донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

09.12.2015 справа №905/1707/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Суддів:ОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_5 за довір.
від відповідача:не зявились
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Істрейт», м. Дніпропетровськ
на рішення господарського суду Донецької області
від 05 листопада 2015 р.
у справі№ 905/1707/15 (суддя: Бокова Ю. В.)
за позовом до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Істрейт», м. Дніпропетровськ Горлівської міської ради, м. Горлівка
про розірвання договору оренди земельної ділянки

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Донецької області від 05.11.2015 р. у справі № 905/1707/15 відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Істрейт», м. Дніпропетровськ до Горлівської міської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки від 23.04.2012р.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Апелянт вважає рішення суду першої інстанції таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Представник позивача доводи апеляційної скарги в судовому засіданні підтримав, просив апеляційну скаргу задовольнити.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання не зявився.

У зв'язку з призупиненням приймання та пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької області, у тому числі м. Горлівка Донецької області, копія ухвали Донецького апеляційного господарського суду про порушення апеляційного провадження у справі № 905/1707/15 на адресу відповідача направлена не була, про що працівниками відділу документального забезпечення та контролю Донецького апеляційного господарського суду було складено відповідний акт від 26.11.2015 р.

З метою належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання, Донецьким апеляційним господарським судом на офіційному веб-сайті було розміщено оголошення про час та місце проведення судового засідання, призначеного по справі № 905/1707/15.

Враховуючи, що Донецьким апеляційним господарським судом було вжито відповідних заходів щодо повідомлення відповідача, який знаходиться на території проведення АТО, даний учасник судового процесу вважається належним чином повідомленим про час та місце судового засідання, відповідно до п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014р. № 01-06/1290/14 "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції".

Перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених статтею 101 Господарського процесуального кодексу України, заслухавши пояснення представника позивача, який прибув в судове засідання, колегія суддів встановила наступне.

16.12.2011 р. рішенням Горлівської міської ради № VI/18-27 було прийнято рішення про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю «Істрейт» земельної ділянки загальною площею 0,1403 га (кадастровий номер :01:003:0451) для обслуговування та експлуатації будівлі магазину строком на 5 років.

На підставі цього рішення 23.04.2012 р. між Горлівською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Істрейт» було укладено договір оренди землі, зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Горлівка 18.06.2012 р. за № 00746 (далі Договір), відповідно до п. 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для обслуговування та експлуатації будівлі магазину.

В оренду передається земельна ділянка, кадастровий номер :01:003:045, розташована за адресою: вул. Малинича, 42 у Калінінському районі, м. Горлівка Донецької області, розміром 0,1403 га (п. 2 договору). На земельній ділянці знаходяться обєкти нерухомого майна: будинок магазину А-ІІ, будівля складу Г-І, ганок а2, а7, прибудова А1-ІІ, а8, Г1-І, ворота-1, огорожа-2, вимощення ІІ, ІІІ, ІV, які належать орендарю на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 18.05.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського місткого нотаріального округу ОСОБА_6 за реєстраційним № 7575 (п. 3 Договору).

Згідно п. 8 Договору договір укладено на строк пять років, який обчислюється з моменту його державної реєстрації.

Договір зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Горлівка 18.06.2012 р. № 00746.

Позивач вважає, що договір оренди земельної ділянки підлягає розірванню з підстав того, що позивач не може володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому об'єктом нерухомості, а відтак, і використовувати земельну ділянку згідно її цільового призначення внаслідок виникнення форс-мажорних обставин (обставини непереборної сили), що підтверджено сертифікатом Дніпропетровської торгово-промислової палати від 18.02.2015 № 334/12-15, в якому торгово-промислова палата засвідчує настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), пов'язаних з проведенням антитерористичної операції (АТО) на території Луганської та Донецької областей, розпочатої на підставі Указу Президента Україна від 14.04.2014 № 405/2014, яким введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України", з урахуванням Закону України від 02.10.2014 № 1669-VII "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції". Період дії форс-мажорних обставин визначено з 01.10.2015, дату закінчення встановити неможливо, обставини непереборної сили тривають.

Крім того, позивач зазначає, що об'єкт нерухомості розташований на спірній земельній ділянці, списаний з балансу підприємства на підставі наказу від 31.12.2014 р., а тому, вважає, що ним втрачено право власності на вказане майно.

Таким чином, позивач вважає, що договір оренди земельної ділянки підлягає розірванню в судовому порядку. При цьому, правовими підставами для звернення з даним позовом позивач вказує ч. 2 ст. 651, ч. 2 ст. 652 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позову з огляду на те, що одна із безпосередніх обставин, яка визначена п. 1 ч. 2 ст. 652 ЦК України, в даному випадку не має місця, оскільки навіть якщо б позивач і знав про майбутню неможливість використання своєї власності (будівлі), він, як власник майна, все одно мав обовязок укласти договір оренди на весь час, поки він є власником цієї будівлі. Також, суд зазначив, що права позивача та інтереси є захищеними, оскільки останній не несе ніяких втрат (звільнений від них у порядку встановленому Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»).

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Статтею 651 Цивільного кодексу України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Відповідно до ст. 652 Цивільного кодексу України у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобовязання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у звязку з виконанням цього договору.

