номер провадження справи 7/100/14-32/80/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2015 Справа № 908/4801/14

За позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Таврійська олійножирова компанія, (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. К. Маркса, буд. 17).

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Мелітопольський олійноекстракційний завод, (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Фрунзе, буд. 31)

про стягнення боргу

За зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства Мелітопольський олійноекстракційний завод, (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Фрунзе, буд. 31)

До відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Таврійська олійножирова компанія, (72312, Запорізька область, м. Мелітополь, вул. К. Маркса, буд. 17)

про стягнення боргу

Колегія суддів господарського суду Запорізької області у складі: головуючий суддя Колодій Н.А., судді Алейникова Т.Г., Науменко А.О.

Представники:

від позивача: не зявився

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність б/н від 25.05.2015 р.

Суть спору:

До господарського суду звернулось ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Таврійська олійножирова компанія з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства Мелітопольський олійноекстракційний завод про

- усунення перешкод у користуванні ТОВ Таврійська олійножирова компанія комплексом будівель, споруд та підїзних колій загальною площею 461,1 кв.м, які знаходиться за адресою : Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Фрунзе, буд. 33, та складають: будівлі А-1, загальною площею 154,3 кв.м.; будівлі Б-1 (склад), загальною площею 254,8 кв.м., будівлі В1 (КПП), загальною площею 3,4 кв.м., будівлі Д-1 (гараж - майстерня), загальною площею 48,6 кв.м.; № 4 огорожа; № 5 залізнична гілка шляхом виселення із зазначених приміщень ПАТ Мелітопольський олійноекстракційний завод;

- зобовязання ПАТ Мелітопольський олійноекстракційний завод передати за актом приймання передачі нерухомого майна ТОВ Таврійська олійножирова компанія комплекс будівель, споруд та підїзних колій загальною площею 461,1 кв.м, які знаходиться за адресою : Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Фрунзе, буд. 33, а саме: будівлі А-1, загальною площею 154,3 кв.м.; будівлі Б-1 (склад), загальною площею 254,8 кв.м., будівлі В1 (КПП), загальною площею 3,4 кв.м., будівлі Д-1 (гараж - майстерня), загальною площею 48,6 кв.м.; № 4 огорожа; № 5 залізнична гілка;

- стягнення 588041,04 грн. заборгованості, яка складається з 518952 грн. основного боргу за договором оренди № 09/О від 01.12.2012 р., 28954,68 грн. пені, 5299,71 грн. 3% річних, 34834,65 грн. втрат від інфляції.

Ухвалою суду від 27.04.2015 року справу прийнято до розгляду, присвоєно справі номер провадження 7/100/14-32/80/15, судове засідання було призначено на 27.05.2015 р.

27.05.2015 р. до господарського суду Запорізької області надійшла зустрічна позовна заява Приватного акціонерного товариства Мелітопольський олійноекстракційний завод до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Таврійська олійножирова компанія про стягнення 124000 грн. вартості робіт по спорудженню додаткової залізничної гілки.

Ухвалою суду від 27.05.2015 р. прийнято до провадження зустрічний позов.

Ухвалою суду від 27.05.2015 р. продовжено строк розгляду справи та відкладено спільний розгляд первісного та зустрічного позовів на 01.07.2015 р.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Запорізької області ОСОБА_3 від 01.07.2015р., у звязку з особливою складністю даної справи, справу № 908/4801/14 передано на розгляд колегії суддів у складі трьох суддів: головуючий суддя Колодій Н.А., судді Мірошниченко М.В., Науменко А.О.

01.07.2015 р. зазначеною колегією справу прийнято до провадження. Розгляд справи призначено на 19.08.2015 р.

19.08.2015 р. до господарського суду звернулось Приватне акціонерне товариство Мелітопольський олійноекстракційний завод, із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Таврійська олійножирова компанія, про встановлення безоплатного права земельного сервітуту.

Ухвалою суду від 19.08.2015 р. зустрічну позовну заяву Приватного акціонерного товариства Мелітопольський олійноекстракційний завод до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Таврійська олійножирова компанія про встановлення безоплатного права земельного сервітуту повернуто без розгляду.

