РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2015Справа №910/27960/15
За позовом Комунального підприємства «Київський метрополітен»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олан»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача

Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

про виселення та зобов'язання вчинити дії

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Загоровська Н.В. - представник за довіреністю № 134 від 02.11.2015;

від відповідача: Коваль О.С. - представник за довіреністю № 1 від 04.04.2015

від третьої особи: Костюк О.М. - представник за довіреністю № 062/02/07-9104 від 17.08.2015.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

29.10.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Комунального підприємства «Київський метрополітен» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олан» про виселення та зобов'язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм законодавства України у зв'язку із закінченням строку дії Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012 та наявністю заперечень позивача та третьої особи щодо продовження строку дії договору оренди не звільнив займане приміщення та продовжує ним користуватись, у зв'язку з чим позивач просить суд виселити відповідача з нерухомого майна (частини переходу), визначену тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) ТОВ «Олан» згідно з викопіюванням з Схем тимчасового розташування МАФ, за адресою: станція метро «Мінська» (вестибюль № 2), б/н, загальною площею 111,9 кв.м., а також зобов'язати відповідача у строк не пізніше 30 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Олан» та знаходяться в частині переходу за адресою: станція метро «Мінська» (вестибюль № 2), загальною площею 111,9 кв.м., згідно з викопіюванням зі Схем тимчасового розташування МАФ.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2015 порушено провадження у справі № 910/27960/15; залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації); розгляд справи призначено на 17.11.2015.

16.11.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли письмові пояснення по справі, в яких третя особа зазначила, що листами № 062/07/14-1003 від 02.02.2015 та № 062/07/14-4838 від 29.04.2015 повідомляла відповідача про припинення дії Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012, у зв'язку з чим термін дії вказаного договору оренди не було продовжено.

17.11.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначив, що жодних заперечень зі сторони орендодавця, а також заяв про припинення чи зміну умов договору протягом одного місяця після закінчення його дії відповідачу не надходило. Крім того, ні орендодавець (Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), ні балансоутримувач (Комунальне підприємство «Київський метрополітен») за три місяці до закінчення терміну дії договору оренди не попереджали відповідача про намір використовувати об'єкт оренди для власних потреб. Крім того, відповідач зазначив, що позивачем не надано доказів направлення відповідачу листів (долучених до позовної заяви) про відмову від продовження дії договору оренди, у зв'язку з чим, як стверджує позивач, строк дії Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012 було продовжено до 13.03.2018 включно.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач зауважив, що 23.02.2015 (до закінчення дії договору оренди) подав заяву до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про продовження строку дії Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012, однак відповіді на вказану заяву не отримав, що є підставою (так само як і відсутність повідомлення орендодавця про припинення дії договору оренди) для продовження дії Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012 на тих же умовах.

При цьому, відповідач звернув увагу на те, що ним належним чином виконуються умови Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012, зокрема, частині дотримання Правил пожежної безпеки та цільового призначення оренди, а тому підстави для відмови чи розірвання договору оренди відсутні. Також, відповідач зазначив, що ним сплачуються орендні платежі, а Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) приймає сплачені відповідачем грошові кошти, а отже, такі конклюдентні дії сторін свідчать про продовження дії Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.11.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 01.12.2015.

30.11.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли письмові пояснення, в яких відповідач зазначив, що позивач не є орендодавцем за Договором № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012, а є балансоутримувачем. Доказів направлення орендодавцем (Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та отримання орендарем (відповідачем) заперечень щодо продовження дії Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012позивачем суду не надано. При цьому, відповідач ще раз наголосив на тому, що у випадку звернення орендаря до закінчення дії договору оренди до орендодавця про продовження дії договору оренди та за умови відсутності доказів відповіді орендодавця, так само як і повідомлення про припинення дії договору оренди, договір оренди є продовженим. При цьому, відповідач звернув увагу на те, що ним сплачуються орендні платежі, а Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) приймає сплачені відповідачем грошові кошти, а отже, такі конклюдентні дії сторін свідчать про продовження дії Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012.

У судовому засіданні 01.12.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 11.12.2015.

