ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

14 грудня 2015 року Справа № 911/2376/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді суддівЄвсікова О.О., Кролевець О.А., Попікової О.В.,
розглянувши касаційну скаргу ТМЛ Інвестмент, с.р.о. (TML Investment, s.r.o)
на рішенняГосподарського суду Київської області від 13.07.2015
та постановуКиївського апеляційного господарського суду від 07.10.2015
у справі№911/2376/15 Господарського суду Київської області
за позовомБанку "Чеська експортні банка а.с." (Ceska Exportni Banka, a.s.)
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Кузьминецький цегляний завод"
провизнання додаткового договору дійсним

в с т а н о в и в :

Касаційна скарга ТМЛ Інвестмент, с.р.о. (TML Investment, s.r.o) не відповідає вимогам розділу ХII1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно зі ст. 1 ГПК України право на звернення до господарського суду мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності

Відповідно до ст. 123 ГПК України іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Правовий статус іноземної юридичної особи визначається за законом країни, де створено (інкорпоровано) юридичну особу. Правовий статус іноземного суб'єкта господарювання підтверджується, як правило, випискою з торговельного (банківського, судового) реєстру країни, де такий суб'єкт господарювання має офіційно зареєстровану контору. Правовий статус іноземних суб'єктів господарювання може також підтверджуватись еквівалентними доказами правового статусу, що визнаються як такі законодавством країни створення, громадянства або місця знаходження такого суб'єкта і видані компетентними органами цієї країни (п. 2 роз'яснення президії Вищого господарського суду України від 31.05.2002 №04-5/608 "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій").

Однак до касаційної скарги не додано жодного документу, який би посвідчував наявність статусу юридичної особи та відповідної правосуб'єктності скаржника ТМЛ Інвестмент, с.р.о. (TML Investment, s.r.o.) за законом країни, де створено цю особу.

Водночас відповідно до ст. 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, касаційна скарга підписується особою, яка подала скаргу або її уповноваженим представником.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють у межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище. Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації (за наявності).

Тобто від імені юридичної особи касаційна скарга підписується керівником або іншим представником, якщо на вчинення такої процесуальної дії він уповноважений довіреністю за підписом керівника, посвідченою печаткою юридичної особи. При цьому відповідно до вимог ст. 33 ГПК України відповідна довіреність або її належним чином засвідчена копія має бути додана до касаційної скарги.

Згідно зі ст. 3 Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів (Гаага, 1961), до якої України приєдналася 10.01.2002 та яка набула чинності для України 22.12.2003, єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення передбаченого статтею 4 апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Вказана Конвенція поширюється на офіційні документи, які були складені на території однієї з Договірних держав і мають бути представлені на території іншої Договірної держави.

Касаційна скарга від імені ТМЛ Інвестмент, с.р.о. (TML Investment, s.r.o.) підписана представником ОСОБА_4. На підтвердження повноважень вказаної особи до касаційної скарги додана завірена ОСОБА_4 копія перекладу довіреності, виконана на окремих, не скріплених аркушах, що не містить апостиля, проставленого компетентним органом держави, в якій ця довіреність була складена.

Тобто вказана копія довіреності не є належним доказом, який підтверджує надання ТМЛ Інвестмент, с.р.о. (TML Investment, s.r.o.) повноважень ОСОБА_4 на підписання касаційної скарги від імені цієї особи.

З огляду на викладене подана касаційна скарга не відповідає вимогам ч. 3 ст. 111 ГПК України та підлягає поверненню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України як така, що підписана особою, яка не має права її підписувати.

Разом з тим, касаційна інстанція зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України скаржник не позбавлений можливості повторного подання касаційної скарги після усунення зазначених недоліків в загальному порядку, тобто з дотриманням вимог процесуального законодавства, зокрема, приписів розділу ХІІ1 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 1 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

у х в а л и в:

Касаційну скаргу ТМЛ Інвестмент, с.р.о. (TML Investment, s.r.o.) на рішення Господарського суду Київської області від 13.07.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2015 у справі №911/2376/15 із доданими матеріалами повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя О.Євсіков

Судді О.Кролевець

О.Попікова