ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2015 р. Справа № 911/4750/15

Господарський суд Київської області, у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Державного підприємства "Міжнародний аеропорт "Бориспіль",

08307, Київська обл., м. Бориспіль, "Міжнародний аеропорт "Бориспіль"

до Лінійного відділу в аеропорту "Бориспіль" ГУ МВС України в Київській області,

08300, Київська обл., м. Бориспіль, аеропорт

про стягнення 888,56 грн.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність від 12.11.2015);

відповідача не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

обставини справи:

Державне підприємство "Міжнародний аеропорт "Бориспіль" (далі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Лінійного відділу в аеропорту "Бориспіль" ГУ МВС України в Київській області (далі-відповідач) про стягнення 888,56 грн., з яких: 542,70 грн. основного боргу, 21,89 грн. 3 % річних, 323,97 грн. інфляційних втрат.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем грошових зобовязань за договором оренди окремого, індивідуально визначеного майна від 10.05.2007 № 02.1.2-24-034.

Ухвалою господарського суду Київської області від 29.10.2015 порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 17.11.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.11.2015 розгляд справи відкладено на 01.12.2015.

Представник відповідача у судові засідання 17.11.2015 та 01.12.2015 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про місце і час судових засідань, про що свідчать відбитки штампу канцелярії суду на звороті у нижньому лівому куті ухвал суду від 29.10.2015 та від 17.11.2015, про направлення їх копій на адресу відповідача, отримання поштового відправлення суду відповідачем підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта».

При цьому, суд відзначає, що ухвали суду направлялись відповідачу на вказану в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресу місцезнаходження відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, у судовому засіданні 01.12.2015 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та Лінійним відділом на повітряному та водному транспорті ГУ МВС України в Київській області укладено договір оренди № 02.1.2-24-034 від 10.05.2007 (далі-Договір), відповідно до умов пунктів 1.1 якого, починаючи з дати підписання сторонами акту передачі-приймання орендованого майна орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування окремо індивідуально визначене майно, яке знаходиться на балансі Державного підприємства "Державний міжнародний аеропорт "Бориспіль".

Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 172 від 12.05.2010, Лінійний відділ на повітряному та водному транспорті ГУ МВС України в Київській області реорганізовано шляхом перетворення в Лінійний відділ в аеропорту «Бориспіль» ГУ МВС України в Київській області. Відповідно до пункту 2 вказаного наказу, Лінійний відділ в аеропорту «Бориспіль» ГУ МВС України в Київській області визнано правонаступником Лінійного відділу на повітряному та водному транспорті ГУ МВС України в Київській області.

Відповідно до пункту 2.1 Договору, фактичне передання майна у користування орендарю оформлюється актом передачі-приймання майна, який засвідчується підписами та печатками сторін.

Пунктом 2.5 Договору встановлено, що майно вважається повернутим орендодавцю з моменту оформлення сторонами відповідного акту передачі-приймання майна, який засвідчений підписами і печатками сторін.

Відповідно до пункту 2.6 Договору обов'язок по укладанню акту передачі-приймання майна орендарю покладається на орендодавця, а в разі повернення майна орендодавцю, на орендаря.

Згідно з пунктом 3.1 Договору оплата за користування майном здійснюється орендарем починаючи з дати підписання відповідного акту передачі-приймання майна, підписаного сторонами.

Відповідно до пункту 3.2 Договору, базова орендна плата визначається згідно з методикою розрахунку орендної плати, затвердженою Кабінетом Міністрів України і за місяць становить 1030,72 грн.

Відповідно до пункту 3.3 Договору, орендна плата за перший місяць фактичного користування майном визначається шляхом корегування базової орендної плати на індекс інфляції на дату виставлення рахунку.

Згідно з пунктом 3.4 Договору, орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць. Якщо індекс інфляції за поточний місяць складає менше 100 %, то орендна плата визначається на рівні орендної плати за попередній місяць.

Пунктом 3.7 Договору передбачено, що орендодавець щомісячно виставляє орендарю рахунок за оренду майна за звітний місяць та акт приймання-передачі виконаних послуг. Орендар з 10-го числа місяця, що слідує за звітним, самостійно одержує в бухгалтерії орендодавця рахунок та акт приймання-передачі виконаних послуг. Сплата рахунку проводиться орендарем до 20 числа того ж місяця. Підписаний акт приймання-передачі виконаних послуг орендар зобов'язаний повернути в бухгалтерію орендодавцю протягом 5-ти днів з дати його отримання. Якщо протягом 5-ти днів акт не буде повернутий орендодавцю, він вважається підписаним сторонами.

