ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" грудня 2015 р.Справа № 916/4195/15

За позовом: Приватного підприємства "ЛОГОТИП-УА"

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "АРБЕР"

про стягнення

Суддя Н.В. Рога

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 згідно довіреності від 13.10.2015р.

Від відповідача: не зявився.

Суть спору: Позивач, Приватне підприємство (надалі ПП) "ЛОГОТИП-УА", звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю (надалі ТОВ) "Торгова мережа "АРБЕР" про стягнення основної заборгованості у розмірі 203 374грн. 38коп., 3% річних у розмірі 2 178грн. 53коп., інфляційних втрат у розмірі 1 084грн. 18коп. та пені у розмірі 40 940грн. 51коп.

Представник позивача позовну заяву підтримує, наполягає на задоволенні позову.

Відповідач про місце та час судових засідань, був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень. Але, представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважність причин незявлення суд не повідомив. Відзив на позовну заяву від відповідача не надходив.

За таких обставин, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухав пояснення представників позивача, суд встановив:

09 лютого 2015р. між Приватним підприємством "ЛОГОТИП-УА" (надалі Підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "АРБЕР" (надалі Замовник) був укладений Договір про виконання робіт №9-02/15, згідно умов якого Підрядник виконує за завданням Замовника роботи по заміні рекламних матеріалів по Україні.

Відповідно до п. 1.7 Договору робота вважається виконаною тільки після підписання Сторонами акт прийому-передачі виконаних робіт.

Згідно з п. 2.2.1 Договору Підрядник має право вимагати оплати Робіт в строк, передбачений Розділом 3 Договору.

Пунктом 2.3.2 Договору передбачено, що Замовник зобовязаний своєчасно здійснювати оплату та приймання належним чином виконані роботи.

Відповідно до п. 3.1 Договору загальна вартість усіх робіт за Договором визначається Специфікацією, яка є невід'ємною частиною договору.

Згідно з п. 3.2 Договору оплата за Договором здійснюється шляхом безготівкового розрахунку трьома частинами: 35% авансова частина; 20% після виготовлення рекламних матеріалів перед монтажем; 45% після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт.

Умовами п. 5.1 Договору передбачено, що здача та приймання виконаних робіт здійснюється уповноваженими представниками Сторін та оформлюється підписанням Акту прийому-передачі виконаних робіт.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору виконав за завданням відповідача роботи по заміні рекламних матеріалів по Україні на суму 203 374грн. 38коп., що підтверджується актом здачі приймання виконаних робіт №243 від 18.05.2015р. на суму 15 957грн. 17коп., актом здачі-приймання робіт №244 від 18.05.2015р. на суму 10 020грн. 35коп., актом здачі-приймання робіт №249 від 12.06.2015р. на суму 3 045грн., актом здачі-приймання робіт на суму 5 896грн., актом здачі-приймання робіт №251 від 12.06.2015р. на суму 3 740грн., актом здачі-приймання робіт №252 від 12.06.2015р. на суму 16 735грн., актом здачі-приймання робіт №253 від 02.06.2015р. на суму 101 304грн., актом здачіприймання робіт №255 від 08.06.2015р. на суму 6 425грн. 83коп., актом здачі-приймання робіт №287 від 15.06.2015р. на суму 5 221грн., актом здачі-приймання робіт №288 від 18.06.2015р. на суму 22 400грн., актом здачі-приймання робіт №289 від 18.06.2015р. на суму 3 307грн. 07коп., актом здачі-приймання робіт №290 від 15.06.2015р. на суму 9 322грн. 96коп. Але відповідач за надані послуги не розрахувався у повному обсязі.

Такі дії відповідача, позивач вважає порушенням своїх прав та охоронюваних законом інтересів, у звязку з чим звернувся до суду за захистом та просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 203 374грн. 38коп.

Відповідно до п. 6.4 Договору у разі порушення Замовником строків оплати виконаних робіт Підрядник має право вимагати від Замовника сплати неустойки у розмірі 1% від суми Договору за кожен день прострочення.

Позивач зазначає, що відповідно до Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань", розмір пені, передбачений ст. 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

На підставі зазначеного пункту Договору та з урахуванням норм чинного законодавства позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 40 940грн. 51коп. за період з 19.05.2015р. по 13.10.2015р., виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у цей період.

Позивач також зазначає, що відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі зазначеної норми законодавства позивач нарахував відповідачу інфляційні втрати у розмірі 1 084грн. 18коп. за період з 19.05.2015р. по 13.10.2015р. та 3% річних у розмірі 2 178грн. 53коп. за період з 19.05.2015р. по 13.10.2015р., які також просить стягнути з відповідача.

Відповідач своїм правом на захист у судовому порядку не скористався, відзив на позовну заяву не надав.

Розглянув матеріали справи, на підставі чинного законодавства України, суд доходить до такого висновку:

Згідно ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 зазначеної статті встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст. 174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається з матеріалів справи, 09 лютого 2015р. між Приватним підприємством "ЛОГОТИП-УА" (надалі Підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "АРБЕР" (надалі Замовник) був укладений Договір про виконання робіт №9-02/15, згідно умов якого Підрядник виконує за завданням Замовника, роботи по заміні рекламних матеріалів по Україні.

