ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" грудня 2015 р. Справа № 916/4170/15

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю СТЕНЕКС УКРАЇНА

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю „ЛЕОН-ФАРМ

Про: стягнення 518 811, 46 грн.

Суддя Демешин О. А.

У судове засідання зявились представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність від 13.11.2015 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 довіреність від 02.11.2015 р.;

В С Т А Н О В И В :

Господарський суд Одеської області розглядає справу № 916/4170/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю СТЕНЕКС УКРАЇНА до Товариства з обмеженою відповідальністю „ЛЕОН-ФАРМ про стягнення боргу по Договору від 07.12.2012 року № 07/12 на суму: 518 811, 46 грн., з яких: 270779,58 грн. основний борг; 130569,92 грн. інфляційні; 7259,40 грн. три відсотка річних; 110202,56 грн. пеня.

04.11.2015 року позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні відповідачу в межах суми позову - 518811,46грн.

Заява мотивована тим, що Відповідач недобросовісно ставиться до своїх зобов'язань перед Позивачем, а саме: порушуючи вимоги Договору, а також чинного законодавства України, ухиляється від виконання своїх обов'язків передбачених Договором, а тому невжиття заходів щодо накладення арешту на грошові суми, що належать ТОВ „ЛЕОН-ФАРМ може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ст. 66 ГПК України забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Відповідно до ст. 67 ГПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно, забороною відповідачам або іншим особам вчиняти певні дії, що стосуються предмета спору.

Згідно до Постанови Пленуму Вищого Господарського суду України від 26.11,2011 року № 16 „Про деякі питання практики застосування заходів забезпечення позову, відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом за заявою сторони, прокурора, або з ініціативи господарського суду ж гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до вищевказаної Постанови, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також, згідно зазначеної Постанови, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Суд враховує, що справа слухається з 12.10.2015 року, строк розгляду справи спливає 27.12.2015 року. Проте, лише у судовому засіданні 21.12.2015 року представник відповідача заперечив дійсність підпису директора ТОВ „ЛЕОН-ФАРМ на Договорі купівлі-продажу №07/12 від 07.12.2012р., стягнення за яким є предметом спору.

При цьому, як стверджує позивач у позовній заяві, до січня 2015р. відповідачем здійснювалась часткова оплата по договору.

Крім того, позивачем направлялась претензія щодо наявності заборгованості за Договором, на яку Відповідач відповіді не надав.

Суд не виключає того, що заява відповідача про недійсність підпису директора на вищевказаному договорі може бути формою зловживання процесуальними правами з метою затягування строку розгляду спору.

За таких обставин, суд вважає, що невжиття заходів до забезпечення позову, може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

З огляду на викладене, заява Позивача про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти, належні відповідачу в межах суми позову - 518811,46 грн. підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 66, 67, 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

1. Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю СТЕНЕКС УКРАЇНА про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити.

2. У якості забезпечення позову по справі № 916/4170/15 накласти арешт на грошові кошти у розмірі ціни позову - 518 811,46 грн, (п'ятсот вісімнадцять тисяч вісімсот одинадцять гривень 46 копійок), які знаходяться на розрахункових рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю „ЛЕОН-ФАРМ (65012, Одеська область, м. Одеса, 2-й Куликовський провулок, буд.6, ) відкриті:

в AT „Прокредит Банк МФО 320984 :

- №1982;

- №1982;

- №1982;

- №1982;

в AT „Таскомбанк МФО 339500 :

- №1002;

- №1001;

- №1001;

Казначейство України :

- №8113.

Ухвала набрала законної сили 21.12.2015р. та дійсна для предявлення до виконання до 22.12.2016р.

Стягувачем за ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю „СТЕНЕКС УКРАЇНА (49064, м. Дніпропетровськ, вул. Орловьска, буд. 1Б, код - 37004461).

Боржником за ухвалою є Товариство з обмеженою відповідальністю „ЛЕОН-ФАРМ (65012, Одеська область, м. Одеса, 2-й Куликовський провулок, буд. 6, ).

Суддя О.А. Демешин