РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р. Справа № 918/966/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Філіпова Т.Л.

судді Василишин А.Р. ,

судді Бучинська Г.Б.

при секретарі Пацьола О.О.

за участю представників сторін:

від позивача (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_1, ОСОБА_2

від відповідача (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши апеляційні скарги ОСОБА_5 "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А., яка діє через представництво компанії "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А." та ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Неруд Альянс" на рішення господарського суду Рівненської області від 08.10.15 р. у справі № 918/966/15

за первісним позовом ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Неруд Альянс"

до відповідача ОСОБА_5 "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А., яка діє через представництво компанії "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А."

про стягнення простроченої заборгованості за поставлений товар, штрафних санкцій у вигляді суми пені, 3% річних та інфляційних збитків

та зустрічним позовом ОСОБА_5 "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А., яка діє через представництво компанії "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А."

до відповідача ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Неруд Альянс"

про повернення сплачених за товар коштів

Рішенням господарського суду Рівненської області від 08.10.2015 р. у справі №918/966/15 (суддя Качур А.М.) з урахуванням ухвали про виправлення описки від 26.10.2015 р. первісний позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 "Тодіні Конструкціоні ОСОБА_6П.А.", яка діє через представництво компанії "Тодіні Конструкціоні ОСОБА_6П.А." на користь ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Неруд Альянс" 5 602 258 грн. 13 коп. основного боргу, 2 032 920 грн. 03 коп., 115 995 грн. 82 коп. 3% річних, 2 285 676 грн. 08 коп. збитків від інфляції та 72 851 грн. 32 коп. судового збору. В задоволенні позовних вимог в частині вимог про стягнення 31 504,43 грн. пені позивачу за первісним позовом - відмовлено.

В задоволенні зустрічних позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням господарського суду Рівненської області від 08.10.2015р. у справі №918/966/15 ОСОБА_5 "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А., яка діє через представництво компанії "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А." та ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Неруд Альянс" подали апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції.

Зокрема, ОСОБА_5 "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А., яка діє через представництво компанії "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А." в апеляційній скарзі просить рішення господарського суду Рівненської області від 08.10.2015 р. у справі №918/966/15 скасувати в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача за зустрічним позовом в повному обсязі.

В апеляційній скарзі скаржник зазначає, що згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки ТОВ «Неруд Альянс» не виконало взятого на себе зобовязання щодо поставки товару в кількості та асортименті, вказаних у специфікації №1 в строк погоджений сторонами у такій специфікації, то відповідно до вищевказаної норми чинного законодавства з 20.12.2014р. зобовязання ТОВ «Неруд Альянс» за Договором перед АТ Тодіні Коструціоні ОСОБА_6п.А. вважається простроченим.

Однак, судом першої інстанції було проігноровано вищевказану обставину, що безпосередньо вплинуло на законність прийнятого рішення.

Також, скаржник зазначає, що станом на 19.12.2014р. ТОВ «Неруд Альянс» не виконало в повному обсязі свого зобовязання перед АТ Тодіні Коструціоні ОСОБА_6п.А., відтак відповідно з 20.12.2014р. саме покупець мав право на зупинення виконання своїх обовязків за цим договором з огляду на те, що у нього виникли реальні підстави вважати, що постачальником не буде виконано його обовязку в повному обсязі.

Відтак, АТ Тодіні Коструціоні ОСОБА_6п.А. правомірно призупинило оплату за щебінь гранітний фр. 5-20 та щебінь гранітний фр.0-5, однак цій обставині суд першої інстанції не надав значення.

Крім того, на думку скаржника окремої уваги заслуговує те, що суд першої інстанції проігнорував положення ч.2 ст.688 ЦК України на яку посилалося АТ Тодіні Коструціоні ОСОБА_6п.А. в ході судового розгляду справи. Вказана норма чинного законодавства встановлює, що якщо продавець знав або міг знати про те, що переданий покупцеві товар не відповідає умовам договору купівлі-продажу, він не має права посилатися на те, що не одержав від покупця повідомлення про порушення умов договору, та на наслідки невиконання покупцем цього обов'язку, встановлені ч.1 ст.688 ЦК України.

