РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2015Справа №910/21538/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб

до Приватного підприємства "Тандем"

про стягнення 252 602, 94 грн.

за участю представників:

від позивача:Слічна С.І.- представник за довіреністю № 397 від 01.10.2015 р.
від відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звернулось до господарського суду міста Києва з позовною заявою до Приватного підприємства "Тандем" про стягнення 252 602, 94 грн. заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на порушення відповідачем зобов'язань за кредитним договором № 30196-44.3 від 17.03.2014 р. в частині своєчасного повернення наданих коштів та сплати процентів за користування ними, внаслідок чого у Приватного підприємства "Тандем" утворилась заборгованість.

У позові Публічне акціонерне товариство "Банк "Київська Русь" просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 30196-44.3 від 17.03.2014 р., у сумі 252 602, 94 грн., з якої:

- заборгованість за неповернутим кредитом - 226 875,00 грн.;

- заборгованість по процентах за користування кредитом - 2 626,63 грн.;

- пені за неповернутим кредитом у сумі 14 126,71 грн.;

- інфляційної складової суми за неповернутим кредитом у сумі 1 911,25 грн.;

- 30 % річних за неповернутим кредитом у сумі 7 063,35 грн.

У судовому засіданні представник позивача підтримав та обґрунтував позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у минулому судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив, що у зв'язку з тим, що у кредитному договорі сторони уклали третейське застереження, то господарський суд міста Києва не може здійснювати розгляд даної справи, а тому провадження необхідно припинити.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши подані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.03.2014 р. між Публічним акціонерним товариством "Банк "Київська Русь" (банк) та Приватним підприємством "Тандем" (позичальник) був укладений кредитний договір № 30196-44.3 (далі - кредитний договір), за умовами якого банк зобов'язується надавати позичальнику кредит у розмірі та на умовах, визначених цим договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти та інші платежі.

Сума кредиту становить 330 000,00 грн. з процентною ставкою 23,0 % річних та кінцевим терміном повернення - 16.03.2018 р. (п. 1.1 кредитного договору).

Днем видачі кредиту є дата перерахування коштів згідно з п. 2.2 договору (п. 1.4 кредитного договору).

Нарахування банком процентів здійснюється щомісячно за період з 26 числа попереднього місяця по 25 число звітного місяця включно та у день остаточного повернення кредиту. День повернення кредитних коштів в часовий інтервал при розрахунку процентів не включається (п. 4.3 кредитного договору).

Згідно з пунктом 4.1 кредитного договору повернення кредиту позичальником здійснюється шляхом перерахування коштів із свого поточного рахунку на позичковий рахунок. Остаточне повернення кредиту (заборгованості за всіма отриманими відповідно до договору окремими частинами кредиту), нарахованих процентів та можливих штрафних санкцій позичальник зобов'язаний здійснити не пізніше кінцевого терміну повернення кредиту, визначеного пунктом 1.1.2 договору.

Відповідно до пункту 4.4 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються банком з дня надання кредиту по дату кінцевого терміну повернення кредиту, зазначену в п. 1.1.2 договору. Проценти нараховуються на суму фактичної заборгованості за кредитом, виходячи з фактичної кількості днів у місяці та році (метод факт/факт).

Пунктом 4.4 кредитного договору визначено, що сплата позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк з 25-го числа останній робочий день поточного місяця на рахунок № в Київському центральному відділенні ПАТ "Банк "Київська Русь", код банку (МФО) 319092, виходячи із фактичної заборгованості за кредитом. Проценти, нараховані за останній (неоплачений) період користування кредитом, сплачуються позичальником одночасно з остаточним поверненням кредиту. У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом договору строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів вважається простроченою та переноситься банком на рахунки для обліку прострочених нарахованих доходів не пізніше наступного робочого дня після встановленого строку сплати процентів.

У судовому засіданні встановлено, що на виконання умов кредитного договору, позивач надав ПП "Тандем" грошові кошти у сумі 330 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 7555 від 18.03.2014 р., банківськими виписками з рахунку відповідача та поясненнями представника позивача.

