ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" грудня 2015 р.Справа № 922/3530/15

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Светлічний Ю.В.

судді: Доленчук Д.О. , Аюпова Р.М.

при секретарі судового засідання: Ліпчанська В.В.

розглянувши заяву стягувача - ТОВ "Торговий дім "Агродар" про виправлення помилки в наказі суду у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар", м. Харків
до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Рассвет", с. Тернова, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрейн Трейдинг", м. Київ
про стягнення 140346,10 грн.
за участю представників сторін:

стягувача (заявника) - ОСОБА_1 довіреність №1 від 21.09.2015р.;

1-го відповідача - ОСОБА_2 довіреність б/н від 04.03.2015р.;

2-го відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 30.09.2015р. у справі №922/3530/15 в позові відмовлено частково. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Рассвет" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрейн Трейдинг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар" заборгованість за договором №15/07/2014 надання послуг по перевезенню вантажів автотранспортом по Україні від 14.07.2014 р. в сумі 84522,40 грн., 3% річних за період з 11.11.2014 р. по 05.06.2015 р. в сумі 1392,80 грн., інфляційні за період з листопада 2014 р. по квітень 2015 р. в сумі 36424,98 грн. та судовий збір в сумі 2446,80 грн.

Перший відповідач, ТОВ "Агрофірма "Рассвет", з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.10.2015р. Повернути апеляційну скаргу Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Рассвет".

28.10.2015 р. на виконання рішення у даній справі господарським судом було видано відповідний наказ зі строком дії для пред'явлення до виконання до державної виконавчої служби, фінансових установ або органів, що здійснюють казначейські обслуговування бюджетних коштів, до "23" жовтня 2016 р.

03 грудня 2015р. до господарського суду звернувся стягувач із заявою про виправлення помилки в наказі за вх.№48521, в якій заявник просить видати йому 2 окремих накази по кожному з відповідачів про стягнення з них заборгованості за договором №15/07/2014 надання послуг по перевезенню вантажів автотранспортом по Україні від 14.07.2014 р. в сумі 84522,40 грн., 3% річних за період з 11.11.2014 р. по 05.06.2015 р. в сумі 1392,80 грн., інфляційних за період з листопада 2014 р. по квітень 2015 р. в сумі 36424,98 грн. та судового збору в сумі 2446,80 грн.

Відповідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями для розгляду заяви позивача призначено колегію суддів у складі: головуючий суддя: Светлічний Ю.В., судді: Доленчук Д.О. та Аюпова Р.М.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 07 грудня 2015 р. розгляд заяви стягувача призначено на 14 грудня 2015р. о 12:00.

Присутній представник заявника (боржника) у судовому засіданні підтримав подану заяву та просив ії задовольнити.

Присутній представник 1-го відповідача проти задоволення заяви заперечував.

Представник 2-го відповідача у судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не направив.

Враховуючи, що відповідно до частини 3 ст. 117 ГПК України господарський суд розглядає заяву про виправлення помилки в наказі в десятиденний строк у судовому засіданні, а неявка стягувача та боржника не є перешкодою для розгляду заяви, суд дійшов висновку про розгляд заяви стягувача про виправлення помилки в наказі по суті без участі представника 2-го відповідача.

Розглянувши матеріали справи, подану стягувачем заяву про виправлення помилки в наказі суду у справі, вислухавши пояснення присутніх представників сторін, суд не вбачає правових підстав для її задоволенні виходячи з наступного.

Господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, Закону України № 2453-VІ "Про судоустрій України і статус суддів" від 07.07.2010 року, Господарського процесуального кодексу України та інших законодавчих актів України.

Зокрема, Господарським процесуальним кодексом України (розділом 14) визначено, що рішення, ухвали та постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.2, ч.3 та ч.4 та ст.117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, господарський суд розглядає заяву в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу, якою вносить виправлення до наказу.

Зі змісту зазначеної правової норми вбачається, що господарський суд може виправити помилку, допущену при оформленні або видачі наказу.

Рішенням господарського суду Харківської області від 30.09.2015р. у справі №922/3530/15 в позові відмовлено частково. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Рассвет" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрейн Трейдинг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар" заборгованість за договором №15/07/2014 надання послуг по перевезенню вантажів автотранспортом по Україні від 14.07.2014 р. в сумі 84522,40 грн., 3% річних за період з 11.11.2014 р. по 05.06.2015 р. в сумі 1392,80 грн., інфляційні за період з листопада 2014 р. по квітень 2015 р. в сумі 36424,98 грн. та судовий збір в сумі 2446,80 грн.

Перший відповідач, ТОВ "Агрофірма "Рассвет", з рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

На виконання вищезазначеного рішення видано наказ від 28.10.2015 р.

Як вбачається зі змісту наказу господарського суду Харківської області від 28.10.2015 р. по справі № 922/3530/15, виданого на виконання рішення господарського суду Харківської області від 30.09.2015 року, з відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Рассвет" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрейн Трейдинг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агродар" заборгованість за договором №15/07/2014 надання послуг по перевезенню вантажів автотранспортом по Україні від 14.07.2014 р. в сумі 84522,40 грн., 3% річних за період з 11.11.2014 р. по 05.06.2015 р. в сумі 1392,80 грн., інфляційні за період з листопада 2014 р. по квітень 2015 р. в сумі 36424,98 грн. та судовий збір в сумі 2446,80 грн., стягнуто солідарно.

