ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.12.15р. Справа № 904/9089/15
За позовом Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 27 130 грн. 76 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Касьян І.В. - провідний юрисконсульт, дов. від 30.12.2014р. №5;

від відповідача: не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 27 130 грн. 76 коп., що складає 16 444 грн. 28 коп. - заборгованості за теплову енергію, що виникла відповідно до умов договору від 19.09.2012р. №3807 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари, 1 540 грн. 28 коп. - пені, 8 404 грн. 91 коп. - збитків від інфляції та 741 грн. 29 коп. - 3% річних.

Позивач у довідці від 20.01.2015р. (додаток до листа вх. №80540/15 від 08.12.2015р.) повідомляє, що у відповідача існує заборгованість перед позивачем за теплову енергію у розмірі 16 444 грн. 28 коп.

Відповідач відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав, його представник у судове засідання не з'явився, поштове повідомлення суду про час і місце судового засідання, спрямоване на адресу відповідача, було повернено відділенням поштового зв'язку через невручення у зв'язку зі спливом строку зберігання (а.с. 62-65).

За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (абзац 3 пункту 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Оригінали документів, оглянуті у судовому засіданні, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представником позивача заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.09.2012р. між позивачем - Комунальним підприємством теплових мереж "Криворіжтепломережа", як постачальником, та відповідачем - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, як споживачем, було укладено Договір №3807 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання і пари (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого постачальник відпускає споживачеві теплову енергію у гарячій воді на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та у вигляді пари на технологічні потреби, а споживач сплачує отриману теплову енергію за встановленим тарифами (цінами) у строки, передбачені цим договором.

Відповідно до пункту 6.1 Договору даний договір діє з 01 жовтня 2012 року по 01 жовтня 2013 року і вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну не надійде заява однієї із сторін про відмову від цього договору або його перегляду.

Отже, Договір було продовжено до 01.10.2014р. та до 01.10.2015р.

Відповідно до пунктів 2.1 та 2.2 Договору облік споживання теплової енергії здійснюється згідно приладів обліку або розрахунковим способом за їх відсутності; щомісячна сума оплати по договору коригується з урахуванням фактичної середньомісячної температури зовнішнього повітря, кількості днів та годин роботи.

В пункті 4.2 Договору сторони погодили, що теплова енергія відпускається споживачеві в кількості згідно даних таблиці №2, у вигляді гарячої води і (або) пари на такі потреби: опалення та вентиляція (період опалювального сезону), гаряче водопостачання (протягом року, за винятком ремонтного періоду), технологічні потреби, кондиціювання повітря.

Як вбачається, позивачем в період з січня 2013 року по квітень 2015 року було поставлено відповідачу теплову енергію на загальну суму 17 639 грн. 78 коп., про що свідчать рахунки-фактури від 31.01.2013р. на суму 2 821 грн. 37 коп., від 28.02.2013р. на суму 958 грн. 82 коп., від 31.03.2013р. на суму 891 грн. 85 коп., від 30.04.2013р. на суму 734 грн. 61 коп. та на суму 4 грн. 50 коп., від 31.05.2013р. на суму 39 грн. 98 коп., від 31.07.2013р. на суму 90 грн. 36 коп., від 31.08.2013р. на суму 40 грн. 17 коп., від 31.10.2013р. на суму 385 грн. 64 коп., від 30.11.2013р. на суму 519 грн. 96 коп., від 31.12.2013р. на суму 691 грн. 69 коп., від 31.01.2014р. на суму 1 166 грн. 65 коп., від 28.02.2014р. на суму 1 111 грн. 06 коп., від 31.03.2014р. на суму 896 грн. 94 коп., від 30.04.2014р. на суму 278 грн. 85 коп., від 31.05.2014р. на суму 33 грн. 61 коп., від 30.06.2014р. на суму 51 грн. 47 коп., від 31.07.2014р. на суму 67 грн. 04 коп., від 30.11.2014р. на суму 608 грн. 51 коп., від 31.12.2014р. на суму 1 158 грн. 37 коп., від 31.01.2015р. на суму 1 555 грн. 38 коп., від 28.02.2015р. на суму 1 353 грн. 18 коп., від 31.03.2015р. на суму 1 329 грн. 80 коп. та від 30.04.2015р. на суму 854 грн. 47 коп.