Разом з тим, ПП "Тандем" належним чином покладені на нього зобов'язання не виконало, а саме - з червня 2015 р. перестало сплачувати проценти за користування кредитом та повертати надані кошти у визначені договором строки та розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до пункту 9.2 кредитного договору банк має право зупинити подальше кредитування позичальника та/або вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів, винагород, штрафних санкцій та інших платежів, що передбачені договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником та/або поручителями (заставодавцями, іпотекодавцями, гарантами) умов договору та/або договорів забезпечення, а позичальник зобов'язаний протягом 5 (п'яти) календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги, або в інший строк, встановлений у відповідній вимозі банку, повернути суму заборгованості за кредитом, що залишилась, сплатити проценти, винагороди, інші платежі за договором та штрафні санкції, а також відшкодувати збитки, завдані банку, у разі порушення позичальником строків (термінів) сплати платежів, що встановлені договором.

Судом встановлено, що у зв'язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, на підставі п. 9.2 кредитного договору, 08.07.2015 р. позивач звернувся до ПП "Тандем" з вимогою № 6116/20 про дострокове повернення кредиту та процентів відповідно до умов договору. Вказана вимога була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Отже, оскільки позичальник на вимогу банку не повернув останньому кредит та відсотки за ним, а їх дострокове повернення передбачене договором, суд приходить до висновку, що заявлена заборгованість підлягає стягненню з відповідача у судовому порядку.

Провівши перерахунок заявленої до стягнення суми кредиту та процентів за користування кредитом, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню:

- заборгованість за неповернутим кредитом у сумі 226 875,00 грн.;

- заборгованості по процентах за користування кредитом у сумі 2 585,53 грн. з 26.06.2015 р. по 14.08.2015 р., тобто у меншій сумі, ніж заявлено позивачем, оскільки ним невірно проведений розрахунок відсотків.

Крім суми основного боргу, позивач також просив стягнути з відповідача пеню за неповернутим кредитом у сумі 14 126,71 грн.

Частиною 1 ст. 229 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

У силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Згідно з п. 8.1 кредитного договору у випадку порушення строків (термінів) повернення кредиту та/або сплати нарахованих процентів за користування ним та/або винагород банку позичальник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період прострочення, від невчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Провівши перерахунок заявленої позивачем суми пені відповідно до подвійної облікової ставки Національного банку України та вимог ст. 232 ГК України, суд встановив, що з відповідача підлягає стягненню пеня за неповернутим кредитом у сумі 14 126,71 грн.

Також, посилаючись на п. 8.2 кредитного договору, банк просив стягнути з відповідача 30 % річних, нарахованих на заборгованість за неповернутим кредитом у сумі 7 063,35 грн., а також інфляційну складову суми за неповернутим кредитом у сумі 1 911,25 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 623 Цивільного кодексу України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки.

Нормами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 8.2 кредитного договору сторони погодили, що у випадку порушення строків (термінів) повернення кредиту або позичальник зобов'язаний сплатити суму заборгованості за кредитом, нарахованим процентам та іншим платежам згідно кредитного договору з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 30 (тридцять) процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення.

Провівши перерахунок заявленої до стягнення суми матеріальних втрат, суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги є обгрунтованими та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 30 % річних у сумі 7 063,35 грн. (тобто у сумі, заявленій позивачем). Вимоги щодо стягнення інфляційної складової боргу задоволенню не підлягають, оскільки у заявлений позивачем період мала місце дефляція, про яку також вказував і позивач, про що свідчить від'ємне значення збитків від інфляції у його розрахунку.

На підставі викладеного та з урахуванням встановлених обставин у справі позовні вимоги ПАТ "Банк "Київська Русь" підлягають частковому задоволенню.