Відповідно до частини 4 ст. 116 Господарського процесуального кодексу України, якщо судове рішення прийнято на користь декількох позивачів, або проти декількох відповідачів, або якщо виконання повинно бути проведено в різних місцях, видаються накази із зазначенням тієї частини судового рішення, яка підлягає виконанню за даним наказом.

Ця норма пов'язана з нормою ст. 23 Господарського процесуального кодексу України, згідно з якою позов мо же бути подано кількома позивачами чи до кількох відповідачів. Кожний із позивачів або відповідачів щодо іншої сторони виступає в судовому процесі самостійно.

Із змісту позовної заяви, а також з аналізу матеріалів справи вбачається процесуальна співучасть відповідачів по справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Рассвет" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрейн Трейдинг". Інститут процесуальної співучасті виникає як наслідок існування множинності осіб у матеріальному правовідношенні на стороні борж ника чи кредитора. Це може бути пов'язане з солідарною відповідальністю осіб у зобов'язанні.

Суд зазначає, що в даній справі процесуальна співучасть на стороні боржника виникла зі ст.554 Цивільного кодексу України, згідно якої, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

У даному разі солідарна відповідальність осіб (відповідачів) у зобовязанні виникла із договорів поруки від 14.07.2014 року, укладеного між Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрейн Трейдинг" (2-ий відповідач) та ТОВ "Торговий дім "Агродар" (позивач); за яким другий відповідач прийняв на себе зобовязання в повному обсязі без будь-яких обмежень відповідати перед позивачем ТОВ "Торговий дім "Агродар" за належне виконання зобовязань з боку 1-го відповідача за договором №15/07/2014 від 14.07.2014р. про надання послуг по перевезенню вантажів автотранспортом по Україні, який був укладений між позивачем та 1-им відповідачем.

У звязку з чим, позивач і просив солідарно стягнути з відповідачів заборгованість за вищевказаним договором. Обґрунтованість цих вимог встановлена рішенням господарського суду Харківської області від 30.09.2015 року по даній справі.

Стягувач помилково зазначає про необхідність видачі декількох наказів окремо до кожного боржника, оскільки не відрізнив подання позову до кількох відповідачів, які солідарно відповідають за зобов'язанням, коли до всіх відповідачів пред'являється одна вимога, від об'єднання позовів, коли до кожно го з відповідачів пред'являється самостійна вимога.

Суд вважає, що відповідно до ст.554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Частина перша ст.543 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, солідарна відповідальність характеризується тим, що в разі її застосування кредитор вправі притягти до відпові дальності як усіх боржників разом, так і кожного з них окремо, причому як повністю, так і в частині боргу. Більш того, кредитор, який не одержав повного задоволення від одного з солідарних боржників, має право вимагати недоодержане з решти солідарних боржників.

Таким чином, при солідарній відповідальності не визначається в якій саме частині один боржник несе відповідальність перед кредитором за виконання зобовязання.

Користуючись своїм правом предявлення вимоги як до основного боржника так і до поручителів, позивач по даній справі предявив позов до трьох відповідачів, другий та третій з яких поручились за виконання першим відповідачем своїх зобовязань за договорами фінансового лізингу.

Суд вважає, що у разі видачі судом наказів щодо стягнення всієї задоволеної рішенням господарського суду Харківської області від 30.09.2015 року суми заборгованості окремо на кожного боржника, як це просить стягувач в своїй заяві, може привести до подвійного стягнення однієї і тієї ж заборгованості, що протиречить ст. 61 Конституції України, відповідно до якої, ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Окрім того, суд вважає помилковим посилання стягувача на норми ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження". Оскільки зі змісту вказаної норми вбачається, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Аналізуючи вказану норму Закону України "Про виконавче провадження" суд вважає, що вказаною нормою передбачено альтернативу для суду зазначення, одного боржника або одного стягувача та визначення, в якій частині необхідно виконати таке рішення або зазначення що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

В наказі господарського суду Харківської області від 30.09.2015 року чітко визначено, що обовязок боржників є солідарним.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження. Аналогічні за змістом норми закріплені у ст.124 Конституції України, згідно з якою судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Враховуючи викладене, суд не вбачає, що наказ господарського суду Харківської області від 30.09.2015 року не відповідає вимогам чинного законодавства, а також не вбачає допущення помилки при виготовленні вказаного наказу, а тому правові підстави для задоволення заяви стягувача - ТОВ "Торговий дім "Агродар" про виправлення помилки в наказі суду відсутні.

Аналогічної позиції притримується і Вищий господарський суд України, про що вказано у постанові від 29.11.2011р. по справі №57/334-09.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.115, 117, Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви стягувача - ТОВ "Торговий дім "Агродар" про виправлення помилки в наказі суду - відмовити.

Головуючий суддя Суддя Суддя ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5