ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

09.12.15 Справа № 904/9555/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВЕЛЬНИЙ ДІМ "БАЗАЛЬТ", м. Дніпропетровськ

до публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМ. Ф.Е. ДЗЕРЖИНСЬКОГО", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про стягнення 3 758 266,18 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Гаркуша К.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність б/н від 16.01.2015, ОСОБА_2, довіреність б/н від 26.01.2015

від відповідача: ОСОБА_3, довіреність №29 від 29.01.2015

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВЕЛЬНИЙ ДІМ "БАЗАЛЬТ" (далі-Позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМ. Ф.Е. ДЗЕРЖИНСЬКОГО" (далі-Відповідач) про стягнення 3 758 266,18 грн. за договором поставки №15-0799-02 від 23.04.2015.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.11.2015 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням Відповідачем умов Договору поставки №15-0799-02 від 23.04.2015 (а.с. 9-12) в частині своєчасного та в повному обсязі розрахунку за поставлений згідно договору товар, в звязку з чим Позивач просить стягнути з Відповідача 3 560 303,55 грн. - основного боргу, 13 168,25 грн. - 3% річних, 81 886,98 грн. - інфляційних втрат, 102 907,40 грн. - процентів за користування чужими грошовими коштами.

24.11.2015 судове засідання проведено не було у зв'язку із екстреною евакуацією працівників та відвідувачів суду, роботу суду 24.11.2015 було тимчасово зупинено з 10:40 годин до 12:25 годин, що підтверджується відповідним актом господарського суду від 24.11.2015.

Позивач в судове засідання зявився, позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання зявився, 24.11.2015 подав до господарського суду відзив, з урахуванням якого позовні вимоги в частині основного боргу визнав в повному обсязі, позовні вимоги в частині нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами не визнав, просив суд в цій частині в задоволенні позову відмовити; просив розстрочити виконання рішення строком на шість місяців.

В судовому засіданні 09.12.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача та представника Відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2015 між публічним акціонерним товариством "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМ. Ф.Е. ДЗЕРЖИНСЬКОГО" (далі-Покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВЕЛЬНИЙ ДІМ "БАЗАЛЬТ" (далі-Продавець) був підписаний Договір №15-0799-02 (далі-Договір) відповідно до пункту 1.1 якого Продавець зобовязується виготовити та поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію, іменовану надалі як товар.

Згідно з пунктом 1.2 Договору, кількість, найменування, ціна, терміни постачання та умови оплати товару визначені в специфікаціях, що додаються до Договору і які складають його невідємну частину.

Відповідно до пункту 2.1 Договору, ціна на товар визначається у національній валюті України - гривнях за одиницю, на умовах, обумовлених в Специфікаціях, згідно з офіційними правилами тлумачення торгівельних термінів Міжнародної ОСОБА_4 (редакція 2010 року) Інкотермс-2010, і вказується в Специфікаціях, що додаються до Договору і складають його невідємну частину.

Сума Договору на момент підписання Специфікації №1 становить 3 949 965,00 грн., у тому числі ПДВ 20% - 658 327,50 грн., і буде змінена на суму кожної наступної специфікації, підписаної обома сторонами (п. 2.3 Договору).

Пунктом 4.2 Договору сторони погодили, що розрахунки за поставлений товар здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця в порядку, зазначеному в Специфікаціях. У випадку, якщо умовами оплати передбачена попередня оплата, то Продавець зобовязаний надати оригінал рахунку на попередню оплату. Податкова накладна надається Продавцем в строки, згідно чинного законодавства.

Згідно з пунктом 9.4 Договору, він набирає чинності з дати його підписання обома сторонами і скріплення печаткою та діє до 31.12.2015, а в частині гарантійних зобовязань - до повного їх закінчення.

Підписаною Специфікацією №1 сторони погодили товар, який мав бути поставлений та його вартість, а також інші умови.

Крім того, пунктом 3 Специфікації №1 сторони погодили умови оплати, а саме: по факту поставки протягом 15 календарних днів після поставки товару, на підставі виданих фактичних рахунків.

На виконання умов Договору Позивачем Відповідачу 26.08.2015 був поставлений товар на загальну суму 3 560 303,55 грн. та надано всі необхідні супровідні документи, що підтверджується наявними в матеріалах справи актом прийому передачі супровідних документів, видатковою накладною, транспортною накладною (а.с. 21-27).

Відповідач за поставлений товар не розрахувався, внаслідок чого за ним уторилась заборгованість в сумі 3 560 303,55 грн., яка не заперечується Відповідачем та доказів сплати якої сторонами суду не надано.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобовязання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання, є порушенням зобовязання.