10.12.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від третьої особи надійшли письмові пояснення, в яких третя особа зазначила, що листи щодо припинення дії Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012 були надіслані відповідачу за адресою його місцезнаходження: 03110, м. Київ, вул. Івана Клименка, буд. 26; вказана адреса зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

10.12.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких відповідач, зокрема, зазначив, що місцезнаходженням (юридичною адресою) Товариства з обмеженою відповідальністю «Олан» є: 03110, м. Київ, вул. Івана Клименка, буд. 26 (адреса, де знаходиться керуючий офіс відповідача), тоді як за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 35 знаходиться офіс, де працює більшість персоналу відповідача.

Представники позивача та третьої особи у судовому засіданні 11.12.2015 надали усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 11.12.2015 надав усні пояснення по справі, проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 11.12.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

Заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

16.03.2012 між Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (орендодавець), Товариством з обмеженою відповідальністю «Олан» (орендар) та Комунальним підприємством «Київський метрополітен» (підприємство) укладено Договір № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду (надалі - Договір № 150 від 16.03.2012).

Відповідно до Рішення Київської міської ради від 15.03.2012 № 198/7535 «Про діяльність виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) перейменоване у Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до п. 1.1 Договору № 150 від 16.03.2012 орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності від 07.02.2012 № 108 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (частину переходу), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва та визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, що знаходиться за адресою: станція метро «Мінська» (вестибюль № 2), б/н, для торгівлі непродовольчими товарами.

Згідно з п. 2.1 Договору № 150 від 16.03.2012 об'єктом оренди є частина переходу, визначена відповідно до проектної документації, розробленої ДП «ПІ Укрметротунельпроект», тимчасовими огороджуючими конструкціями (кіосками) орендаря, загальною площею 111,9 кв.м., та зазначена у викопіюванні з Схем тимчасового розташування МАФ, що складає невід'ємну частину цього Договору.

Викопіювання з Схем тимчасового розташування МАФ долучено позивачем до позовної заяви; копія проекту К43-752-829-5ЭСН долучена відповідачем до матеріалів справи через канцелярію суду 10.12.2015.

Згідно з п. 2.4 Договору № 150 від 16.03.2012 об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства «Київський метрополітен».

Відповідно до п. 3.5 Договору № 150 від 16.03.2012 орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства, за яким закріплене майно на праві господарського відання чи оперативного управління (балансоутримувача), а саме - Комунального підприємства «Київський метрополітен», яке знаходиться за адресою: 03055, м. Київ, просп. Перемоги, 35, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі про повернення об'єкта оренди орендодавцеві.

Згідно з п. 9.1 Договору № 150 від 16.03.2012 цей Договір є укладеним з моменту підписання його сторонами і діє з 16.03.2012 до 14.03.2015. У разі якщо законом передбачене нотаріальне посвідчення і державна реєстрація договір є укладеним з моменту державної реєстрації.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012, суд дійшов висновку, що він є договором оренди комунального майна.

Відповідно до норм частини 1 та 2 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ).

Згідно з частиною 3 статті 283 Господарського кодексу України об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" відносини щодо оренди державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності, регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", передача об'єкта оренди орендодавцем орендареві здійснюється у строки і на умовах, визначених у договорі оренди.

Судом встановлено, що за актом приймання-передачі нерухомого майна від 16.03.2012 орендодавець (Головне управління комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) передав, а орендар (Товариство з обмеженою відповідальністю «Олан») прийняв в орендне користування частину переходу, що перебуває на балансі Комунального підприємства «Київський метрополітен», загальною площею 111,9 кв.м., та розташоване за адресою: м. Київ, станція метро «Мінська» (вестибюль № 2).

Вказаний акт приймання-передачі від 16.03.2012 підписаний та скріплений печатками представниками орендодавця, орендаря та балансоутримувача (копія акту знаходиться в матеріалах справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Частиною 1 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін. Термін договору оренди не може бути меншим, ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін.

Нормами частини 2 статті 291 Господарського кодексу України та частини 2 статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації (викупу) об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором (ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна").

Відповідно до пункту 4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 29.05.2013 № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" зі змісту статей 759, 763 і 764 Цивільного кодексу України, частини другої статті 291 Господарського кодексу України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов'язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

Відповідно до п. 9.4 Договору № 150 від 16.03.2012 договір припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно з п. 9.7 Договору № 150 від 16.03.2012 у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором. Зазначені дії оформлюються додатковою угодою, яка є невід'ємною частиною цього Договору.

