ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015р. Справа№ 914/3673/15

За позовом: Головного управління статистики у Львівській області, м. Львів

До відповідача: Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі відокремленого підрозділу Львівська регіональна філія ДП «Центр державного земельного кадастру», м. Львів

Про стягнення 324 785, 52 грн.

В судове засідання зявились:

від позивача: ОСОБА_1 - представник

від відповідача: не зявився

Суддя Березяк Н.Є.

Секретар судового засідання Кравець О.І.

Суть спору: Подано позов Головного управління статистики у Львівській області до Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» в особі відокремленого підрозділу Львівська регіональна філія ДП «Центр державного земельного кадастру» про стягнення 324 785, 52 грн.

Ухвалою суду від 27.10.2015 р. було порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 16.11.2015 р.

В судовому засіданні 16.11.2015 року судом було оглянуто оригінали документів, які в належно завірених копіях долучені до матеріалів справи.

Розгляд справи неодноразово відкладався з підстав і мотивів, викладених в ухвалах суду.

В судових засіданнях представник позивача позов підтримав, просив задоволити позовні вимоги з урахуванням поданого уточненого розрахунку пені (вх. 53992/15 від 14.12.2015 р.) з мотивів наведених в позовній заяві, матеріалах справи та поясненнях наданих в судовому засіданні, зокрема з підстав не належного виконання відповідачем своїх договірних зобовязань в частинні оплати за орендоване приміщення та відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна.

Відповідач в жодне судове засідання участь уповноваженого представника не забезпечив, відзиву на позов не подав, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи ухвалами суду, які надсилались на юридичну адресу відповідача рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Однак, відповідачем на адресу суду 14.12.2015 року подано заяву про розгляд справи без його участі (вх. 53990/15).

Враховуючи достатність, належність і допустимість поданих позивачем доказів, належним чином повідомлення судом відповідача про дату і час судового засідання, подання ним вище зазначеної заяви та неподання ним відзиву на позовну заяву справа розглядається в порядку статті 75 ГПК України, - за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 14.12.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

31.08.2011 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Львівській області (надалі Орендодавець) та Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» (надалі Орендар) укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 124, згідно умов якого, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно загальною площею 169,3 кв.м., а саме: вбудоване нежитлове приміщення № 40 площею 5,8 кв.м. та частину вбудованого нежитлового приміщення № 41 площею 163,5 кв.м., розташоване на другому поверсі двоповерхової частини будівлі за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 4, що перебуває на балансі Головного управління статистики у Львівській області.

Відповідно до п. 3.6 Договору, орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу щомісячно, не пізніше 10 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених КМУ і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж у наступному співвідношенні:

- 50 % до державного бюджету на рахунок визначений Управлінням Державного Казначейства;

- 50 % на рахунок Балансоутримувача.

31.08.2011 р. між Головним управлінням статистики у Львівській області (надалі Балансоутримувач) та Державним підприємством «Центр державного земельного кадастру» (надалі Орендар) укладено Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 127/1, згідно умов якого Балансоутримувач забезпечує обслуговування, експлуатацію та ремонт будівлі, що знаходиться за адресою: м. Львів, пр. Чорновола, 4, загальною площею 169,3 кв.м. розміщене на 2 поверсі будівлі, яке використовується орендарем в цілях розміщення офісу.

Згідно до п. 2.2.3 договору, Орендодавець зобовязується не пізніше 22-го числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок Балансоутримувача Будівлі за санітарне обслуговування допоміжних приміщень Будівлі, технічне обслуговування та ремонт Будівлі, сплату земельного податку відповідно до загальної площу приміщення, а також за комунальні послуги згідно з рахунком Балансоутримувач. До 15 числа поточного місяця сплачувати Балансоутримувачу 50 % вартості очікуваного обсягу споживання електроенергії. При несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочення.

Орендодавцем та Балансоутримувачем згідно вище зазначених договорів свої зобовязання виконано в повному обсязі, про що свідчать долучені до матеріалів справи акти виконаних робіт згідно вже вказаних договорів, які завірені печатками сторін та підписами уповноважених осіб.

Однак, свої договірні зобовязання орендарем не виконав належним чином, а саме в частинні оплати за оренду приміщення та відшкодуванні витрат балансоутримувачу, заборгувавши позивачу згідно зазначених договорів 270 705,76 грн.

Крім цього, відповідно до умов Договорів та поданого уточнення позовних вимог в частині пені (подвійної облікової ставки НБУ) і долучених актів звірки взаєморозрахунків по вище зазначених договорах (пропечатаних та завірених повноважними представниками сторін) пеня яку просить стягнути позивач складає 50 218,17 грн.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача суд прийшов до висновку, що уточненні позовні вимоги підлягають до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Аналогічне положення містить ст. 193 Господарського кодексу України, де зазначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Як вбачається із матеріалів справи, між сторонами було укладено Договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 124 та Договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 127/1, позивачем належно виконано свої договірні зобовязання відповідно до умов вище зазначених договорів.

Однак, відповідачем порушено свої зобовязання в частинні оплати за оренду приміщення та вчасного не відшкодовано витрат на обслуговування даного приміщення, що спричинило виникнення заборгованості в сумі 270 705,76 грн.

У звязку з виникнення заборгованості за зазначеними договорами позивачем було направлено на адресу відповідача претензії № 18-03/159 від 30.09.2014 р., № 18-03/45 від 19.03.2015 р. та № 18-03/105 від 22.06.2015 р. Відповідач у відповіді на зазначені претензії повідомив, що питання щодо сплати заборгованості буде вирішене в найкоротший термін, однак свого обовязку не виконав, борг не погасив.

Відповідно до вище викладеного та матеріалів справи позовні вимоги, щодо стягнення основної заборгованості в сумі 270 705,76 грн. підлягають до задоволення.

Положенням ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частинами 1-3 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно із ч. 1 ст. 220 Господарського кодексу України боржник, який прострочив виконання господарського зобов'язання, відповідає перед кредитором (кредиторами) за збитки, завдані простроченням, і за неможливість виконання, що випадково виникла після прострочення.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п. 2.2.3 Договору про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг орендарю № 127/1, відповідач при несвоєчасному внесенні плати зобовязаний сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми наданих послуг за кожен день прострочення, а згідно п. 3.7 договору оренди передбачено нарахування пені за кожний день прострочення платежу, включаючи день оплати.

За несвоєчасне виконання договірних зобовязань по вище зазначених договорах, позивачем згідно поданого уточнення (вх. 53992/15 від 14.12.15 р.) нарахована пеня в розмірі 50 218,17 грн., яка підлягає до стягнення в межах заявленої суми.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач в судове засідання не зявився, позов не заперечив, а відтак суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають до задоволення.

Судові витрати слід віднести на відповідача в порядку ст. 49 ГПК України.

Керуючись 3,4,41,42,43, 44;45,46,12,32,33,34,35,36,43,49,82,84,85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Уточненні позовні вимоги задоволити.

2. Стягнути з Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» (03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 3, ) на користь Головного управління статистики у Львівській області (79019, м. Львів, пр. В. Чорновола, 4, ) 270 705,76 грн. основного боргу, 50 218,17 грн. пені та 4 813,86 грн. судового збору.

3. Рішення суду може бути оскаржено протягом 10 днів до Львівського апеляційного господарського суду.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 16.12.2015 року.

Суддя Березяк Н.Є.