В даному випадку, ТОВ «Неруд Альянс» було відомо про те, що ним не було передано для покупця всієї кількості товару, яка вказана у специфікації №1, а відповідно до зазначеної норми чинного законодавства жодних додаткових повідомлень покупець міг не робити і це жодним чином не позбавляє його права, скористатися ч.1 ст.670 ЦК України, що і було здійснено у даному випадку.

Таким чином, вищевказане твердження суду першої інстанції є таким, що суперечить чинному законодавству та безпідставно надає можливість постачальнику уникнути відповідальності за допущене ним порушення зобовязання по відношенню до АТ Тодіні Коструціоні ОСОБА_6п.А.

ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Неруд Альянс" в апеляційній скарзі просить апеляційний суд змінити рішення господарського суду Рівненської області від 08 жовтня 2015 року у справі № 918/966/15 виключивши з мотивувальної частині висновок суду, про те що «Суд констатує факт неповного невиконання позивачем за первісним позовом умов договору в частині поставки товару в кількості, що передбачена специфікацією №1», залишивши рішення в іншій частині без змін.

Зокрема, ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Неруд Альянс" звертає увагу апеляційного суду на те, що відсутність заявки відповідача за первісним позовом на поставку Товару є порушенням умов Договору № KNR/S/19-11/1/14 від 19 листопада 2014 року та взятих на себе зобовязань, що унеможливлювало поставки товару в кількості передбаченою Специфікацією № 1 до Договору № KNR/S/19-11/1/14 від 19 листопада 2014 року. Крім цього, підставою для поставки товару в кількості меншої ніж зазначеної в Специфікації № 1 до Договору №KNR/S/19-11/1/14 від 19 листопада 2014 року є тривале невиконання Відповідачем за первісним позовом договірних зобовязань щодо оплати отриманого товару, з чим погодився у своєму рішенні від 08 жовтня 2015 року господарський суд Рівненської області у справі № 918/966/15.

Також скаржник зазначає, що господарський суд Рівненської області в мотивувальній частині рішенні від 08.10.2015 р. у справі №918/966/15, безпідставно зазначив, що «Суд констатує факт неповного невиконання позивачем за первісним позовом умов договору в частині поставки товару в кількості, що передбачена Специфікацією №1» оскільки, даний висновок в подальшому може бути підставою для порушення законних прав та інтересів ТОВ «Неруд Альянс».

Таким чином скаржник просить змінити рішення господарського суду Рівненської області.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 05.11.2015 р. апеляційну скаргу ОСОБА_5 "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А., яка діє через представництво компанії "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А." прийнято до провадження, справу призначено до слухання.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 р. апеляційну скаргу ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Неруд Альянс" у справі №918/966/15 прийнято до провадження, справу призначено до слухання. Апеляційну скаргу обєднано з апеляційною скаргою ОСОБА_5 "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А., яка діє через представництво компанії "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А." для спільного розгляду в одному апеляційному провадженні.

07.12.2015 р. на адресу Рівненського апеляційного господарського суду від ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Неруд Альянс" надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому товариство просить суд, відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А., яка діє через представництво компанії "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А." в повному обсязі.

07.12.2015 р. на адресу Рівненського апеляційного господарського суду від ОСОБА_5 "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А., яка діє через представництво компанії "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А." надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач (за первісним позовом) просить суд, залишити без задоволення апеляційну скаргу ТОВ «Неруд Альянс» на рішення господарського суду Рівненської області від 08.10.2015 р.

У судовому засіданні представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_5 "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А., яка діє через представництво компанії "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А." ОСОБА_3 підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі відповідача, та надала пояснення на обґрунтування своєї правової позиції. Вважає, що рішення господарського суду Рівненської області від 08.10.15 р. у справі №918/966/15 є незаконним та таким, що прийняте з порушенням норм матеріального права. Проти доводів апеляційної скарги позивача - ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Неруд Альянс" заперечила та просила залишити без задоволення апеляційну скаргу позивача в частині виключення з мотивувальної частини висновку суду.

Представник відповідача (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_5 "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А., яка діє через представництво компанії "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А." ОСОБА_4 підтримав позицію представника ОСОБА_3 у повному обсязі та надав пояснення щодо обставин справи.

Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Неруд Альянс" ОСОБА_1 підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі позивача, та надав пояснення на обґрунтування своєї правової позиції. Вважає, що рішенням господарського суду Рівненської області від 08.10.15 р. у справі №918/966/15 обґрунтовано задоволено частково первісний позов, а в задоволенні зустрічного позову відмовлено, однак в мотивувальній частині рішення суд безпідставно зазначив про неповне невиконання позивачем за первісним позовом умов договору в частині поставки товару в кількості, що передбачена специфікацією №1, а тому просить змінити рішення суду першої інстанції, виключивши із мотивувальної частини вищезазначений висновок суду, та залишити рішення в іншій частині без змін. Проти доводів апеляційної скарги відповідача заперечив та просив залишити її без задоволення.

Представник позивача (відповідача за зустрічним позовом) - ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Неруд Альянс" ОСОБА_2 підтримав позицію представника ОСОБА_1 у повному обсязі.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Рівненський апеляційний господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 19 листопада 2014 року між ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Неруд Альянс" (постачальник) та ОСОБА_5 "Тодіні Конструкціоні ОСОБА_6П.А., яка діє через представництво "Тодіні Конструкціоні ОСОБА_6П.А." (покупець) було укладено договір № KHR/S/19-11/1/14 (договір), відповідно до предмету якого в порядку та на умовах визначених договором постачальник зобов'язується передати у власність покупця щебінь гранітний (надалі "товар"), який покупець зобов'язується прийняти та оплатити.

Пунктами 1.2.-1.3. договору встановлено, що одиниця виміру товару: тонна. Специфікація це окремий документ, що дійсний з моменту підписання уповноваженими представниками сторін, в якому сторонами погоджуються всі істотні умови поставки товару: вид товару, ціна на товар, кількість товару, порядок оплати та умови і строки поставки товару. Специфікації підписані та оформлені належним чином на виконання даного договору є невід'ємними його частинами. У випадку зміни будь-якої істотної умови в специфікаціях та/або договорі, такі зміни дійсні лише при умові підписання специфікації в новій реакції та/або додаткової угоди до договору повноваженими представниками обох сторін.

Пунктом 3.1. договору передбачено, що кількість та ціна товару, який має бути поставлений за умовами даного договору визначається згідно специфікації. В ціну товару включено вартість товару та вартість перевезення автомобільним або залізничним транспортом та ПДВ 20 %.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що кількість та асортимент товару який підлягає до поставки, визначається на підставі заявок уповноваженої особи, які подаються постачальнику по мірі необхідності.

Згідно з пунктом 4.2. договору, поставка товару здійснюється за рахунок постачальника, в термін узгоджений сторонами в специфікаціях.

Специфікацією № 1 від 19 листопада 2014 року до договору № KHR/S/19-11/1/14 від 19 листопада 2014 року сторони погодили, що за вказаною специфікацією поставці підлягає наступна продукція: щебінь гранітний фр.5-20 в кількості 50 000 тонн вартістю 9 284 000,00 грн., та щебінь гранітний фр.0-5 в кількості 50 000 тонн вартістю 5 280 000,00 грн., загальна вартість продукції що підлягає поставці 14 564 000,00 грн. Строк оплати встановлений згідно умов договору. Строк поставки продукції встановлений протягом 30 календарних днів з моменту підписання даної специфікації.

Відповідно до п. 4.3. договору, постачальник відвантажує покупцю або вказаному в заявці вантажоотримувачу узгоджену партію товару. Датою поставки вважається дата вказана у залізничній накладній.

Як передбачено пунктом 4.8. договору, розрахунок між сторонами проводиться в безготівковій формі в національній валюті України протягом 30 робочих днів з дня отримання товару шляхом перерахування коштів на рахунок покупця.

Відповідно до пункту 6.3. договору у випадку невиконання або неналежного виконання постачальником чи покупцем своїх зобов'язань по договору, винна сторона сплачує на користь другої сторони пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожен день прострочення виконання зобов'язання, що діяла в даний період.

Договір може бути розірваний на вимогу однієї сторони, попередньо повідомивши іншу не пізніше ніж за 30 календарних днів. (п.9.6. договору)

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

Згідно з наявними в матеріалах справи видатковими накладними позивач за первісним позовом на підставі договору № KHR/S/19-11/1/14 від 19 листопада 2014 року поставив відповідачу за первісним позовом товар на загальну суму 10 478 363,37 грн.