Відповідно до пункту 3.1 Договору оплата за відпущену теплову енергію проводиться споживачем щомісячно, самостійно, в грошовій формі та іншими формами розрахунку за погодженням сторін до 20-го числа місяця наступного за розрахунковим; в іншому випадку постачальник має право без додаткового попередження припинити повністю або частково обмежити подачу теплової енергії.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Таким чином, відповідач, враховуючи пункт 3.1 Договору, повинен був оплатити за спожиту відповідно до умов Договору теплову енергію згідно рахунків від 31.01.2013р. на суму 2 821 грн. 37 коп. до 20.02.2013р., від 28.02.2013р. на суму 958 грн. 82 коп. до 20.03.2013р., від 31.03.2013р. на суму 891 грн. 85 коп. до 20.04.2013р., від 30.04.2013р. на суму 734 грн. 61 коп. та на суму 4 грн. 50 коп. до 20.05.2013р., від 31.05.2013р. на суму 39 грн. 98 коп. до 20.06.2013р., від 31.07.2013р. на суму 90 грн. 36 коп. до 20.08.2013р., від 31.08.2013р. на суму 40 грн. 17 коп. до 20.09.2013р., від 31.10.2013р. на суму 385 грн. 64 коп. до 20.11.2013р., від 30.11.2013р. на суму 519 грн. 96 коп. до 20.12.2013р., від 31.12.2013р. на суму 691 грн. 69 коп. до 20.01.2014р., від 31.01.2014р. на суму 1 166 грн. 65 коп. до 20.02.2014р., від 28.02.2014р. на суму 1 111 грн. 06 коп. до 20.03.2014р., від 31.03.2014р. на суму 896 грн. 94 коп. до 20.04.2014р., від 30.04.2014р. на суму 278 грн. 85 коп. до 20.05.2014р., від 31.05.2014р. на суму 33 грн. 61 коп. до 20.06.2014р., від 30.06.2014р. на суму 51 грн. 47 коп. до 20.07.2014р., від 31.07.2014р. на суму 67 грн. 04 коп. до 20.08.2014р., від 30.11.2014р. на суму 608 грн. 51 коп. до 20.12.2014р., від 31.12.2014р. на суму 1 158 грн. 37 коп. до 20.01.2015р., від 31.01.2015р. на суму 1 555 грн. 38 коп. до 20.02.2015р., від 28.02.2015р. на суму 1 353 грн. 18 коп. до 20.03.2015р., від 31.03.2015р. на суму 1 329 грн. 80 коп. до 20.04.2015р.та від 30.04.2015р. на суму 854 грн. 47 коп. до 20.05.2015р.

Отже, строк оплати за спожиту відповідачем теплову енергію вважається таким, що настав.

Як вбачається до звернення позивача з позовом до суду відповідачем було сплачено заборгованість у сумі 1 200 грн. 00 коп. (23.12.2014р. - у сумі 50 грн. 18 коп., 41 грн. 31 коп. та 608 грн. 51 коп., 24.02.2015р. - у сумі 500 грн. 00 коп.), у зв'язку з чим заборгованість перед позивачем становить 16 444 грн. 28 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 3.3 Договору передбачено, що якщо споживач є суб'єктом іншого сектора господарювання економіки і не здійснив оплату за відпущену теплову енергію в строк, встановлений пунктом 3.1 Договору, він несе відповідальність відповідно до пунктів 4-7 статті 231 ГК України і Законом України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" №543/96-ВР від 22.11.1996 року в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення сплати.

Таким чином, пеня згідно розрахунку становить 1 540 грн. 28 коп. (з 20.01.2015р. по 20.09.2015р.).

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, згідно розрахунку інфляційні нарахування становлять 8 404 грн. 91 коп. (з березня 2013р. по серпень 2015р.), а річні - 741 грн. 29 коп. (з 20.02.2013р. по 20.09.2015р.).

З урахуванням викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (50055, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства теплових мереж „Криворіжтепломережа" (50000, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, пров. Дежньова, буд.9; ідентифікаційний код 03342184) 16 444 грн. 28 коп. - заборгованості, 1 540 грн. 28 коп. - пені, 8 404 грн. 91 коп. - інфляційних нарахувань, 741 грн. 29 коп. - річних та 1 218 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

"14" грудня 2015р.