ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2015р. Справа№ 914/4049/15

за позовом: Приватного підприємства «Оліяр», с. Ставчани Пустомитівського р-ну Львівської обл.

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок», м. Львів

про: стягнення 472229,85 грн.,

Суддя Король М.Р.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність б/н від 18.02.13р.);

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність б/н від 19.12.14р.);

В судовому засіданні 11.12.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення

Суть спору:

позов заявлено Приватним підприємством «Оліяр» (с. Ставчани, Пустомитівський район, Львівська область) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» (м. Львів) про стягнення 472229,85 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач своїх обовязків за договором поставки не виконав, зокрема, не провів повної оплати за отриманий товар.

Ухвалою суду від 27.11.2015 року порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено на 10.12.2015 року. Вимоги до сторін по підготовці справи до розгляду в судовому засіданні висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому числі визнано участь повноважних представників сторін в судове засідання.

Представник позивача в судове засідання 10.12.2015 року прибув, позовні вимоги підтримав, вимоги ухвали суду від 27.11.2015 року виконав частково.

На виконання вимог ухвали суду від 27.11.2015 року в судовому засіданні представник позивача надав суду для долучення до матеріалів справи оригінали фіскального чеку №9246 та опис вкладення у цінний лист ф.107 б/н від 02.12.2015 року, як докази надсилання відповідачу додатку №2 до позовної заяви.

Представник позивача через відділ обліку та документального забезпечення суду подав заяву про забезпечення позову (вх.№5571/15 від 30.11.2015 р.) та додаткові пояснення до заяви (вх.. №52360/15 від 02.12.2015 р.).

Представник відповідача в судове засідання прибув, проти заяви вжиття заходів до забезпечення позову заперечив.

В судовому засіданні оголошено перерву до 11.12.2015 року.

Позивач участь повноважного представника в судовому засіданні 11.12.2015р. забезпечив, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судове засідання зявився, заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, яке суд відхилив, оскільки наявних в матеріалах справи доказів достатньо для вирішення спору по суті.

Ухвалою суду від 11.12.2015 року суд відмовив у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та обєктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне:

01.04.2014 року між Приватним підприємством «Оліяр» (позивач у справі, постачальник згідно договору) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» (відповідач у справі, покупець згідно договору) уклали договір поставки № ПМ-027, відповідно до п.1.1. якого постачальник на умовах, передбачених цим договором, виготовляє та передає виключно покупцю товар (надалі продукція або товар), зазначений в специфікації до цього договору (додаток №1 до договору), з нанесенням на неї (на продукцію чи упаковку продукції) захищеної торгівельної марки, право використання якої на території України належить виключно покупцю, а покупець здійснює своєчасну оплату отриманої від постачальника продукції.

Відповідно до п.2.1. договору, асортимент, ціна продукції погоджується сторонами у специфікації (додаток №1) у національній валюті України гривні.

Постачальник зобовязується поставляти (передавати у власність покупця) товари за цінами, зазначеними у специфікації, затвердженій сторонами (додаток №1). Ціна товару включає вартість упаковки (п.4.1. договору).

Відповідно до п.4.3. договору, покупець зобовязаний сплатити вартість поставленої партії товару через 30 календарних днів з моменту отримання покупцем товару від постачальника за умови своєчасного надання постачальником всіх передбачених цим договором та чинним законодавством України належно оформлених документів на поставлений товар. У випадку несвоєчасного надання постачальником відповідних документів на товар, термін розрахунків продовжується на відповідну кількість днів протермінування, але не менше ніж до дати надання відповідних документів у повному обсязі.

Цей договір набуває чинності з 01 квітня 2014 року та діє до 31 березня 2015 року.

Додатковою угодою до договору від 01.04.2015 року дію договору було продовжено до 01 квітня 2016 року.

Відповідно до п.1.5., п.3.5.2. договору, право власності на товар переходить до покупця з моменту передання товару та підписання сторонами товаросупровідних документів, крім випадку, передбаченого п.5.1.1. цього договору. Дата накладної повинна співпадати з датою поставки.

На виконання умов договору позивачем поставлено відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними №7909 від 02.09.2015 р. на загальну суму 241 987,50 грн.; №8157 від 10.09.2015 р. на загальну суму 92 880,00 грн.; №9494 від 07.10.2015 р. на загальну суму 121 828,32 грн.

Відповідач частково здійснив оплату за поставлений товар по видатковій накладній №7909 від 02.09.2015 р. в сумі 6 633,25 грн.

Як стверджує позивач, у відповідача існує заборгованість в сумі 450 062,57 грн.

На суму боргу позивачем нараховано 22 176,28 грн. пені.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Як встановлено судом, на підставі укладеного між сторонами договору поставки № ПМ-027 від 01.04.2014 року, позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується відповідними видатковими накладними, копії яких долучено до матеріалів справи. Відповідач частково оплатив отриманий товар, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 450 062,57 грн.

Відповідно до п.4.3. договору, покупець зобовязаний сплатити вартість поставленої партії товару через 30 календарних днів з моменту отримання покупцем товару від постачальника за умови своєчасного надання постачальником всіх передбачених цим договором та чинним законодавством України належно оформлених документів на поставлений товар. У випадку несвоєчасного надання постачальником відповідних документів на товар, термін розрахунків продовжується на відповідну кількість днів протермінування, але не менше ніж до дати надання відповідних документів у повному обсязі.

В матеріалах справи відсутні докази оплати поставленого товару на суму 450 062,57 грн.

Ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу передбачає, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до частини першої статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З урахуванням пункту 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а згідно з пунктом 8.1 статті 8 цього Закону банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Стаття 610 Цивільного кодексу України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від виконання зобовязання недопустима. Частиною 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6.1. договору сторони визначили, що у разі порушення термінів оплати товару, покупець зобовязаний сплатити постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми боргу за кожен календарний день прострочення.

Правильність нарахування пені судом перевірено.

Із врахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення 450 062,57 грн. основного боргу, 22 176,28 грн. пені є підставними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судовий збір покладається на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

1.Позовні вимоги задоволити повністю.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торгова мережа «Барвінок» (79040, м.Львів, вул. Городоцька, будинок 359, ідентифікаційний код 35621418) на користь Приватного підприємства «Оліяр» (81118, Львівська область, Пустомитівський район, с. Ставчани, ідентифікаційний код 32461721) 450 062,57 грн. основного боргу, 22 176,28 грн. пені та 7 083,45 грн. судового збору.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 16.12.2015 р.

Суддя Король М.Р.