До матеріалів позовної заяви позивачем долучено лист вих. № 88-НДД від 27.02.2015, адресований відповідачу, в якому позивач зазначив, що термін дії Договору № 150 від 16.03.2012 закінчується 14.03.2015, та на новий термін Договір № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012 продовжуватись не буде.

При цьому, у вказаному листі позивач звернув увагу відповідача на те, що Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом від 02.02.2015 № 062/07/14-1003 повідомив відповідача про припинення договору оренди з 14.03.2015.

Враховуючи вищевикладене, позивач у листі вих. № 88-НДД від 27.02.2015 відповідно до п.п. 4.15, 7.6 договору оренди вимагав до 14.03.2015 звільнити об'єкт оренди та повернути його за актом приймання-передачі орендодавцю та балансоутримувачу.

У якості доказу направлення вказаного листа відповідач позивачем долучено до позовної заяви копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 035, з якого вбачається, що поштове відправлення було отримане відповідачем 16.03.2015.

При цьому, судом встановлено, що вказаний лист вих. № 88-НДД від 27.02.2015 був надісланий Товариству з обмеженою відповідальністю «Олан» за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 35.

10.12.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли додаткові письмові пояснення, в яких відповідач, зокрема, зазначив, що місцезнаходженням (юридичною адресою) Товариства з обмеженою відповідальністю «Олан» є: 03110, м. Київ, вул. Івана Клименка, буд. 26 (адреса, де знаходиться керуючий офіс відповідача), тоді як за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 35 знаходиться офіс, де працює більшість персоналу відповідача.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що Комунальне підприємство «Київський метрополітен» належним чином повідомило відповідача про заперечення щодо продовження дії Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012 в межах місячного строку після закінчення терміну дії договору оренди.

Крім того, позивачем долучено до позовної заяви листа вих. № 157-НДД від 31.03.2015, який адресовано відповідачу, та в якому позивач зазначив, що термін дії Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012 закінчився та на новий термін договір оренди продовжуватись не буде. При цьому, позивач вимагав у терміни, визначені у п. 4.15 Договору № 150 від 16.03.2012, привести об'єкт оренди у первинний стан та передати орендодавцю за актом приймання-передачі (у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі в оренду).

У якості доказу направлення вказаного листа відповідачу, позивачем долучено до позовної заяви копію списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих та копію фіскального чеку (з яких вбачається надсилання поштового відправлення 01.04.2015) та копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 853 (з якого вбачається, що поштове відправлення було отримане відповідачем 03.04.2015).

При цьому, судом встановлено, що вказаний лист вих. № 157-НДД від 31.03.2015 так само був надісланий Товариству з обмеженою відповідальністю «Олан» за адресою: м. Київ, просп. Оболонський, 35.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що Комунальне підприємство «Київський метрополітен» повторно належним чином повідомило відповідача про заперечення щодо продовження дії Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012 в межах місячного строку після закінчення терміну дії договору оренди.

Доводи відповідача стосовно того, що заперечення щодо продовження строку дії договору оренди можуть бути надані виключно орендодавцем спростовуються такими обставинами.

Відповідно до статті 764 Цивільного кодексу України, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Суд зазначає, що норми Закону України «Про оренду державного та комунального майна» є спеціальними у даних правовідносинах, оскільки об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Крім того, згідно з п. 9.7 Договору № 150 від 16.03.2012 у разі відсутності заяви однієї зі сторін про припинення цього договору або зміну його умов після закінчення строку його чинності протягом одного місяця договір вважається продовженим на той самий строк на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Судом встановлено, що Договір № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012 є трьохстороннім.

Таким чином, враховуючи, що позивач у даній справі - Комунальне підприємство «Київський метрополітен» є стороною Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012, а саме - балансоутримувачем об'єкту оренди, суд дійшов висновку, що позивачем наділений правом надати орендарю заперечення щодо продовження дії договору оренди.

Як встановлено судом, такі заперечення від Комунального підприємства «Київський метрополітен» були надіслані Товариству з обмеженою відповідальністю «Олан» на адресу фактичного розміщення офісу відповідача (м. Київ, просп. Оболонський, 35) у листі вих. № 88-НДД від 27.02.2015 (отриманий відповідачем 16.03.2015) та у листі вих № 157-НДД від 31.03.2015 (отриманий відповідачем 03.04.2015).

