ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"17" грудня 2015 р.Справа № 924/1785/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

судді Димбовського В.В., розглянувши матеріали справи

за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк, м. Дніпропетровськ

до фермерського господарства „Козак, с. Волиця-Польова, Теофіпольський район

про стягнення 2928,65 грн. - заборгованості за кредитом, 3477,48 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 4739,07 грн. - пені

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - за довіреністю №4209-О від 15.11.2010р.

від відповідача: не зявився

У судовому засіданні відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача 2928,65 грн. - заборгованості за кредитом, 3477,48 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 4739,07 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами згідно договору банківського рахунка від 25.12.2006р. та додатку №7 "Регламент надання мінімального овердрафтового кредиту на картковий рахунок".

Нарахування пені обумовлено наявністю відповідної умови договору щодо її застосування.

Присутній у судовому засіданні представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що вони обґрунтовані та підтверджені поданими доказами.

Відповідач у судове засідання не зявився, письмового відзиву на позов не подав. Повідомляючи відповідача про розгляд справи в суді, йому направлено ухвали про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи за адресою, яка згідно витягу з ЄДР є його реєстраційною адресою. Повідомлення ж за вищевказаною адресою, відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму ВГС України від 26 грудня 2011 року №18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції є належним повідомленням про розгляд справи в суді.

За таких обставин, суд, в порядку ст. 75 ГПК України, розглядає справу за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи по суті, суд встановив:

25.12.2006р. фермерське господарство „Козак уклало із акціонерним товариством комерційний банк „Приватбанк договір №НМ172-К банківського рахунка, згідно умов якого банк відкриває клієнту поточний (поточні) рахунок (рахунки) у національній та іноземній валюті (у тому числі картковий (карткові) та інші рахунки зі спеціальним режимом використання) та здійснює його (їх) розрахункове та касове обслуговування відповідно до чинного законодавства України, нормативних актів НБУ та умов цього договору (п. 1.1).

Згідно п.п. 1.2, 1.3 договору, банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнту, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунку та здійснювати інші операції за рахунком (рахунками) у порядку та на умовах, передбачених цим договором. Нарахування відсотків на залишки вільних коштів на рахунку клієнта (розміри, порядок оплати та строки) здійснюються згідно з тарифами банку, зазначеними у додатку 1, який є невідємною частиною цього договору.

За умовами пп. 2.1.25 договору, у разі потреби, за вимогою клієнта, банк зобовязується здійснювати овердрафтове обслуговування клієнта, що передбачає проведення його платіжних доручень та платежів, здійснених довіреними особами клієнта з використанням КПК, понад залишок коштів на поточному (поточних) та картковому (карткових) рахунку (рахунках) клієнта, відкритому у банку, за рахунок кредитних коштів. Порядок та умови надання клієнту овердрафту обумовлюються у додатковій угоді до договору банківського рахунка або окремому договорі про надання овердрафтового кредиту на поточний або картковий рахунок, що укладений між клієнтом та банком.

25.12.2006р. до договору банківського рахунку між сторонами було укладено додаток №7 Регламент надання мінімального бланкового овердрафтового кредиту на картковий рахунок, згідно якого банк, за наявності вільних грошових ресурсів, зобовязується здійснювати овердрафтове обслуговування клієнта на підставі анкети-заяви на встановлення овердрафтового кредиту на картковий рахунок, що полягає в проведенні платежів, здійснених довіреними особами клієнта з використанням корпоративних платіжних карток, понад залишок коштів на картковому рахунку клієнта, відкритому в банку 9картрахунок), за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, встановленого відповідно до п. 1.3 цього додатка, шляхом дебетування картрахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо (п. 1.1 договору).

Відповідно до п.п 1.2, 1.3 додатку №7, кредит надається в обмін на зобовязання клієнта з повернення кредиту, дебіторської заборгованості, сплати відсотків та винагороди в обговорені цим додатком до договору терміни. На момент підписання цього додатку до договору ліміт складає 10000,00 грн.

Овердрафтове кредитування клієнта здійснюється банком у межах ліміту і терміну, установлених згідно з п. 1.3 цього додатка до договору, з періодом безперервного користування кредитом не більше 30 днів. Періодом безперервного користування кредитом є період часу протягом якого безперервно існувало дебетове сальдо на картковому рахунку. Початком періоду безперервного користування кредитом вважається перший день, починаючи з якого безперервно існувало дебетове сальдо на картковому рахунку клєнта після закриття банківського дня. Зменшення чи зростання заборгованості за кредитом у цей період не впливають на зміну дати початку періоду безперервного користування кредитом. Датою закінчення періоду безперервного користування кредитом вважається день, після закінчення якого на картковому рахунку зафіксоване нульове дебетове сальдо. Клієнт здійснює погашення кредиту, отриманого в межах установленого ліміту, не пізніше терміну закінчення періоду безперервного користування кредитом, установленого п. 1.4 цього додатка до договору (п.п. 1.4, 1.6 додатку №7).

Згідно п. 1.5 додатку №7, клієнт сплачує відсотки за увесь час фактичного користування кредитом згідно з пп. 3.1, 3.2, 3.3 цього додатка до договору:

- за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на картковому рахунку клієнта після закриття банківського дня клієнт сплачує відсотки, виходячи з диференційованої процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом і встановлений у розділі 4 цього додатка до договору (п. 3.1);

- у разі порушення клієнтом будь-якого іззобовязань з погашення кредиту, передбачених цим додатком до договору, клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі подвійної облікової ставки річних інтервалу „16-30 днів від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 3.2);

- сплата відсотків за користування кредитом здійснюється в порядку, визначеному в п. 1.11, 2.3 цього додатка до договору. Відсотки, несплачені після закінчення періоду безперервного користування кредитом, вважаються простроченими (п. 3.3).