З видаткових накладних вбачається, що позивач за первісним позовом поставив відповідачу за первісним позовом як асортимент товару, що був передбачений специфікацією № 1 (щебінь гранітний фр.5-20, щебінь гранітний фр.0-5), так і асортимент товару, що не був вказаний у специфікації № 1 (щебінь гранітний фр.20-40). В усіх видаткових накладних міститься посилання на договір № KHR/S/19-11/1/14 від 19 листопада 2014 року.

Сторонами договору в протоколах узгодження договірної ціни узгоджувалася ціна поставленої продукції, в тому числі продукції, яка була отримана відповідачем за зустрічним позовом, але яка як асортимент товару не була вказана у специфікації № 1 (щебінь гранітний фр.20-40).

Товар прийнятий відповідачем без зауважень.

В свою чергу відповідач за первісним позовом частково розрахувався за поставлений товар в сумі 4 876 105, 24 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями. В платіжних документах в графі "Призначення платежу" вказано: "за щебінь згідно договору № KHR/S/19-11/1/14 від 19.11.2014".

Відтак, правовідносини, що склалися між сторонами щодо поставки товару виникли та були врегульовані саме на підставі договору № KHR/S/19-11/1/14 від 19.11.2014.

В матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем за первісним позовом суду поставленого товару в сумі 5 602 258,13 грн.

26 березня 2015 року позивач за первісним позовом направив відповідачу за первісним позовом претензію про погашення заборгованості за поставлену продукцію, в якій запропонував останньому сплатити наявну заборгованість та зазначив, що у випадку невиконання вимоги про сплату призупинить подальші поставки продукції.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційних скарг стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського зазначає наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товарно-розпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. У разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

У відповідності до частини 1 статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 2 статті 712 ЦК України визначено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до частин 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно із статтею 526 ЦК України та статтею 193 Господарського кодексу України (далі - ГК України) - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Враховуючи викладене колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що первісні позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 5 602 258,13 грн. суми основного боргу є законними обґрунтованими, а відтак такими що підлягають до задоволення.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За умовами статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Тобто вказана норма передбачає як безпосереднє встановлення у зобов'язанні строку (терміну) його виконання, так і визначення цього строку вказівкою на певну подію, яка неминуче має настати. В іншому ж випадку кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Відповідно до частини 1 статті 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Учасники господарських відносин несуть господарсько - правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (частина 1 статті 216 ГК України).

У силу вимог частин 1, 2 статті 217 ГК України, господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. У сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Згідно з частиною 1 статті 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до частини 6 статті 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У відповідності до статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Разом з тим, статтею 3 вказаного закону передбачено, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Позивач керуючись пунктом 6.3. договору нарахував відповідачу 2 064 424,46 грн. пені.

Зокрема, по видаткових накладних №РН-0000001-№РН-0000046 судом розрахунки визнано в межах норм чинного законодавства, щодо видаткових накладних: №РН-0000069 на суму 465238,62 за період з 20.04.2015 року по 18.08.2015 року до стягнення підлягає пеня в сумі 92 537,87 грн., №РН-0000070 на суму 67359,60 грн. за період з 20.04.2015 року по 18.08.2015 року до стягнення підлягає пеня в сумі 13 398,04 грн., №РН-0000075 на суму 532445,76 грн. за період за 22.04.2015 по 18.08.2015 року до стягнення підлягає пеня в сумі 104 155,14 грн.

Таким чином, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції, що загальна сума пені складає 2 032 920,03 грн., відтак в задоволенні пені в сумі 31 504,43 грн. слід відмовити.

Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач, у зв'язку з простроченням відповідачем оплати поставленого товару, керуючись статтею 625 ЦК України нарахував відповідачу 115 995,82 грн. 3% річних.

Колегія суддів перевірила розрахунок нарахування 3% річних та дійшла до висновку про його законність та обґрунтованість.

Також позивач, у зв'язку з простроченням відповідачем оплати поставленого товару, керуючись статтею 625 ЦК України нарахував відповідачу 2 285 676,08 грн. інфляційних втрат.

Здійснивши перерахунок нарахованих сум інфляційних втрат колегія суддів вважає за необхідне задоволити втрати від інфляції в сумі 2 285 676,08 грн.