Враховуючи вищевикладене, суд не приймає до уваги твердження відповідача, що заперечення щодо продовження договору оренди повинні бути заявлені лише орендодавцем - Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Разом з тим, судом встановлено, що 18.02.2015 Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) направив Товариству з обмеженою відповідальністю «Олан» лист вих. № 062/07/14-1003 від 02.02.2015 про припинення договору оренди, в якому зазначив, що дія Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012 закінчується 14.03.2015, у зв'язку з чим орендарю необхідно повернути об'єкт оренди за актом приймання-передачі Комунальному підприємству «Київський метрополітен».

Судом встановлено, що вказаний лист вих. № 062/07/14-1003 від 02.02.2015 було направлено відповідачу на його адресу місцезнаходження (юридичну адресу): 03110, м. Київ, вул. Клименка, 26, що підтверджується копією фіскального чеку від 18.02.2015 та поштовим конвертом з довідкою поштового відділення про повернення поштового відправлення без вручення адресату.

Так, з довідки поштового відділення про повернення поштового відправлення вбачається, що воно було повернуто відправнику (Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у зв'язку із зазначенням неповної адреси.

Однак, суд зазначає, що адреса відповідача: 03110, м. Київ, вул. Клименка, 26, є повною та достовірною адресою Товариства з обмеженою відповідальністю «Олан», оскільки саме така адреса зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що підтверджується Спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 21375677 від 02.11.2015.

Крім того, адреса відповідача 03110, м. Київ, вул. Клименка, 26 зазначена у Договорі № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012 та сам відповідач у додаткових поясненнях, поданих до суду 10.12.2015, зазначив, що відповідно до відомостей з ЄДР, його місцезнаходженням є: 03110, м. Київ, вул. Клименка, 26.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

При цьому, суд зазначає, що відповідальність за повноту та достовірність відомостей щодо місцезнаходження юридичної особи, які внесені відповідачем до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, несе сам відповідач.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) як орендодавець за договором оренди належним чином повідомив відповідача про припинення дії Договору № 150 від 16.03.2012 та відсутність наміру продовжувати його дію шляхом направлення заперечень на юридичну адресу відповідача у межах встановлених законом строків.

Крім того, позивачем до позовної заяви долучено копію листа Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вих. № 062/07/14-4838 від 29.04.2015 про припинення договору оренди, адресований Товариству з обмеженою відповідальністю «Олан» та Комунальному підприємству «Київський метрополітен», в якому третя особа зазначила, що листом від 02.02.2015 № 062/07/15-1003 відповідач був повідомлений, зокрема, про припинення терміну дії Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012, у зв'язку з чим відповідачу необхідно звільнити об'єкт оренди та передати його по акту приймання-передачі балансоутримувачу (Комунальному підприємству «Київський метрополітен»).

Втім, вказаний лист було надіслано орендодавцем після спливу місячного терміну після закінчення дії Договору оренди № 150 від 16.03.2012, у зв'язку з чим суд не приймає його у якості належного доказу існування заперечень орендодавця щодо продовження строку дії договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії відповідного договору оренди.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Олан» було належним чином (у межах передбачених законом строків) та уповноваженими на те особами (сторонами договору - орендодавцем та балансоутримувачем) повідомлене про те, що Договір № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012 не буде продовжуватись (листом орендодавця - Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вих. № 062/07/14-1003 від 02.02.2015 та листами балансоутримувача - Комунального підприємства «Київський метрополітен» вих. № 88-НДД від 27.02.2015 та вих. № 157-НДД від 31.03.2015).

При цьому, суд не приймає до уваги твердження відповідача про те, що додані до матеріалів справи копії рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень не відображають, яка саме кореспонденція надсилалась, оскільки доказів отримання від позивача у зазначені дати іншої поштової кореспонденції відповідачем суду не надано та відповідно презумпція добросовісності дій позивача та третьої особи не спростована відповідачем.

Що стосується тверджень відповідача, що він 23.02.2015 (до закінчення Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012) подав до Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) заяву про продовження дії вказаного договору оренди та не отримав відповіді на неї, що на думку відповідача, свідчить про пролонгацію дії договору оренди, суд зазначає наступне.