Зміна договору у звязку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Колегія суддів вважає, що укладаючи спірний договір 23.04.2012 р. сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, тобто ані сторони по угоді, ані хто будь інший не міг у 2012 році передбачити настання через два роки терористичної загрози, а саме захоплення незаконними збройними формуваннями частин території Донецької та Луганської областей, у т. ч. міста Горлівки, що на цій території будуть вестись бойові дії, внаслідок чого буде неможливим доступ до орендованої земельної ділянки, неможливість використання її за цільовим призначенням, на виконання чого укладався договір оренди землі, стане неможливим здійснення господарської діяльності.

Щодо другої умови (зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались), то позивач при всій своїй турботливості та обачності не міг вплинути на обставини, які виникли, адже не в силах окремих підприємств зупинити збройну агресію та відновити мирне життя.

Виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З матеріалів справи вбачається, що орендована земельна ділянка надана позивачу в оренду для обслуговування та експлуатації будівлі магазину, що належить позивачу на праві власності. Позивач укладаючи спірний договір оренди земельної ділянки, на якій розташоване вказане нерухоме майно, розраховував на те, що буде платити орендну плату за фактичне користування земельною ділянкою та нерухомого майна, але на даний час в силу зазначених обставин, позивач не може користуватися ані земельною ділянкою, ані магазином. Неможливість використання підтверджується сертифікатом Дніпропетровської торгово-промислової палати від 18.02.2015 р. № 334/12-15, яким встановлено, що внаслідок настання форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили), повязаних з проведенням антитерористичної операції (АТО) на території Луганської та Донецької областей представники ТОВ «Істрейт» (органи управління та інші працівники) не мають доступу до вказаного нерухомого майна, а тому не можуть забезпечити господарське використання цього майна за його цільовим призначенням. Разом з тим, не використовуючи земельну ділянку за цільовим призначенням, позивач продовжує здійснювати оплату орендних платежів за земельну ділянку, що підтверджується наданими позивачем відповідними платіжними дорученнями, останній платіж здійснений за жовтень 2015 р.

Із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона (із договору оренди земельної ділянки не вбачається обовязок орендаря платити за те, чим він не може користуватися).

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що витрати у вигляді сплати орендної плати за земельну ділянку, які несе позивач, як орендар земельної ділянки, яка внаслідок зміни обставин (зокрема захоплення міста Горлівки збройними формуваннями) не може ним використовуватися за цільовим призначенням відповідно до умов договору та чинного законодавства, є необгрунтованими.

При цьому, колегія суддів враховує, що зазначені форс-мажорні обставини мають обєктивно негативні наслідки для обох сторін договору. Знаходження обєкту оренди та відповідача на тимчасово непідконтрольній владі України території, в районі проведення антитерористичної операції, ускладнює можливість врегулювання сторонами спірних відносин та унеможливлює здійснення субєктом господарювання підприємницької діяльності в звичайному режимі. Сторони не мають можливості самостійно вплинути або усунути причини, внаслідок яких склалися обставини, що унеможливлюють подальше користування орендованою земельною ділянкою.

Помилковими є висновки суду першої інстанції щодо звільнення позивача від вказаних витрат статтею 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», згідно якої субєктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення АТО, звільнено від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, під час проведення такої операції.

Обовязок сплати орендної плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності встановлений Податковим кодексом України, пунктом 2.1 статті 2 якого встановлено, що зміна положень цього Кодексу може здійснюватися винятково шляхом внесення змін до нього. На сьогодні не внесено відповідних змін в Податковий кодекс України, тому пільги, зазначені ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», не можуть на сьогодні застосовуватися, про що також зазначено в листі Державної фіскальної служби України від 02.12.2014 р. № 7887/6/99-99-15-03-02-15.

Таким чином, колегія суддів вважає обгрунтованими та доведеними вимоги позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки в судовому порядку.

За таких обставин, рішення господарського суду Донецької області від 05.11.2015 р. у справі № 905/1707/15 підлягає скасуванню, як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального права, а позов Товариства з обмеженною відповідальністю «Істрейт» задоволенню в повному обсязі.

Результати апеляційного провадження у справі оголошені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання позову покладаються на сторони в рівних частинах, судовий збір за подання апеляційної скарги на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 91, 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Істрейт», м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Донецької області від 05.11.15 р. у справі № 905/1707/15 задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 05.11.15 р. у справі № 905/1707/15 скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Істрейт», м. Дніпропетровськ до Горлівської міської ради про розірвання договору оренди земельної ділянки від 23.04.2012 р. задовольнити у повному обсязі.

Розірвати договір оренди земельної ділянки, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Істрейт», м. Дніпропетровськ та Горлівською міською радою 23.04.2012 р., зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Горлівка Донецької області від 18.06.2012 р. за № 00746.

Стягнути з Горлівської міської ради Донецької області (м. Горлівка, пр. Перемоги,67, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Істрейт» (м. Дніпропетровськ, вул. Героїв Сталінграду, 13, ідентифікаційний код 37213365) судовий збір за подання позову в сумі 609 грн., судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 1339,80 грн.

Зобовязати господарський суд Донецької області видати відповідний судовий наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С. А. Малашкевич

Судді: О. Л. Агапов

ОСОБА_3