19.08.2015 р. до господарського суду Запорізької області від Приватного акціонерного товариства Мелітопольський олійноекстракційний завод надійшла заява про відмову від зустрічної позовної заяви у справі № 908/4801/14 про стягнення 124000 грн. вартості робіт понесених на спорудження додаткової залізничної гілки.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Згідно п. 4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Розглянувши заяву про відмову від зустрічного позову, колегія суддів дійшла висновку, що вона не суперечить законодавству і матеріалам справи, не порушує прав або охоронюваних законом інтересів інших осіб, процесуальні наслідки відмови від позову позивачу розяснені, тому коллегія судів не вбачає підстав для відмови в задоволенні клопотання позива, у звязку з чим колегія суддів приймає відмову від зустрічного позову провадження у справі в цій частині підлягає припиненню.

Крім того, 19.08.2015 р. на адресу господарського суду Запорізької області від ТОВ Таврійська олійножирова компанія надійшла заява про відмову від частини позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд припинити провадження у справі в частині позовних вимог про:

- усунення перешкод в користуванні ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Таврійська олійножирова компанія комплексом будівель, споруд та підїзних колій загальною площею 461,1 кв. м., які знаходяться за адресою: Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Фрунзе, буд. 33, а саме будівлі А-1, загальною площею 154,3 кв. м; будівлі Б-1 (склад), загальною площею 254,8 кв. м; будівлі В-1 (КПП), загальною площею 3,4 кв. м; будівлі Д-1 (гараж-майстерня), загальною площею 48,6 кв. м; № 4 огорожа; № 5 залізнична гілка шляхом виселення із зазначених приміщень Приватного акціонерного товариства Мелітопольський олійноекстракційний завод (72312, Запорізька обл., м. Мелітополь, вул. Фрунзе, 31, код за ).

- зобовязання ПАТ Мелітопольський олійноекстракційний завод передати за актом приймання передачі нерухомого майна ТОВ Таврійська олійножирова компанія комплекс будівель, споруд та підїзних колій загальною площею 461,1 кв.м, який знаходиться за адресою : Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Фрунзе, буд. 33, а саме будівді А-1, загальною площею 154,3 кв.м.; будівлі Б-1 (склад), загальною площею 254,8 кв.м., будівлі В1 (КПП), загальною площею 3,4 кв.м., будівлі Д-1 (гараж - майстерня), загальною площею 48,6 кв.м.; № 4 огорожа; № 5 залізнична гілка.

Судом позивачу розясненні процесуальні наслідки відмови від частини позовних вимог, відмова від зазначених позовних вимог прийнята судом, провадження по справі в цій частині підлягає припиненню відповідно до п.4 ст. 80 ГПК України.

Крім того, 19.08.2015 р. на адресу господарського суду від ТОВ Таврійська олійножирова компанія надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій останній просить суд стягнути з ПАТ Мелітопольський олійноекстракційний завод, на користь ТОВ Таврійська олійножирова компанія заборгованість в розмірі 1799139,38 грн. з яких 1167642,00 основної заборгованості за договором; 28954,68 грн. договірної пені за порушення зобов'язання; 17925,17 грн. 3% річних за порушення грошового зобов'язання; 584617,53 грн. інфляційних втрат.

Суд встановив, що позивачем не порушено порядок збільшення позовних вимог, визначений ст. 22 ГПК України, ухвалою суду від 19.08.2015 р. збільшені позовні вимоги прийняті судом до розгляду.

Ухвалою суду від 19.08.2015 р. за клопотанням відповідача строк розгляду спору продовжено, в судовому засіданні оголошено перерву до 26.08.2015 р.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Запорізької області ОСОБА_3 від 26.08.2015р., у звязку з знаходженням судді Мірошниченко М.В. у відпустці, справу № 908/4801/14 передано на розгляд колегії суддів у складі трьох суддів: головуючий суддя Колодій Н.А., судді Алейникова Т.Г., Науменко А.О.

26.08.2015 р. зазначеною колегією справу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 05.10.2015 р.

29.09.2015 р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява від ТОВ Таврійська олійножирова компанія, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з ПАТ Мелітопольський олійноекстракційний завод, на користь ТОВ Таврійська олійножирова компанія заборгованість в розмірі 1799139,38 грн. з яких 1167642,00 основної заборгованості за договором; 28954,68 грн. договірної пені за порушення зобов'язання; 17925,17 грн. 3% річних за порушення грошового зобов'язання; 584617,53 грн. інфляційних втрат. В інший частині позовних вимог просить припинити провадження по справі на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Розглянувши заяву від 29.09.2015 р. колегія суддів вважає, що вона відповідає вимогам ст.ст. 22, 28, 78 ГПК України, заявлене в межах повноважень представника.