Відповідно до пункту 3.8 Договору, при розірванні договору, оплата за оренду майна здійснюється до фактичного повернення орендарем майна, що має бути підтверджене актом передачі-приймання майна, належним чином оформленого сторонами.

Згідно з пунктом 4.3 Договору орендар зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Пунктом 12.1 Договору встановлено, що договір набуває чинності з дати підписання сторонами акту передачі-приймання майна і діє протягом року.

15.12.2014 між позивачем та відповідачем укладено додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої Договір розірвано за згодою сторін.

На виконання умов Договору, орендодавець за актом передачі-приймання майна від 20.06.2007 передав, а орендар прийняв в оренду майно за Договором.

Відповідно до актів передачі-приймання орендованого майна від 18.06.2013, від 09.01.2014, від 11.07.2014 майно за Договором поверталось частинами орендарем орендодавцеві.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем орендної плати за Договором за період березень липень 2014 року та наявності заборгованості у розмірі 542,70 грн.

Відповідно до пункту 3.7 Договору, позивачем виставлено відповідачеві за вказаний період оренди рахунки-фактури: № 216/37 від 31.03.2014, № 216/55 від 30.04.2015, № 216/50 від 30.04.2015, № 216/54 від 30.04.2014, № 216/73 від 31.05.2014, № 216/74 від 19.06.2014, № 216/85 від 30.06.2014, № 216/94 від 31.07.2014 та акти приймання-здачі виконаних послуг: від 31.03.2014 від 30.04.2015, від 31.05.2014, від 19.06.2014, від 30.06.2014, від 31.07.2014, копії яких додані до матеріалів справи.

Судом враховано, що вищевказані акти не підписані з боку відповідача і лише згодом надіслані поштою позивачем відповідачеві, проте, з урахуванням пункту 3.7 Договору, самостійно одержувати в бухгалтерії орендодавця рахунок та акт приймання-передачі виконаних послуг віднесено до обовязку орендаря, підписаний акт приймання-передачі виконаних послуг орендар зобов'язаний повернути в бухгалтерію орендодавцю протягом 5-ти днів з дати його отримання, якщо протягом 5-ти днів акт не буде повернутий орендодавцю, він вважається підписаним сторонами.

Відтак, вищевказані акти приймання-здачі виконаних послуг вважаються підписаними з боку відповідача відповідно до пункту 3.7 Договору.

Крім того, пунктом 3.7 Договору сплата орендної плати має здійснюватись до 20 числа, щомісячно.

Наявність заборгованості відповідача за Договором за спірний період, позивач підтверджує наданими до матеріалів справи довідками з банківських установ, в яких відкриті рахунки позивача, про відсутність надходжень грошових коштів від відповідача на рахунки позивача. З огляду на те, що вказані довідки підписано уповноваженими особами та скріплено відбитками печаток банківських установ, судом взято їх до уваги у якості письмових доказів відсутності перерахувань відповідачем позивачеві орендної плати за Договором у спірний період.

Договір за правовою природою є договором найму (оренди).

Згідно з частиною 1 статті 759, частиною 1 статті 761, частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі, або особа, якій належать майнові права. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 1 статті 763 Цивільного кодексу України визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частин 1, 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача основного боргу в розмірі 542,70 грн. є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростованими, а, відтак, підлягають задоволенню.

У звязку з простроченням відповідачем виконання грошового зобовязання, позивач, на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, заявляє до стягнення 21,89 грн. 3 % річних та 323,97 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З метою всебічного, повного і обєктивного розгляду обставин справи, суд здійснив перерахунок розмірів інфляційних втрат та 3 % річних і зясував, що наданий позивачем розрахунок 3 % є арифметично вірним, відповідає обставинам справи, а тому підлягає задоволенню у розмірі 21,89 грн., натомість, інфляційні втрати нараховані позивачем надмірно, за розрахунком, проведеним судом, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати у розмірі 312,66 грн.

Враховуючи наведене вище, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відшкодування судового збору, відповідно до частини 2 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, у звязку з тим, що, за висновками суду, спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, покладається на відповідача у повному обсязі.

Керуючись статтями 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Лінійного відділу в аеропорту «Бориспіль» ГУ МВС України в Київській області (08300, Київська область, м. Бориспіль, аеропорт, ) на користь Державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08307, Київська область, м. Бориспіль, Міжнародний аеропорт «Бориспіль», ) 542 (пятсот сорок дві) грн. 70 коп. основного боргу, 21 (двадцять одна) грн. 89 коп. 3% річних, 312 (триста дванадцять) грн. 66 коп. інфляційних втрат та 1378 (одна тисяча триста сімдесят вісім) грн. 00 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 11.12.2015.

Суддя С.О. Саванчук