Так, суд вважає обґрунтованими доводи відповідача, що якщо до закінчення терміну дії договору оренди орендар звертався до орендодавця із заявою про продовження дії договору та останній не надав відповіді на таку пропозицію, то вказані обставини можуть свідчити про мовчазне погодження орендодавцем на продовження дії договору оренди, однак таке погодження буде мати місце лише у випадку відсутності заперечень орендодавця на продовження строку дії договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 03.06.2014 у справі № 914/3891/13.

Однак, враховуючи встановлений судом факт наявності заперечень орендодавця та балансоутримувача щодо продовження дії Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012, суд дійшов висновку, що факт подання відповідачем заяви на продовження дії договору оренди до закінчення строку його дії та відсутності відповіді на вказану заяву орендаря, не впливає на правові наслідки реалізації орендодавцем та балансоутримувачем свого права на відмову від продовження строку дії договору оренди у порядку, встановленому законом.

При цьому, суд зазначає, що твердження відповідача щодо належного виконання ним умов Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012 в частині сплати орендних платежів, дотримання Правил пожежної безпеки та цільового використання об'єкта оренди не входять до предмету доказування у даній справі, оскільки спір у даній справі виник у зв'язку з реалізацією орендодавцем та балансоутримувачем права на відмову від продовження строку дії договору оренди (відповідно до ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та п. 9.7 договору оренди) та у зв'язку з тим, що орендар без достатньої правової підстави користується об'єктом оренди після закінчення строку дії договору оренди.

Вказані обставини і є підставою позовних вимог, які зазначені позивачем у позові.

При цьому, відповідач зазначив, що ним сплачуються орендні платежі, а Департамент комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) приймає сплачені відповідачем грошові кошти, а отже, такі конклюдентні дії сторін свідчать про продовження дії Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012, у підтвердження чого у судовому засіданні 11.12.2015 долучив до матеріалів справи копії актів надання послуг за квітень 2015 року - серпень 2015 року (підписані та скріплені печатками відповідача та балансоутримувача), а також копії платіжних доручень.

Крім того, 20.11.2015 через канцелярію суду позивачем долучено до матеріалів справи довідку № 152-14ДФ від 13.11.2015 про нарахування та надходження сум орендних платежів від Товариства з обмеженою відповідальністю «Олан» по Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012 за період з 01.01.2015 по 31.10.2015, з якої вбачається, що позивачем нараховується, а відповідачем сплачується плата за період з квітня 2015 року.

Втім, суд зазначає, що відповідно до п. 3.5 Договору № 150 від 16.03.2012 орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства, за яким закріплене майно на праві господарського відання чи оперативного управління (балансоутримувача), а саме - Комунального підприємства «Київський метрополітен», яке знаходиться за адресою: 03055, м. Київ, просп. Перемоги, 35, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акта приймання-передачі про повернення об'єкта оренди орендодавцеві.

Тобто, умовами Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012 сторонами погоджено, що відповідач повинен сплачувати орендну плату до дати фактичного повернення об'єкту оренди, а тому факт нарахування позивачем орендної плати після закінчення строку дії договору та факт сплати відповідачем грошових коштів за користування об'єктом оренди після закінчення строку дії договору оренди не свідчить про досягнення згоди сторонами про продовження строку дії Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012.

Крім того, суд не приймає до уваги твердження відповідача про відсутність письмових попереджень власника об'єкта оренди, надісланих не пізніше ніж за три місяці до закінчення терміну договору, щодо наміру використовувати об'єкт оренди для власних потреб (ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»), з огляду на те, що вказані обставини не входять до предмету доказування у даній справі з огляду на зазначені позивачем підстави позову.

Так само, необгрунтованими є твердження відповідача, що термін договору оренди не може бути менше ніж п'ять років, якщо орендар не пропонує менший термін відповідно до статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», що, на думку відповідача, унеможливлює відмову позивача та третьої особи від продовження строку дії договору оренди, оскільки термін дії договору оренди визначається на момент укладення договору, а Договором № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012 сторони за взаємним погодженням встановили строк дії договору з 16.03.2012 до 14.03.2015.

Відповідно до норм статей 2 та 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" правовою підставою користування комунальним майном є договір оренди.