Суд розглядає позовні вимоги про стягнення з відповідача 1799139,38 грн. з яких: 1167642,00 грн. основної заборгованості за договором; 28954,68 грн. договірної пені за порушення зобов'язання; 17925,17 грн. 3% річних за порушення грошового зобов'язання; 584617,53 грн. інфляційних втрат.

В судовому засіданні 05.10.2015 р. оголошено перерву до 13.10.2015 р.

Ухвалою суду 13.10.2015 р. продовжено строк розгляду справи до 10.11.2015 р. та відкладено розгляд справи на 09.11.2015 р.

Від Донецького апеляційного господарського суду надійшов запит до господарського суду Запорізької області, у звязку з надходженням апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.08.2015 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 16.10.2015 р. зупинено провадження у справі № 908/4801/14 до розгляду апеляційної скарги на ухвалу господарського суду Запорізької області від 19.08.2015 р. та повернення до місцевого суду матеріалів справи.

Ухвалою суду від 01.12.2015 р. було поновлено провадження у справі № 908/3962/13 з 01.12.2015 р., з призначенням судового засідання на 10.12.2015 р.

Позивач в судовому засіданні 10.12.2015 р. підтримав позовні вимоги викладені в заяві від 29.09.2015 р. Свої вимоги обґрунтовує ст. 526, 610, 625, 629 Цивільного кодексу України.

Відповідач вимоги позивача не визнав з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву (відзив долучений до матеріалів справи).

У засіданні суду 10.12.2015 р., на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, колегія суддів

ВСТАНОВИЛА:

Позовні вимоги обґрунтовані тими обставинами, що між сторонами по справі 01.12.2012р. укладено договір оренди № 09/О, відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування майно: комплекс будівель, споруд та підїзних колій (далі майно) загальна площа будівель становить 461,1 кв.м., яке знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Фрунзе, буд. 33.

В пункті 1.2 договору зазначено майно, що передається в оренду, складається з:

Будівлі А-1 загальною площею 154,3 кв.м.;

Будівлі Б-1 (склад), загальною площею 254,8 кв.м.;

Будівлі В-1 (КПП), загальною площею 3,4 кв.м.;

Будівлі Д-1 (гараж - майстерня), загальною площею 48,6 кв.м.;

№ 4 огорожа;

№ 5 залізнична гілка ( далі спірне майно)

Пунктом 2.2 договору визначено, що орендар вступає в термінове платне користування майном одночасно із підписанням сторонами договору та акту прийому передачі вказаного майна, який є невідємною частиною цього договору.

Позивач посилається на те, що відповідно до акту приймання-передачі майно було передано відповідачу 01.12.2012 р.

Разом з тим, у звязку з систематичним порушенням відповідачем своїх договірних зобовязань, 08.08.2014 р. позивачем було направлено на адресу відповідача лист повідомлення про односторонню відмову від договору оренди та відповідно про його дострокове розірвання, а також в листі містилася вимога про звільнення орендованого майна та його повернення за актом прийому передачі протягом семи днів з моменту отримання зазначеного листа.

Відповідач листом № 2389/23 від 15.08.2014 р. повідомив, що не визнав зазначену вимогу.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що за період з січня 2014 р, по серпень 2015 р. орендар орендну плату не вносив, що призвело до утворення за останнім заборгованості.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача 1167642,00 грн. основної заборгованості за договором; 28954,68 грн. договірної пені за порушення зобов'язання; 17925,17 грн. 3% річних за порушення грошового зобов'язання; 584617,53 грн. інфляційних втрат є предметом спору у даній справі.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського кодексу України та 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Оренда в господарських відносинах - це засноване на договорі строкове платне, користування майном, яке є необхідним оренда реві для здійснення господарської діяльності.

Статтею 283 ГК України врегульовано орендні правовідносини, та визначено, що на підставі договору одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Статтями 793 та 795 ЦК України встановлено, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 284 ГК України істотними умовами договору оренди є: об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); строк, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації; порядок використання амортизаційних відрахувань; відновлення орендованого майна та умови його повернення або викупу.