Відтак, з урахуванням вище викладеного, колегія суддів погоджується із судом першої інстанції про часткове задоволення позовних вимог за первісним позовом, а саме: стягнення з ОСОБА_5 "Тодіні Конструкціоні ОСОБА_6П.А., яка діє через представництво "Тодіні Конструкціоні ОСОБА_6П.А." 5 602 258,13 грн. сума основного боргу, 2 032 920,03 сума пені, 115 995,82 грн. 3 % річних, 2 285 676,08 грн. збитків від інфляції, оскільки дані позовні вимоги підтверджуються належними та допустимими доказами і ґрунтуються на законі та договорі.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_5 Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А», яка діє через представництво компанії "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А.", що станом на 19.12.2014р. ТОВ «Неруд Альянс» не виконало в повному обсязі свого зобовязання перед АТ Тодіні Коструціоні ОСОБА_6П.А. щодо кількості поставленої продукції, слід зазначити про наступне.

Сторони домовились, що, як описано у п.п. 1.4,3.1 Договору, вид, ціна, кількість товару, що поставляється, порядок його оплати, а також умови та строки його поставки визначаються у окремому документі специфікації, який підписується обома сторонами, і є дійсним з моменту підписання. Оскільки, як зазначається у п.1.4. Договору , у специфікації погоджуються усі істотні умови поставки товару, цей документ слід вважати невідємною частиною укладеного Договору.

Крім того, у п.4.1. сторони передбачили правило, за яким кількість та асортимент товару , який підлягає до поставки , визначається на підставі заявок уповноваженої особи Покупця, які подаються Постачальнику по мірі необхідності.

Оцінивши у сукупності зазначені умови договору , колегія суддів вважає, що між сторонами не було домовленості про заздалегідь узгоджену кількість товару, який належить поставити за цим Договором.

Крім того, вбачається, що з 20.12.2014р. покупець мав право на зупинення виконання своїх обовязків за цим договором з огляду на те, що у нього виникли підстави вважати, що постачальником не буде виконано його обовязку в повному обсязі, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Натомість, апелянт (ОСОБА_5) посилається на положення статті 670 ЦК України, відповідно до якої, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми. Цими положеннями закону апелянт обґрунтовує свої вимоги щодо зустрічного позову, тобто права на повернення сплаченої грошової суми, якою частково сплачено за вже поставлений товар.

Колегія суддів вважає хибними ці доводи, які ґрунтуються на помилковому тлумаченні умов договору, укладеного між сторонами спору, а також помилковим застосуванням положень статті 670 ЦК України, оскільки на думку колегії правові наслідки, які передбачені положеннями частини 1 ст.670 ЦК України можуть бути застосовані лише у разі, якщо сторонами договору заздалегідь узгоджена певна кількість товару, яка повинна бути передана на підставі договору, і передача товару у кількості, яка є меншою (або більшою частина 2 цієї статті) призводить до порушення прав покупця.

Також враховується що згідно з пунктом 16 Інструкції про порядок прийому продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання по кількості №П-6, посилання на яку сторони зазначили в пункті 4.5. договору №KHR/S/19-11/1/14 від 19.11.2014, якщо при прийманні продукції буде встановлено недостачу, то одержувач зобов'язаний призупинити подальшу прийомку, забезпечити збереження продукції, а також вжити заходів до запобігання її змішання з іншою продукцією. При виявленні недостачі продукції складається акт за підписами осіб які виконували приймання продукції.

Пунктом 29 вказаної інструкції передбачено, що претензія у зв'язку з недопостачею продукції пред'являється відправнику (постачальнику) у встановлений термін.

Однак з матеріалів справи вбачається, що позивач за зустрічним позовом прийняв товар без будь-яких зауважень зокрема і щодо кількості товару та асортименту, актів недостачі, суду не надав, поставлений товар який прийнятий ОСОБА_5 "Тодіні Конструкціоні ОСОБА_6П.А., яка діє через представництво "Тодіні Конструкціоні ОСОБА_6П.А." оплачений частково.

Відповідно до статті 672 ЦК України, товар, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, є прийнятим, якщо покупець у розумний строк після його одержання не повідомив продавця про свою відмову від нього.

