ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2015 р. Справа № 925/1814/15

За позовом публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії Нафтогаз України

до товариства з обмеженою відповідальністю Сміла Енергоінвест

про стягнення 4 026 497 грн. 05 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Биченко М.О.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 18.04.2014, № 14-90;

від відповідача: не зявилися.

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України звернулося до господарського суду Черкаської області з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю Сміла Енергоінвест про стягнення 4 026 497 грн. 05 коп. заборгованості за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу природного газу від 24.10.2012р. №12/1127-БО-36, у тому числі: 3 829 733 грн. 56 коп. інфляційних нарахувань та 196 763 грн. 49 коп. три процентів річних.

Також позивач просить відшкодувати йому за рахунок відповідача судові витрати.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем грошових зобовязань за договором купівлі-продажу природного газу від 24.10.2012р. №12/1127-БО-36 щодо оплати переданого йому позивачем на виконання цього договору протягом листопада, грудня 2012 року природного газу.

Ухвалою від 16.11.2015 господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до розгляду, порушив провадження у цій справі і призначив її до розгляду в судовому засіданні на 10 годину 15.12.2015 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

У засіданні суду, яке відбулося 15.12.2015, представник позивача позов підтримав з викладених у ньому підстав.

Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце засідання суду, призначеного ухвалою від 16.11.2015 на 10 годину 15.12.2015, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення відповідачу 18.11.2015 поштового відправлення з вказаною ухвалою. Проте представник відповідача у це судове засідання не зявилися і про причини незявлення господарський суд не повідомив.

Відзив на позов до господарського суду не надійшов.

Незявлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає вирішенню спору за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення учасника судового процесу, господарський суд Черкаської області

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 08.06.2013 у справі №925/987/13 задоволено частково позов публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" до товариства з обмеженою відповідальністю Сміла Енергоінвест про стягнення 7822300 грн. 27 коп. заборгованості за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу природного газу від 24.10.2012р. №12/1127-БО-36, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Сміла Енергоінвест на користь публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії Нафтогаз України 7275105 грн. 44 грн. основного боргу, 23221 грн. 98 коп. інфляційних нарахувань, 87328 грн. 81 коп. три проценти річних, 392979 грн. 63 коп. пені та 68820 грн. витрат на сплату судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При цьому господарський суд Черкаської області рішенням від 08.06.2013 у справі №925/987/13 встановив такі обставини.

24 жовтня 2012р. публічне акціонерне товариство Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, як продавець, і товариство з обмеженою відповідальністю Сміла Енергоінвест, як покупець, уклали договір купівлі продажу природного газу №12/1127-БО-36 (далі договір №12/1127-БО-36), згідно з яким постачальник зобовязався протягом жовтня - грудня 2012р. передати у власність покупцю, а останній прийняти і оплатити природний газ в обсязі до 1800000 куб. м. для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

У п. 5.2 договору №12/1127-БО-36 його сторони визначили ціну за 1000 куб. м. природного газу у сумі 3884 грн. 78 коп. і крім того ПДВ у сумі 776 грн. 96 коп., а усього з ПДВ у сумі 4661 грн. 74 коп.

Пунктом 6.1 договору №12/1127-БО-36 встановлено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа наступного за місяцем поставки газу.

У п. 6.4 договору №12/1127-БО-36 його сторони погодилися з тим, що у разі наявності заборгованості за минулі періоди або заборгованості зі сплати неустойки грошова сума, яка надійшла від покупця, погашає вимоги продавця у такій черговості, незалежно від призначення платежу, визначеного покупцем:

у першу чергу відшкодовуються витрати продавця, повязані з одержанням виконання;

у другу чергу погашається неустойка;

у третю чергу погашається основна сума боргу.

Пунктом 7.2 договору №12/1127-БО-36 його сторони передбачили, що у разі невиконання покупцем умов п. 6.1 цього договору покупець зобовязується (крім суми заборгованості) сплати пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідач не повністю розрахувався за поставлений йому у вказаний позивачем період газ. Залишок боргу відповідача перед позивачем за отриманий у жовтні грудні 2012 року газ становить 7 275 105 грн. 44 коп.

Вказані вище обставини, які були встановлені рішенням господарського суду Черкаської області від 08.06.2013 у справі №925/987/13, яке 23.08.2013 набрало законної сили, відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Стягнутий за рішенням господарського суду Черкаської області від 08.06.2013 у справі №925/987/13 з товариства з обмеженою відповідальністю Сміла Енергоінвест на користь публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" борг у сумі 7275105 грн. 44 коп. становить не оплачену відповідачем на день прийняття вказаного судового рішення частину вартості природного газу, переданого позивачем відповідачу у листопаді та грудні 2012 року, який за умовами договору №12/1127-БО-36 мав бути оплаченим відповідно до 14.12.2012 та до 14.01.2013.

