТОВ Компанія з управління активами Ізі Лайф звернулось до Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про примусове виконання наказу, про виконання рішення господарського суду Доецької області від 19.02.2013р. у справі №28/62 виданого господарським судом Донецької області 11.03.2013р. про стягнення з ТОВ «Місто на воді» на користь ТОВ Компанія з управління активами Ізі Лайф заборгованість за кредитом - 17958059,31грн., 4792323,32грн. заборгованість за нарахованими відсотками за користування кредитом, 28900,00грн. заборгованість за нарахованою, але не отриманою комісійною винагородою, пеню за несвоєчасну сплату суми кредиту - 1573175,20грн., пеню за несвоєчасну сплату суми відсотків за користування кредитом - 419820,65грн., пеню за несвоєчасну сплату суми комісійної винагороди - 2531,72грн., судові витрати по сплаті державного мита в сумі 25500,00грн, 236,00грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

21.10.2015р. головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_3 винесено постанову ВП49094009 про відмову у відкритті виконавчого провадження, з посиланням на п.8 ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", яка передбачає у якості підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження наявність інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Державний виконавець зазначив, що до заяви про відкриття виконавчого провадження ТОВ « Компанія з управління активами «Ізі Лайф» надано копію довіреності від 16.12.2014р. на представництво інтересів стягувача у виконавчому провадженні, видану на імя ОСОБА_4 не засвідчену належним чином, та відповідно п.8 ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" відмовив у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання наказу від 11.03.2013р.

За приписами ч.1 ст.121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Господарський суд при розгляді скарги по суті виходить з наступного:

Відповідно до п.2 та п.8 ч.1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, неподання виконавчого документа, зазначеного у статті 17 цього Закону, та неподання заяви про відкриття виконавчого провадження у випадках, передбачених цим Законом; наявності інших передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

За ст.9 Закону України "Про виконавче провадження" сторони можуть реалізовувати свої права і обов`язки у виконавчому провадженні самостійно або через представників. Участь юридичних осіб у виконавчому провадженні здійснюється їх керівниками чи органами, посадовими особами, які діють у межах повноважень, наданих їм законом, або через представників юридичної особи. Повноваження представника повинні бути підтверджені довіреністю, виданою і оформленою відповідно до вимог закону.

Відповідно до пункту 2.11. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 р. № 512/5 (далі Інструкція) повноваження представників сторін, які беруть участь у виконавчому провадженні, мають бути посвідчені, зокрема, довіреністю юридичної особи або документами, що посвідчують право представництва юридичної особи (документом про призначення керівником юридичної особи тощо).

Відповідно до підпункту 2.11.4 Інструкції у випадку реалізації стороною виконавчого провадження права на пред`явлення виконавчого документа на виконання, подання заяви про повернення без виконання виконавчого документа, оскарження дій державного виконавця та інших посадових осіб органів ДВС, отримання присудженого майна чи стягнутих сум через представника державний виконавець перевіряє, чи обумовлені у довіреності повноваження представника на здійснення таких дій.

Господарським судом встановлено, що, до заяви ТОВ « Компанія з управління активами «Ізі Лайф» про відкриття виконавчого провадження додано довіреність, якою ТОВ « Компанія з управління активами «Ізі Лайф» уповноважило на представництво ОСОБА_5 від імені підприємства вчиняти дії, підписувати документи пов`язані з виконанням судових рішень, ухвал, постанов, наказів суду чи будь-якого іншого виконавчого документа до стягнення в органи виконавчої служби, знайомитись з матеріалами виконавчого провадження та вчиняти інші дії, які передбачені для сторін виконавчого провадження згідно Закону України "Про виконавче провадження".

Судом встановлено, що заяву про відкриття виконавчого провадження підписана та подана належним представником за наявності довіреності на право подання і підписання заяви про відкриття виконавчого провадження.

У разі виникнення сумніву державний виконавець не був позбавлений права перевірити, ким підписана заява.

Господарським судом також встановлено, що при винесенні оскаржуваної постанови державний виконавець керувався п.8 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження", однак, жодних посилань на обставини та конкретизування порушень та обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження не зазнаачено.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд приходить до висновку, що дії виконавчої служби по винесенню постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження є неправомірними, оскільки не ґрунтуються на нормах діючого законодавства, оскільки, правових підстав для відмови у прийнятті виконавчого документа та відкритті виконавчого провадження з примусового його виконання з підстав, наведених в постанові ВП №49094009 від 21.10.2015р., у Державного виконавця не було.

Така правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 26.05.2015р. по справі №918/1253/14.

Також скаржник в скарзі просить зобов'язати відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийняти до виконання рішення господарського суда Донецькой області № 28/62 від 19.20.2013р., виданного господарським судом Донецькой області 11.03.2013р. та накласти арешт на майно та грошові кошти боржника, що містяться на рахунках боржника в межах суми стягнення, визначеної у виконавчому документі, господарський суд враховує наступне:

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Аналогічна правова позиція викладена в п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України».

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Виходячи зі змісту законодавства, що регулює порядок оскарження рішень, дій бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, у разі визнання неправомірними (незаконними, недійсними) рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому, суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які, згідно із Законом України "Про виконавче провадження", можуть здійснюватися тільки за розсудом державного виконавця або відповідної посадової особи державної виконавчої служби чи скасовувати їх акти.

Аналогічна позиція викладена в п. 9 Постанови Вищого господарського суду від 25.07.2002р. №1056 "Про заходи щодо забезпечення однакового і правильного застосування законодавства про податки", в якому зазначено, що розглядаючи скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби, господарським судам слід мати на увазі, що відповідно до частини 1 статті 1212 ГПК України до компетенції господарських судів віднесено розгляд скарг на дії чи бездіяльність вказаних органів, якщо такі стосуються виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів. Оскільки висновки суду щодо обґрунтованості такої скарги не стосуються прав і обов'язків сторін у справі, за результатами розгляду скарги господарський суд виносить ухвалу. Дійшовши висновку про неправомірність дій чи бездіяльності органу Державної виконавчої служби (державного виконавця), господарський суд відповідно до положень законів України "Про державну виконавчу службу" та «Про виконавче провадження» визнає оскаржувані дії чи бездіяльність неправомірними і зобов'язує орган Державної виконавчої служби усунути допущені у виконавчому провадженні порушення або здійснити певні виконавчі дії.

На підставі Закону України «Про виконавче провадження», керуючись ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ІЗІ ЛАЙФ" на дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України задовольнити частково.

Визнати дії Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України щодо відмови у відкритті виконавчого провадження неправомірними.

Зобовязати Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби України , відкрити виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду Донецької області №28/62 від 11.03.2013р. про примусове виконання рішення від 19.02.2013р.

В решті вимог відмовити.

Суддя О.О. Уханьова