З огляду на те, що суд дійшов висновку, що укладений між Департаментом комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Товариством з обмеженою відповідальністю «Олан» та Комунальним підприємством «Київський метрополітен» Договір № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012 припинився у зв'язку із закінченням строку його дії та наявністю заперечень орендодавця і балансоутримувача щодо продовження строку його дії, у відповідача відсутні правові підстави для подальшого користування об'єктом оренди.

Водночас, судом встановлено факт, що відповідач продовжує використовувати об'єкт оренди після закінчення строку дії договору оренди, що підтверджується актом про проведення огляду використання об'єкту оренди орендарем від 16.11.2015, складеного уповноваженими представниками позивача, та не заперечувалось відповідачем у судових засіданнях.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Київський метрополітен» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Олан» про виселення відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо заперечень відповідача з приводу того, що Комунальне підприємство «Київський метрополітен» є неналежним позивачем у даній справі, суд зазначає таке.

Згідно з п. 2.4 Договору № 150 від 16.03.2012 об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства «Київський метрополітен».

Згідно з п. 4.15 Договору № 150 від 16.03.2012 орендар після припинення дії договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству. Акт приймання-передачі об'єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством.

Відповідно до п. 7.6 Договору № 150 від 16.03.2012 у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди підприємству у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням усіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди. В акті приймання-передачі зазначається технічний стан об'єкта оренди на дату повернення.

Тобто, умовами Договору № 150 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 16.03.2012 визначено, що саме позивачу (Комунальному підприємству «Київський метрополітен») відповідач зобов'язаний повернути об'єкт оренди.

Таким чином, орендодавець уповноважив балансоутримувача на вказані дії щодо розпорядження майном, зокрема, на право вимоги до відповідача щодо повернення об'єкту оренди саме балансоутримувачу.

При цьому, судом встановлено, що наказом Головного управління комунальної власності м. Києва КМДА від 23.04.2003 № 98 за позивачем закріплено на праві господарського відання майно, що є об'єктом договору оренди.

Відповідно до статті 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб'єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами. Власник майна, закріпленого на праві господарського відання за суб'єктом підприємництва, здійснює контроль за використанням та збереженням належного йому майна безпосередньо або через уповноважений ним орган, не втручаючись в оперативно-господарську діяльність підприємства. Щодо захисту права господарського відання застосовуються положення закону, встановлені для захисту права власності. Суб'єкт підприємництва, який здійснює господарську діяльність на основі права господарського відання, має право на захист своїх майнових прав також від власника.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що Комунальне підприємство «Київський метрополітен» є належним позивачем у даній справі.

Що стосується позовних вимог Комунального підприємства «Київський метрополітен» в частині зобов'язання відповідача у строк не пізніше 30 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Олан» та знаходяться в частині переходу за адресою: станція метро «Мінська» (вестибюль № 2), загальною площею 111,9 кв.м., згідно з викопіюванням зі Схем тимчасового розташування МАФ, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1, 2 статті 14 Цивільного кодексу України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Згідно зі статтею 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймачеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Нормами частини 1 статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди. Якщо орендар допустив погіршення стану орендованого майна або його загибель, він повинен відшкодувати орендодавцеві збитки, якщо не доведе, що погіршення або загибель майна сталися не з його вини.

Згідно з п. 4.15 Договору № 150 від 16.03.2012 орендар після припинення дії договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству. Акт приймання-передачі об'єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та підприємством.

Відповідно до п. 7.6 Договору № 150 від 16.03.2012 у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди підприємству у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням усіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору оренди. В акті приймання-передачі зазначається технічний стан об'єкта оренди на дату повернення.

Відповідно до п. 8.5.6 Договору № 150 від 16.03.2012 у разі припинення дії цього Договору орендар звільняє орендовану частину приміщення переходу станції метро «Мінська» у термін, визначений пунктом 4.15 цього Договору від своїх огороджуючи конструкцій. При невиконанні орендарем зазначених у цьому пункті Договору умов, підприємство самостійно на свій розсуд розпоряджається огороджуючими конструкціями (кіосками).

