донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

16.12.2015 справа №905/2277/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючогоОСОБА_1,
суддівОСОБА_2, ОСОБА_3,
за участю представників сторін
від позивача:не з'явився,
від відповідача:не з'явився,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуДочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» м. Красноармійськ Донецької області,
на рішення господарського судуДонецької області
від13.10.2015
у справі№ 905/2277/15 (суддя Філімонова О.Ю.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Схід-Запчастина» м. Макіївка Донецької області,
доДочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» м. Красноармійськ Донецької області,
простягнення 353 763, 10 грн.
Товариство з обмеженою відповідальністю «Торгівельний будинок «Схід-запчастина» м. Макіївка Донецької області (далі - ТОВ «ТБ «Схід-Запчастина») звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» м. Красноармійськ Донецької області (далі - ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України») про стягнення основного боргу у розмірі 200 930, 25 грн., 3% річних у сумі 8 601, 89 грн. та інфляційних збитків у розмірі 144 231, 28 грн.

Рішенням господарського суду Донецької області від 13.10.2015 позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Судом стягнуто з ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на користь ТОВ «ТБ «Схід-Запчастина» суму основного боргу у розмірі 200 930, 25 грн., 3% річних у сумі 8 601, 89 грн. за період з 01.03.2014 по 07.08.2015 та інфляційних збитків у розмірі 144 231, 28 грн. за період з 01.03.2014 по 07.08.2015.

Відповідач з прийнятим рішенням суду першої інстанції не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «ТБ «Схід-Запчастина» у повному обсязі.

Зокрема, заявник апеляційної скарги посилається на те, що місцевим судом при прийнятті рішення були порушені норми матеріального та процесуального права, а також неповно з'ясовані обставини, що мають значення для справи, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Також, апелянт стверджує, що судом не в повній мірі були досліджені умови оскаржуваного договору, а також дана неналежна оцінка доказам, які були надані Позивачем, що, на думку ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», також свідчить про неповне з'ясування судом всіх обставин по справі.

Ухвалою від 04.12.2015 порушено апеляційне провадження, справа призначена до слухання на 16.12.2015.

До канцелярії Донецького апеляційного господарського суду 16.12.2015 надійшло клопотання, в якому Відповідач просить відкласти розгляд справи на іншу дату.

Представники Позивача та Відповідача у судове засідання не з'явились, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином.

Розглядаючи вказане клопотання Відповідача, судова колегія зазначає наступне, в ухвалі про прийняття апеляційної скарги до провадження Донецького апеляційного господарського суду від 04.12.2015 зазначається, що у разі нез'явлення представників сторін у судове засідання, апеляційна скарга буде розглянута за наявними матеріалами у справі.

Відтак, колегія суддів відхиляє вказане клопотання враховуючи його недоцільність.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відповідно до ст. 101 ГПК України та на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм як матеріального, так і процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між ТОВ «ТБ «Схід-Запчастина» (далі Постачальник) та ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (далі Покупець) 04.11.2013 був укладений договір поставки товару № В3-135 (далі Договір, а.с.16-19), за п.1.1 якого, Постачальник зобов'язується поставити, а Покупець та його філіали приймати та оплачувати в обумовлені Договором строки партії запчастин до автомобільної, транспортної та сільгосптехніки (далі ОСОБА_4) на умовах, обумовлених у даному договорі. Умовою поставки є замовлення. Порядок оформлення замовлення згідно п.3.1 Договору.

Також, при умові отримання замовлення Постачальник зобов'язується поставити ОСОБА_4 на наступних умовах:

- до 30 листопада 2013 Постачальник зобов'язується відвантажити товар на суму 400 000, 00 грн. (чотириста тисяч);

- до 15 грудня 2013 Постачальник зобов'язується відвантажити товар на суму 200 000, 00 грн. (двісті тисяч);

Загальна сума поставки товару складає 600 000, 00 грн. (шістсот тисяч).

Відповідно до п.1.2, сторони дійшли угоди, що будь-яка партія ОСОБА_4, яка була поставлена Постачальником Покупцю в період дії даного Договору, вважається поставленою в рамках даного Договору (наразі, якщо на товарно-супроводжувальних документах на партію товару відсутнє посилання на Договір), а також про те, що особи, які підписують накладні, уповноважені Постачальником та Покупцем узгоджувати істотні умови Договору, вказані в п.3.3 даного Договору.

За приписами того ж п.3.3 Договору, сторони дійшли угоди, що видаткові накладні, оформлені на кожну партію ОСОБА_4, який поставляється, відображають наступні істотні умови Договору: асортимент (номенклатура) товару, який поставляється: кількість товару, який поставляється; ціну за одиницю товару; загальну вартість партії.

Згідно з п.3.4 Договору, ціна Договору визначається складанням вартості ОСОБА_4, який поставляється по всім видатковим накладним в рамках даного Договору.

Відповідно до п.5.1 Договору, оплата за отриманий від Постачальника ОСОБА_4 здійснюється Покупцем у наступному порядку:

- у листопаді місяці покупець зобов'язується оплатити товар у два етапи:

до 10.11.2013 - 210 000, 00 грн. (двісті десять тисяч гривен);

до 28.11.2013 - 2100 00, 00 грн. (двісті десять тисяч гривен);

до 28.02.2014 Покупець зобов'язується оплатити суму боргу, яка залишилась, згідно видаткових накладних;

- до 28.02.2014 Покупець зобов'язаний повністю розрахуватися за ОСОБА_4. Загальна сума платежів складає 600 000, 00 грн. (шістсот тисяч).