Розглядаючи клопотання відповідача про припинення провадження у справі у зв'язку з наявністю третейського застереження у кредитному договорі та неможливістю господарським судом міста Києва здійснювати розгляд даної справи, суд виходив з наступного.

Так, пунктом 10.6.1 кредитного договору передбачено, що спори за цим договором вирішуються в судовому порядку згідно з чинним законодавством України, або відповідно до третейського застереження, що міститься в п. 10.6.2 цього договору. Згідно з п. 10.6.2 кредитного договору всі розбіжності щодо укладення, виконання, розірвання, зміни, визнання недійсним, а також з будь-яких інших питань, що стосується цього договору та становлять предмет спору, підлягають розгляду в постійно діючому Третейському суді при Асоціації українських банків.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України "Про третейські суди" юридичні та/або фізичні особи мають право передати на розгляд третейського суду будь-який спір, який виникає з цивільних чи господарських правовідносин, крім випадків, передбачених законом. Спір може бути переданий на розгляд третейського суду за наявності між сторонами третейської угоди, яка відповідає вимогам цього закону. Третейська угода може містити як вказівку про конкретно визначений третейський суд, так і просте посилання на вирішення відповідних спорів між сторонами третейським судом.

Слід зазначити, що третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних і господарських правовідносин - це вид недержавної юрисдикційної діяльності, яку третейські суди здійснюють на підставі законів України шляхом застосування, зокрема, методів арбітрування. Здійснення третейськими судами функції захисту, передбаченої в абзаці сьомому статті 2, статті 3 Закону України "Про третейські суди", є здійсненням ними не правосуддя, а третейського розгляду спорів сторін у цивільних і господарських правовідносинах у межах права, визначеного частиною п'ятою статті 55 Конституції України. При цьому, третейський розгляд не є правосуддям, а рішення третейських судів є лише актами недержавної юрисдикційної діяльності з вирішення спорів сторін у сфері цивільних і господарських відносин.

Згідно зі ст. 124 Конституції України правосуддя здійснюється виключно судами. При цьому юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають в державі, тобто будь-яка справа може бути розглянута державним судом з дотриманням встановлених законом правил підвідомчості та підсудності.

Отже, не зважаючи на наявність третейського застереження в кредитному договорі, позивач не може бути позбавлений права на доступ до правосуддя, яке гарантоване йому нормами як національного законодавства, так і міжнародного.

З огляду на викладене клопотання ПП "Тандем" про припинення провадження у справі є необгрунтованим та задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про суму судового збору, суд приймає до уваги положення п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (в редакції на день звернення з позовом до суду), відповідно до якого уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб звільняється від сплати судового збору у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 4 вищевказаного Закону (в редакції на день звернення з позовом до суду) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 р. станом на 01.01.2015 р. мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 218,00 грн.

Отже, сума судового збору станом на день звернення з даним позовом до суду складає 5 052,06 грн. (2 відсотки ціни позову).

Частиною 3 ст. 49 ГПК України встановлено, що судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 32-35, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб до Приватного підприємства "Тандем" про стягнення 252 602, 94 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Тандем" (03040, м. Київ, вул. Деміївська, буд. 43-А; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк "Київська Русь" (04071, м. Київ, вул. Хорива, буд. 11-А; ) заборгованість за неповернутим кредитом у сумі 226 875 (двісті двадцять шість тисяч вісмсот сімдесят п'ять) грн. 00 коп., заборгованість по процентах за користування кредитом у сумі 2 585 (дві тисячі п'ятсот вісімдесят п'ять) грн. 53 коп., пеню за неповернутим кредитом у сумі 14 126 (чотирнадцять тисяч сто двадцять шість) грн. 71 коп. та 30 % річних у сумі 7 063 (сім тисяч шістдесят три) грн. 35 коп.

У решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства "Тандем" (03040, м. Київ, вул. Деміївська, буд. 43-А; ) до Держаного бюджету України 5 013 (п'ять тисяч тринадцять) грн. 01 коп. судового збору.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 3 грудня 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 8 грудня 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.