Пунктом 2.3.2 Договору передбачено, що Замовник зобовязаний своєчасно здійснювати оплату та приймання належним чином виконані роботи.

Згідно з п. 3.2 Договору оплата за Договором здійснюється шляхом безготівкового розрахунку трьома частинами: 35% авансова частина; 20% після виготовлення рекламних матеріалів перед монтажем; 45% після підписання акту прийому-передачі виконаних робіт.

Як встановлено судом, позивач на виконання умов Договору належним чином виконав за завданням відповідача роботи по заміні рекламних матеріалів по Україні на суму 203 374грн. 38коп., що підтверджується актом здачі приймання виконаних робіт №243 від 18.05.2015р. на суму 15 957грн. 17коп., актом здачі-приймання робіт №244 від 18.05.2015р. на суму 10 020грн. 35коп., актом здачі-приймання робіт №249 від 12.06.2015р. на суму 3 045грн., актом здачі-приймання робіт на суму 5 896грн., актом здачі-приймання робіт №251 від 12.06.2015р. на суму 3 740грн., актом здачі-приймання робіт №252 від 12.06.2015р. на суму 16 735грн., актом здачі-приймання робіт №253 від 02.06.2015р. на суму 101 304грн., актом здачіприймання робіт №255 від 08.06.2015р. на суму 6 425грн. 83коп., актом здачі-приймання робіт №287 від 15.06.2015р. на суму 5 221грн., актом здачі-приймання робіт №288 від 18.06.2015р. на суму 22 400грн., актом здачі-приймання робіт №289 від 18.06.2015р. на суму 3 307грн. 07коп., актом здачі-приймання робіт №290 від 15.06.2015р. на суму 9 322грн. 96коп. Але відповідач за надані послуги не розрахувався у повному обсязі.

За приписами ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати свої зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобовязання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких обставин, правомірною є вимога позивача щодо стягнення з відповідача суми основної заборгованості у розмірі 203 374грн. 38коп.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За приписами ст..612 цього ж Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Умовами п. 6.4 Договору передбачено, що у разі порушення Замовником строків оплати виконаних робіт Підрядник має право вимагати від Замовника сплати неустойки у розмірі 1% від суми Договору за кожен день прострочення.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочки.

Пунктом 1 ст. 547 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин щодо забезпечення зобовязання вчиняється у письмовій формі.

В силу ст.216, ч.1 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 цього Кодексу, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Пунктом 6 ст.232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Частиною 2 ст.343 Господарського Кодексу України передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Судом встановлено, що позивач, при здійсненні розрахунку пені враховував положення Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань та ч.2 ст.343 Господарського Кодексу України та нарахував пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У звязку з вищевикладеним, суд перевіривши наданий позивачем розрахунок, вважає, що позивач правомірно нарахував відповідачу пеню у розмірі 40 940грн. 51коп. за період з 19.05.2015р. по 13.10.2015р.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення інфляційних втрат у розмірі 1 084грн. 18коп. за період заявлений до стягнення - з 19.05.2015р. по 13.10.2015р. на суму 25 977грн. 52коп. та за період з 03.06.2015р. по 13.10.2015р. на суму 177 396грн. 86коп. встановив, що позивач при здійснені даного розрахунку допустив помилки та здійснив невірний розрахунок, у звязку з чим, суд зробив власний розрахунок суми основної заборгованості з урахуванням інфляційних втрат, відповідно до якого сума інфляційних втрат складає 1 766грн. 61коп.

При цьому, враховуючи, що у суду відсутні повноваження щодо збільшення позовних вимог, а таке право відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України належить виключно позивачу, суд не виходить за межі позовних вимог та приймає заявлену позивачем до стягнення суму інфляційних втрат у розмірі 1 084грн. 18коп.

Крім того, суд перевіривши здійснений позивачем розрахунок 3% річних у розмірі 2 178грн. 53коп. за період з 19.05.2015рю. по 13.10.2015р., дійшов висновку, що позивач правомірно нарахував 3% річних у розмірі 2 178грн. 53коп.

Згідно ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності , керуючись законом.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача згідно ст.ст.44, 49 ГПК України.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1.Позовну заяву Приватного підприємства "ЛОГОТИП-УА" задовольнити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгова мережа "АРБЕР" (65104, м. Одеса, вул. Ільфа і Петрова, буд. 20, ) на користь Приватного підприємства "ЛОГОТИП-УА" (66421, Одеська обл., Ананьївський район, с. Ананьїв Перший, р/р6076 у банку АТ "ПроКредит Банк", МФО 320984) суму основного боргу у розмірі 203 374грн. 38коп., пеню у розмірі 40 940грн. 51коп., 3% річних у розмірі 2 178грн. 53коп., інфляційні втрати у розмірі 1 084грн. 18коп. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 713грн. 66коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 21 грудня 2015р.

Суддя Н.В. Рога