Якщо покупець не відмовився від товару, асортимент якого не відповідає умовам договору купівлі-продажу, він зобов'язаний оплатити його за ціною, погодженою з продавцем.

Доказів, що підтверджують відмову ОСОБА_5 від отриманого товару позивач за зустрічним позовом суду не надав, товар не повернув, відтак, колегія суддів приходить до висновку, що у позивача за зустрічним позовом виник обов'язок по оплаті отриманого товару.

З урахування вище викладеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_5 "Тодіні Конструкціоні ОСОБА_6П.А., яка діє через представництво "Тодіні Конструкціоні ОСОБА_6П.А." суд апеляційної інстанції не вважає переконливими та відхиляє.

Разом з тим, дослідивши доводи апеляційної скарги ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Неруд Альянс" щодо зміни мотивувальної частини рішення господарського суду Рівненської області, судова колегія вбачає наявність підстав для зміни рішення, виходячи при цьому з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 84 ГПК України у мотивувальній частині вказуються обставини справи, встановлені господарським судом; причини виникнення спору; докази, на підставі яких прийнято рішення; зміст письмової угоди сторін, якщо її досягнуто; доводи, за якими господарський суд відхилив клопотання і докази сторін, їх пропозиції щодо умов договору або угоди сторін; законодавство, яким господарський суд керувався, приймаючи рішення; обгрунтування відстрочки або розстрочки виконання рішення.

За приписами п. 4 ч. 1 ст. 103 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення.

Суд першої інстанції, цілком правильно встановивши фактичні обставини справи, обґрунтовано послався на те, що ОСОБА_5 "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А., яка діє через представництво компанії "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А." належним чином не виконала умов укладеного договору поставки № KHR/S/19-11/1/14 від 19 листопада 2014 року в частині розрахунку за поставлений товар, дійшов висновку про задоволення позовних вимог .

Натомість, в порушення норм процесуального законодавства, господарський суд, приймаючи рішення зазначив в мотивувальній його частині про те, що «Суд констатує факт неповного невиконання позивачем за первісним позовом умов договору в частині поставки товару в кількості, що передбачена специфікацією №1», що не випливає з досліджених доказів та встановлених обставин, а також суперечить самому висновку, якого дійшов суд за результатами розгляду.

Маючи на меті остаточно та у повному обсязі встановити обставини справи при апеляційному перегляді, усунути висновки, які можуть мати подвійне тлумачення, керуючись приписами ст.ст.4-5,4-7,84,99,101 ГПК України апеляційний суд вважає за необхідне змінити мотивувальну частину рішення господарського суду.

Таким чином, ураховуючи викладене, апеляційний господарський суд дійшов до висновку, що рішення господарського суду Рівненської області від 08.10.2015 року по справі №918/966/15 слід змінити, виключивши з її мотивувальної частини на 6 сторінці рішення висновок про те, що «Суд констатує факт неповного невиконання позивачем за первісним позовом умов договору в частині поставки товару в кількості, що передбачена специфікацією №1», оскільки такий висновок є безпідставним та суперечить встановленим обставинам у справі.

Керуючись ст.ст. 99,101,103,104,105,109,110 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А., яка діє через представництво компанії "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А." на рішення господарського суду Рівненської області від 08.10.15 р. у справі № 918/966/15 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Неруд Альянс" на рішення господарського суду Рівненської області від 08.10.15 р. у справі № 918/966/15 задовоьнити.

Рішення господарського суду Рівненської області від 08.10.15 р. у справі № 918/966/15 змінити.

Виключити з мотивувальної частини рішення висновок суду про те, що «Суд констатує факт неповного невиконання позивачем за первісним позовом умов договору в частині поставки товару в кількості, що передбачена специфікацією №1».

В іншій частині рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_5 "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А., яка діє через представництво компанії "Тодіні Конструціоні ОСОБА_6П.А." (33024, Рівненська область, м. Рівне, вул.. Соборна 446, ) на користь ОСОБА_7 з обмеженою відповідальністю "Неруд Альянс" (02121, м.Київ, вул. Харківське шосе, 201/203 блок 2, кімната 5, ) суму сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 80 380,00 грн.

Видачу наказу доручити господарському суду Рівненської області.

Справу №918/966/15 повернути до господарського суду Рівненської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову суду апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили.

Головуючий суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.