Виходячи з викладеного, оскільки господарським судом встановлено, що Відповідачем допущено порушення строків здійснення розрахунку за поставлений товар, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості в сумі 3 560 303,55 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім суми основного боргу Позивач також вимагає стягнення з Відповідача 3% річних, інфляційні втрати та проценти за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

В зв'язку з порушенням Відповідачем строків оплати за поставлений Позивачем товар, Позивач нарахував 3% річних у сумі 13 168,25 грн. (загальний період нарахування з 12.09.2015 по 26.10.2015) та інфляційні втрати в сумі 81 886,98 грн. (період нарахування - вересень 2015 року)

Перевіривши розрахунок 3% річних та інфляційних втрат господарським судом встановлено, що Позивачем вказаний розрахунок здійснено вірно, а отже підлягають задоволенню 3% річних в сумі 13 168,25 грн. та інфляційні втрати в сумі 81 886,98 грн.

Заперечення Відповідача щодо періоду нарахування інфляційних втрат з підстав не врахування Позивачем індексу інфляції за жовтень 2015 року судом не приймаються до уваги з огляду на те, що Позивачем до стягнення заявлений період нарахування індексу інфляції саме за вересень, а отже суд не вправі виходити за межі позовних вимог, тобто збільшувати заявлений до стягнення період заборгованості.

Стосовно позовних вимог Позивача про стягнення 102 907,40 грн. - процентів за користування чужими грошовими коштами в розмірі облікової ставки НБУ, господарський суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Згідно статті 536 Цивільного кодексу України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Пунктом 6.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" передбачено, що проценти річних, про які йдеться у частині другій статті 625 ЦК України, необхідно відрізняти від процентів за користування чужими коштами, передбачених статтею 536 названого Кодексу. Стягнення процентів річних є заходом відповідальності за порушення грошового зобов'язання і одночасно, як зазначалося, способом захисту майнового права та інтересу кредитора, тобто зобов'язанням сплатити кошти, тоді як проценти, зазначені у статті 536 ЦК України, - це плата за користування чужими коштами, в тому числі безпідставно одержаними, збереженими грішми (стаття 1214 ЦК України).

Відповідно до пункту 6.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", підставами для застосування до правовідносин сторін статті 536 ЦК України є, по-перше, факт користування чужими коштами, по-друге - встановлення розміру відповідних процентів договором або чинним законодавством (наприклад, статтями 1048, 1054, 1061 ЦК України). Спільним для цих процентів є те, що вони нараховуються саме у зв'язку з користуванням чужими коштами.

Враховуючи відсутність погодженого сторонами в Договорі розміру відповідних процентів, господарський суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України понесені Позивачем судові витрати у справі покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Стосовно клопотання Відповідача про розстрочення виконання рішення на шість місяців, в обґрунтування чого він посилається на скрутне фінансове становище підприємства надаючи на підтвердження лист про переплату ПДВ, та звіт про фінансові результати за 1 півріччя 2015 року, необхідно зазначити наступне.

За змістом ст.121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою, господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Із зазначеного вбачається, що ГПК України не містить конкретних підстав та застережень відстрочки чи розстрочки, а лише встановлює критерії, що ускладнюють виконання рішення суду.

Питання щодо надання розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, господарські суди повинні досліджувати та оцінювати як доводи позивача так і заперечення відповідача, а також дотримуватися розумно встановленого строку розстрочки.

Суд не вбачає підстав для надання розстрочення виконання судового рішення, оскільки Відповідачем в обґрунтування вказаної необхідності розстрочки не надано суду жодного доказу стосовно його знаходження в скрутному фінансовому становищі та докази того, що негайне виконання рішення може призвести до негативних наслідків, які можуть вплинути на енергетичну стабільність України.

Відсутність вказаних вище доказів, а також доказів наявної загрози банкрутства Відповідача, відсутності коштів на його банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, свідчить про необґрунтованість звернення останнього стосовно розстрочення виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області по справі.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання Відповідача про надання розстрочки виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2015 у справі №904/9555/15.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ІМ. Ф.Е. ДЗЕРЖИНСЬКОГО" (51925, Дніпропетровська область, м.Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18б, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТОРГОВЕЛЬНИЙ ДІМ "БАЗАЛЬТ" (49010, м. Дніпропетровськ, вул. Лабораторна, 45, ) 3 560 303,55 грн. - основного боргу, 13 168,25 грн. - 3% річних, 81 886,98 грн. - інфляційних втрат, 54 830,38 грн. - судового збору.

Видати наказ.

В решті позову - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 11.12.2015.

Суддя ОСОБА_5