Стягнуті за рішенням господарського суду Черкаської області від 08.06.2013 у справі №925/987/13 суми інфляційних нарахувань у розмірі 23221 грн. 98 коп. були нараховані за період із 16.11.2012 по 15.01.2013 і трьох процентів річних у розмірі 87328 грн. 81 коп. за період з 15.11.2012 по 18.05.2013.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 04.12.2014 у справі №925/1952/14 задоволено частково позов публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії Нафтогаз України до товариства з обмеженою відповідальністю Сміла Енергоінвест про стягнення 1151055 грн. 35 коп. заборгованості за договором №12/1127-БО-36 і стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю Сміла Енергоінвест на користь публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України 778035 грн. 17 коп. інфляційних нарахувань, нарахованих за період прострочення з червня 2013 року по травень 2014 року, 238499 грн. 86 коп. три проценти річних, нарахованих за період прострочення з 19.05.2013 по 23.06.2014, 134520 грн. 33 коп. пені, нарахованої за період прострочення з 19.05.2013 по 13.07.2013 і 23021 грн. 11 коп. судових витрат

У звязку з несплатою відповідачем позивачу присудженої за рішенням господарського суду Черкаської області від 08.06.2013 у справі №925/987/13 суми основного боргу і після набрання законної сили вказаними вище судовими рішеннями у справах №925/987/13, №925/1952/14, позивач нарахував відповідачу до сплати:

- 3 829 733 грн. 56 коп. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань за період прострочення з червеня 2014 року по квітень 2015;

- 196 763 грн. 49 коп. передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України три проценти річних за 339 днів прострочення з 24.06.2014 по 28.05.2015.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Стаття 599 Цивільного кодексу України передбачає, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 7.1 своєї постанови від 17.12.2013 №14 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань розяснив, що за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 Цивільного кодексу України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання. Однак при цьому слід мати на увазі, що у разі коли судовим рішенням з боржника стягнуто суму неустойки (штрафу, пені), то правова природа відповідної заборгованості саме як неустойки у зв'язку з прийняттям такого рішення залишається незмінною, і тому на неї в силу припису частини другої статті 550 Цивільного кодексу України проценти не нараховуються, інфляційні ж нарахування та нарахування трьох процентів річних на цю заборгованість можуть здійснюватися на загальних підставах відповідно до частини другої статті 625 названого Кодексу з дня, наступного за днем набрання законної сили відповідним судовим рішенням.

З огляду на викладені вище обставини та норми чинного законодавства господарський суд Черкаської області прийшов до таких висновків.

Відповідач в порушення умов договору №12/1127-БО-36 прострочив виконання грошового зобовязання щодо оплати природного газу, купленого ним у позивача у листопаді та грудні 2012 року, у звязку з чим у позивача виникло право на стягнення з відповідача передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційних нарахувань та трьох процентів річних.

Прийняття господарським судом Черкаської області рішення від 08.06.2013 у справі №925/987/13 до його повного виконання відповідачем не припинило зобов'язальних відносин між сторонами за договором №12/1127-БО-36 і не звільнило відповідача від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання за цим договором та не позбавило позивача права на отримання передбачених ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України сум.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних вище норм матеріального права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 23 січня 2012 року у справі № 3-142гс11.

Стягувані суми трьох процентів річних та інфляційних нарахувань позивач нарахував у відповідності з умовами договору №12/1127-БО-36, фактичними обставинами виконання відповідачем грошових зобовязань за цим договором щодо оплати позивачу вартості природного газу, встановленими індексами інфляції та вимогами чинного законодавства. Тобто розрахунки стягуваних трьох процентів річних та інфляційних нарахувань зроблені позивачем правильно

Частиною 1 ст. 614 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Стаття 617 Цивільного кодексу України передбачає, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Статтею 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Отже, неможливість своєчасного виконання відповідачем грошового зобовязання за договором №12/1127-БО-36 через відсутність у нього необхідних для цього коштів не звільняє відповідача від відповідальності за порушення цього зобовязання.

За таких обставин позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача підлягають відшкодуванню 60397 грн. 46 коп. витрат на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Черкаської області

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Сміла Енергоінвест (вул. Тімірязєва, 2, м. Сміла, Черкаська область, 20700, ідентифікаційний код 36779078) на користь публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (вул. Б. Хмельницького, 6, м. Київ, 01001, ідентифікаційний код 20077720) - 3 829 733 грн. 56 коп. інфляційних нарахувань, 196 763 грн. 49 коп. три проценти річних та 60 397 грн. 46 коп. витрат на сплату судового збору.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 21.12.2015.

СУДДЯ М.В. Дорошенко