Відповідач заперечуючи проти доводів позивача, посилається на те, що договори оренди від 01.02.2010 р. та від 01.12.2012 р., на які посилається позивач з його боку не підписувалися, а відтак між сторонами не існує орендних відносин заснованих на договорі. Також відповідач звертає увагу суду на те, що за весь час оренди і до початку судового розгляду позову він не отримав від позивача жодного рахунку на оплату оренди, а тому вважає що зобовязання ним порушені не були, оскільки підстави для оплати відсутні.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції встановлено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії (стаття 36 ГПК). Якщо документи, які мають значення для правильного вирішення спору, і підписи на них виготовлені стороною за допомогою будь-яких технічних засобів, то такі документи повинні прийматись господарським судом як письмові докази, досліджуватись та оцінюватись за загальними правилами ГПК.

У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору.

Колегія суддів відповідними ухвалами, враховуючи позицію відповідача, неодноразово витребувала у позивача оригінал договору оренди № 09/О від 01.12.2012 р. з додатками та змінами, докази виконання умов договору учасниками правовідносин та документи первинної бухгалтерської звітності (акти, рахунки, податкові накладні тощо), які мають відношення до даних правовідносин.

Позивач вимоги суду не виконав, витребувані судом документи не надав, заперечення відповідача не спростував.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено факт наявності заборгованості, у звязку з чим в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 1167642,00 грн. основної заборгованості за договором слід відмовити.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача 584617,53 грн. втрат від інфляції, 17925,17 грн. 3% річних та 8954,68 грн. пені, оскільки позивач не довів факту наявності у відповідача обовязку сплатити прострочену основну заборгованість за Договором то, відповідно, відсутні правові підстави для нараховування штрафних санкцій на цю заборгованість.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України, судові витрати слід покласти на позивача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, п. 4 ст. 80, ст. ст. 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ВИРІШИЛА:

1. В позові ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Таврійська олійножирова компанія до Приватного акціонерного товариства Мелітопольський олійноекстракційний завод про стягнення 1779139,38 грн., які складаються з 1167642,00 грн. основної заборгованості за договором, 28954,68 грн. договірної пені за порушення зобов'язання, 17925,17 грн. 3% річних за порушення грошового зобов'язання та 584617,53 грн. інфляційних втрат відмовити.

2. Прийняти відмову в частині позовних вимог щодо усунення перешкод у користуванні ТОВ Таврійська олійножирова компанія комплексом будівель, споруд та підїзних колій загальною площею 461,1 кв.м, який знаходиться за адресою : Запорізька області, м. Мелітополь, вул. Фрунзе, буд. 33, а саме будівлі А-1, загальною площею 154,3 кв.м.; будівлі Б-1 (склад), загальною площею 254,8 кв.м., будівлі В1 (КПП), загальною площею 3,4 кв.м., будівлі Д-1 (гараж - майстерня), загальною площею 48,6 кв.м.; № 4 огорожа; № 5 залізнична гілка шляхом виселення із зазначених приміщень ПАТ Мелітопольський олійноекстракційний завод та зобовязати ПАТ Мелітопольський олійноекстракційний завод передати за актом приймання передачі нерухомого майна ТОВ Таврійська олійножирова компанія комплекс будівель, споруд та підїзних колій загальною площею 461,1 кв.м, який знаходиться за адресою : Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Фрунзе, буд. 33, а саме будівлі А-1, загальною площею 154,3 кв.м.; будівлі Б-1 (склад), загальною площею 254,8 кв.м., будівлі В1 (КПП), загальною площею 3,4 кв.м., будівлі Д-1 (гараж - майстерня), загальною площею 48,6 кв.м.; № 4 огорожа; № 5 залізнична гілка провадження у справі припинити.

3. Прийняти відмову ПАТ Мелітопольський олійноекстракційний завод від зустрічних позовних вимог до ТОВ Таврійська олійножирова компанія про стягнення 124000 грн. Провадження за зустрічним позовом у справі № 908/4801/14 припинити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 14 грудня 2015 р.

Головуючий Н.А. Колодій

Судді Т.Г. Алейникова

ОСОБА_4

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.