До матеріалів справи у судовому засіданні 17.11.2015 позивачем долучено акт про проведення огляду використання об'єкту оренди орендарем, складений 16.11.2015 уповноваженими представниками позивача, з якого вбачається, що станом на 16.11.2015 на об'єкті оренди - частині переходу, що знаходиться на станції метро «Мінська (вестибюль № 2), загальною площею 111,9 кв.м., розміщені тимчасові огороджуючи конструкції орендаря (Товариства з обмеженою відповідальністю «Олан»), в яких здійснюється торгівельна діяльність.

Таким чином, враховуючи встановлений у п. 8.5.6 Договору № 150 від 16.03.2012 обов'язок відповідача звільнити орендовану частину приміщення переходу станції метро «Мінська» від своїх огороджуючих конструкцій та встановлений судом факт припинення Договору оренди № 150 від 16.03.2012, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Київський метрополітен» в частині зобов'язання відповідача демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Олан» та знаходяться в частині переходу за адресою: станція метро «Мінська» (вестибюль № 2), загальною площею 111,9 кв.м., згідно з викопіюванням зі Схем тимчасового розташування МАФ, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з тим, щодо вимог позивача в частині зобов'язання відповідача у строк не пізніше 30 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски), суд не вбачає підстав для їх задоволення з огляду на таке.

Так, відповідно до п. 8.5.6 Договору № 150 від 16.03.2012 у разі припинення дії цього Договору орендар звільняє орендовану частину приміщення переходу станції метро «Мінська» у термін, визначений пунктом 4.15 цього Договору від своїх огороджуючи конструкцій. При невиконанні орендарем зазначених у цьому пункті Договору умов, підприємство самостійно на свій розсуд розпоряджається огороджуючими конструкціями (кіосками).

Згідно з п. 4.15 Договору № 150 від 16.03.2012 орендар після припинення дії договору оренди зобов'язаний протягом 30 календарних днів передати майно по акту приймання-передачі підприємству.

Тобто, у вказаних пунктах договору, сторони досягли згоди щодо строку добровільного виконання відповідачем обов'язку з демонтажу тимчасових огороджувальних конструкцій (кіосків).

Водночас, враховуючи встановлений судом факт припинення Договору оренди № 150 - 14.03.2015, суд дійшов висновку, що строк (протягом 30 календарних днів) виконання відповідачем обов'язку звільнити орендовану частину переходу станції метро «Мінська» від своїх огороджувальних конструкцій є таким, що настав на момент звернення позивача з даним позовом до суду, що свідчить про наявність порушеного права позивача в частині невиконання відповідачем обов'язку щодо звільнення об'єкту оренди від майна відповідача.

У зв'язку з викладеним, суд відмовляє Комунальному підприємству «Київський метрополітен» в частині позовних вимог щодо строку виконання відповідачем у строк не пізніше 30 календарних днів з моменту набрання рішенням законної сили зобов'язання демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски).

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

З огляду на те, що спір у даній справі виник внаслідок неправильних дій відповідача щодо невиконання відповідачем обов'язку щодо повернення позивачу та звільнення об'єкта оренди від майна відповідача у зв'язку з припиненням дії договору оренди, судовий збір у розмірі 2436 грн. 00 коп. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 2 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Олан» (03110, м. Київ, вул. Івана Клименка, буд. 26; ідентифікаційний код: 19029466) з нерухомого майна (частини переходу), визначеного тимчасовими огороджувальними конструкціями (кіосками) Товариства з обмеженою відповідальністю «Олан» згідно з викопіюванням з Схем тимчасового розташування МАФ, за адресою: станція метро «Мінська» (вестибюль № 2), б/н, загальною площею 111,9 кв.м.

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Олан» (03110, м. Київ, вул. Івана Клименка, буд. 26; ідентифікаційний код: 19029466) демонтувати тимчасові огороджувальні конструкції (кіоски), що належать Товариству з обмеженою відповідальністю «Олан» та знаходяться в частині переходу за адресою: станція метро «Мінська» (вестибюль № 2), загальною площею 111,9 кв.м., згідно з викопіюванням зі Схем тимчасового розташування МАФ.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Олан» (03110, м. Київ, вул. Івана Клименка, буд. 26; ідентифікаційний код: 19029466) на користь Комунального підприємства «Київський метрополітен» (03056, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 35; ідентифікаційний код: 03328913) судовий збір у розмірі 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп.

5. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 16.12.2015

Суддя І.М. Отрош