За умовами п.12.2 Договору, він вступає в силу з моменту підписання та діє до закінчення даного календарного року в частині поставок, а в частині фінансових зобов'язань до фактичного виконання таких зобов'язань (по останній даті платежу). Даний Договір може бути пролонгований шляхом підписання додаткової угоди. У разі, якщо жодна із сторін за 30 (тридцять) днів до закінчення дії Договору письмово не заявить про бажання його розірвати, то дія Договору продовжується на один рік на тих же умовах. Відповідно до п.12.3 Договору, моментом підписання даного Договору (його доповнень, додатків, змін) вважається дата, вказана в преамбулі.

Колегія суддів зазначає, що за своєю правовою природою вказаний Договір був цілком правомірно визначений місцевим господарським судом, як договір поставки та підпадає під правове регулювання норм ст.ст.264-271 ГК України. Істотними умовами договору поставки, зокрема, є предмет, ціна, строк дії договору, умови поставки, термін її здійснення.

Відповідно до ч.3 ст.264 ГК України, основні вимоги щодо укладення та виконання договорів поставки встановлюються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Згідно з ч.1 ст.265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Судова колегія звертає увагу, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст.691 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Також, відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем, на виконання умов Договору було поставлено ОСОБА_4 Відповідачу, що підтверджується видатковими накладними (а.с.20-82). У свою чергу зі сторони Відповідача ОСОБА_4 був отриманий уповноваженими представниками на підставі довіреностей (а.с.83-112).

Покупцем була здійснена часткова оплата отриманого товару: 05.11.2013 на суму 210 000, 00 грн., 15.01.2014 на суму 100 000, 00 грн., 03.02.2014 на суму 50 000, 00 грн. та 10.02.2014 на суму 50 694, 33 грн., що підтверджується наданими до справи платіжними дорученнями (а.с.113-116).

Крім того, між сторонами був підписаний акт звірення взаємних розрахунків № 351 від 01.04.2014 за період з 01.11.2013 по 31.03.2014, відповідно до якого заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 200 930, 25 грн. (а.с.117-118).

Так, Позивачем була пред'явлена вимога Відповідачу № 09/06 від 09.06.2015 про сплату заборгованості за Договором, яка була отримана Відповідачем, про що свідчить підпис відповідальної особи на листі (а.с.119).

Що стосується тверджень Відповідача про те, що Позивачем не було надано суду рахунки-фактур, які є підставою отримання товару по деяких видаткових накладних, колегія суддів зазначає наступне.

Рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти. Ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні ст.212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст.613 ЦК України, тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє Відповідача від обов'язку оплатити поставлений товар.

Отже, на підставі зазначеного та оскільки Відповідачем не було надано ні суду першої, ні апеляційної інстанцій доказів оплати суми заборгованості у розмірі 200 930, 25 грн., судова колегія вважає рішення місцевого суду в частині стягнення основного боргу з ДП «Донецький облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» вірним та ґрунтовним.

Позивачем також заявлене до стягнення з Відповідача 3% річних у сумі 8 601, 89 грн. за період з 01.03.2014 по 07.08.2015 та інфляційні збитки у розмірі 144 231, 28 грн. за період з 01.03.2014 по 07.08.2015.

Згідно з ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Апеляційний суд, перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних наданий Позивачем, погоджується з висновком суду першої інстанції та вважає вимогу Позивача про стягнення з Відповідача 3% річних у сумі 8 601, 89 грн. за період з 01.03.2014 по 07.08.2015 такою що підлягає задоволенню і не суперечить чинному законодавству.

Що стосується заявленої позовної вимоги ТОВ «ТБ «Схід-Запчастина» про стягнення з Відповідача інфляційних збитків у розмірі 144 231, 28 грн. за період з 01.03.2014 по 07.08.2015, колегія суддів зазначає наступне.

Перевіривши наданий Позивачем розрахунок інфляційних збитків (а.с.10-11), апеляційний суд дійшов висновку, що заявлений період суми інфляційних витрат був визначений не коректно, а саме з 01.03.2014 по 07.08.2015, а тому апеляційний суд розраховує інфляційні витрати на підставі наступного.

Згідно із Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті «Урядовий кур'єр». Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України «Про інформацію» є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Таким чином, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Також у застосуванні індексації враховуються рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97; цього листа вміщено в газеті «Бізнес» від 29.09.1997 № 39, а також в інформаційно-пошукових системах «Законодавство» і «Ліга», які мають аналогічні приписи.

Отже, заявлені суми інфляційних витрат за період з 01.03.2014 по 07.08.2015 у розмірі 144 231, 28 грн. судова колегія враховує з наведеними вище твердженнями та вважає що інфляційні витрати повинні були розраховуватись за період з 01.03.2014 по 31.07.2015, що в свою чергу складає 145 796, 77 грн.

Оскільки апеляційний суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, є інфляційні збитки у розмірі 144 231, 28 грн. за період з березня 2014 по липень 2015.

Таким чином, апеляційний суд зазначає, що рішення господарського суду у частині стягнення з Відповідача суми інфляційних збитків у розмірі 144 231, 28 грн. за період з березня 2014 по липень 2015, також є таким, що підлягає задоволенню на вищевказану суму.

Щодо інших доводів, які викладені в апеляційній скарзі, і на думку апелянта є підставою для скасування оскарженого рішення, то судова колегія апеляційного суду до уваги їх не приймає, оскільки їм була надана належна правова оцінка судом першої інстанції, а також ці доводи не спростовують висновків суду, викладених в оскарженому рішенні.

Відповідно до ст.49 ГПК України, витрати за подання апеляційної скарги відносяться на Відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 99, 101-103, 105 ГПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства «Донецький облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» м. Красноармійськ Донецької області на рішення господарського суду Донецької області від 13.10.2015 у справі № 905/2277/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Донецької області від 13.10.2015 у справі № 905/2277/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий О.А. Скакун

Судді: Т.М. Колядко

ОСОБА_3