Згідно п. 3.10 додатку №7, нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється щодня, починаючи з дати утворення на картковому рахунку дебетового сальдо на момент закриття банківського дня, за кількість днівкористування кредитними коштами, виходячи з фактичної кількості календарних днів у році. Нарахування відсотків здійснюється до повного погашення заборгованості за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал розрахунку відсотків не включається.

Для розрахунку відсотків за користування кредитом установлюється диференційована процентна ставка. Процентна ставка до розрахунку залежить від терміну існування непогашеного залишку за кредитом і визначається такою таблицею: термін користування кредитом протягом 1-3 дня (процентна ставка 12%); протягом 4-7днів 14%; протягом 8-15 днів 18%; протягом 16-30 днів 22% (п. 4.1 додатку №7).

У разі порушення будь-якого із зобовязань зі сплати відсотків за користування кредитом, термінів повернення кредиту й інших витрат, клієнт сплачує банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період за який виплачується пеня. Нарахування неустойки за кожен випадок порушення зобовязань здійснюється протягом 3 років із дня, коли відповідне зобовязання мало бути виконане клієнтом (п.п. 5.1, 5.3 додатку №7).

Відповідачу було встановлено кредитний ліміт на рахунок в розмірі 10000,00 грн. Відповідач користувався наданими йому грошовими коштами, однак умови щодо вчасного повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитними коштами не виконував, про що свідчить виписка по рахунку за період з 12.01.2007р. по 18.11.2015р.

Згідно поданого позивачем розрахунку борг відповідача за кредитом становить 2928,65 грн., по процентам за користування кредитом - 3477,48 грн.

14.07.2015р. позивач надсилав відповідачу претензію про погашення заборгованості, про що свідчить опис вкладення у цінний лист від 14.07.2015р. та фіскальний чек №9225 від 14.07.2015р. Однак претензія залишена без задоволення.

За порушення виконання грошового зобовязання за договором позивач нарахував відповідачу пеню в розмірі 4739,07 грн. (за період з 29.10.2008р. по 15.04.2009р.; з 26.12.2011р. по 30.07.2015р.).

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне:

У відповідності до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Укладений між сторонами договір з додатком №7 за своєю правовою природою є змішаним, містить елементи договорів банківського рахунку та кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обовязки сторін, повязані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 1069 ЦК України).

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Приписами статті 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

Наявні в матеріалах справи документи свідчать про те, що позивач встановив відповідачу кредитний ліміт і відповідач користувався наданими йому грошовими коштами. Відповідач зобовязаний був повернути грошові кошти у строки, передбачені додатком №7 до договору. Між тим, свої зобовязання відповідач належним чином не виконував, оплату в повному обсязі не здійснював.

Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

Згідно ст.ст. 1048, 1056-1 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобовязаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

З огляду на те, що відповідач, в порушення вимог чинного законодавства та умов договору, не виконав належним чином свої зобовязання щодо сплати відсотків за користування кредитними коштами, він є боржником, що прострочив виконання грошового зобовязання. Отже, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по процентам за користування кредитом є обгрунтованою та підлягає задоволенню.

У відповідності до п. 3 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною другою ст. 551 ЦК України передбачено, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

У відповідності до ст. ст. 1, 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений даним законом, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Тобто, за приписами вказаної норми нарахування санкцій триває протягом шести місяців, проте договором або законом може бути передбачений інший строк.

Сторони передбачили нарахування пені у разі порушення термінів повернення кредиту та відсотків в максимальному розмірі, передбаченому Законом України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань. Крім того, сторони обумовили трирічний строк нарахування пені. Тобто, у даному випадку при обчисленні суми пені не застосовуються обмеження шестимісячним строком, передбачені ч. 6 ст. 232 ГК України. Отже, нарахування позивачем пені за період більший ніж шість місяців є правомірним.

Пеню позивачем нараховано відповідно до умов договору, з дотриманням положень Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань.

Враховуючи викладене вище, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені належними у справі доказами та підлягають задоволенню.

Відповідач доказів, які б спростовували викладені обставини, суду не подав.

Згідно ст. 49 ГПК України витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк, м. Дніпропетровськ до фермерського господарства „Козак, с. Волиця-Польова, Теофіпольський район про стягнення 2928,65 грн. - заборгованості за кредитом, 3477,48 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 4739,07 грн. - пені задовольнити.

Стягнути з фермерського господарства „Козак (с. Волиця-Польова, Теофіпольський район; код 31961227) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк „Приватбанк (м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50; код 14360570) 2928,65 грн. (дві тисячі девятсот двадцять вісім гривень 65 коп.) - заборгованості за кредитом, 3477,48 грн. (три тисячі чотириста сімдесят сім гривень 48 коп.) - заборгованості по процентам за користування кредитом, 4739,07 грн. (чотири тисячі сімсот тридцять девять гривень 07 коп.) пені, 1218,00 грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять гривень 00 коп.) - витрат по оплаті судового збору.

Видати наказ.

Повне рішення складено 18 грудня 2015 року.

Суддя В.В. Димбовський

Віддруковано 3 примірника:

1 - до справи,

2 - позивачу,

3 - відповідачу (Теофіпольський район, с. Волиця-Польова).