ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2015 р. Справа № 922/2786/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т. В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників:

Прокурор Харківської області:

ОСОБА_1 посвідчення №026175 від 14.05.2014 р.

Прокурор Орджонікідзевського району:

ОСОБА_2 посвідчення №006801 від 28.09.2012 р.

відповідачів - не з'явились

третьої особи- не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області (вх. № 4872Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 21.09.2015 р. у справі № 922/2786/15

за позовом прокурора Орджонікідзевського району м. Харкова

до 1. Харківської міської ради

2. обслуговуючого кооперативу "ЖБК "Елара"

3. ТОВ "Компанія "Крокус-Монт"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_3 служба Харківського міського управління юстиції

про визнання незаконним та скасування рішення

ВСТАНОВИЛА:

Прокурора Орджонікідзевського району м. Харкова, звернувся до господарського суду з позовом до першого відповідача - Харківської міської ради, другого відповідача - Обслуговуючого кооперативу "ЖБК "Елара", м. Харків, в якому просить суд визнати незаконним та скасувати п. 30.3. додатку 1 до рішення 33 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 29.04.2009р. № 85/09.

Рішенням господарського суду Харківської області від 21.09.2015 у справі № 922/2786/15 (суддя Аюпова Р.М.) в задоволенні позову відмовлено частково. В частині позовних вимог до Обслуговуючого кооперативу "Житлово-будівельний кооператив "Елара" - провадження у справі припинено.

Заступник прокурора Харківської області не погодився з зазначеним рішенням господарського суду першої інстанції, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати в частині відмови у задоволенні позовних вимог та в цій частині прийняти нове рішення, яким позовні вимоги прокурора задовольнити. В іншій частині рішення залишити без змін.

Як підставу для скасування рішення першої інстанції по справі, прокурор зазначає, що судом рішення прийнято з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права, а саме: ч. 2 ст. 19 Конституції України, ст. 41 ЗК України, ст.ст. 133, 135, 137 ЖК Української РСР, ст.ст. 257, 263 ЦК України.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.10.2015 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 16.11.2015 р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.11.2015 р. розгляд справи відкладено на 02.12.2015 р.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 р. розгляд справи відкладено на 09.12.2015 р.

Прокурор Орджонікідзевського району м. Харкова надав письмові пояснення, в яких просив задовольнити апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області.

В судове засідання, призначене на 09.12.2015 р. представники відповідачів та третьої особи не зявились, причину неявки не повідомили, хоча у відповідності до вимог чинного законодавства про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, будь-яких письмових клопотань (в т.ч. і про відкладення розгляду справи) не заявляв.

Враховуючи належне повідомлення відповідачів та третьої особи про час та місце засідання суду, відсутність будь-яких клопотань, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області за відсутності зазначених представників, за наявними у матеріалах справи доказами.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши прокурора та уповноваженого представника 2-го відповідача, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного.

Звертаючись до господарського суду, прокурор послався на те, що в ході вивчення правомірності передачі у приватну власність земельних ділянок, розташованих на території району, прокуратурою Орджонікідзевського району м. Харкова було встановлено, що рішенням 33 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" № 85/09 від 29.04.2009 р. (п.30.3) Обслуговуючому кооперативу ЖБК Елара передано функції замовника будівництва об'єкту зі зміною функціонального призначення під житлову забудову по вул. Луї Пастера та передано йому у власність вказану земельну ділянку площею 6,4016 га, кадастровий номер :04:007:0010.

Прокурор у позові зазначає, що ОК "ЖБК "Елара" не має наміру щодо набуття права власності на вказану земельну ділянку, оформлення державного акту на право власності на земельну ділянку та здійснення її забудови, однак, вказане рішення сесії Харківської міської ради № 85/09 прийнято усупереч вимогам ст.41 Земельного кодексу України, ст.ст.133, 135, 137 Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 №186. А отже, й ОК ЖБК Елара створено всупереч вимогам вищевказаних нормативно-правових актів, а саме всупереч вимогам ст.ст.133, 135, 137 ЖК та Примірного статуту.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги прокурора Орджонікідзевського району м. Харкова не підлягають задоволенню у повному обсязі у зв'язку з їх необґрунтованістю.

З висновками суду першої інстанції про відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Надаючи кваліфікацію спірним правовідносинам, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарський суд порушує провадження у справі за позовами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів (частина перша статті 2 Господарського процесуального кодексу України).

Статтею 8 Конституції України кожному гарантовано право на звернення до суду для захисту його конституційних прав і свобод безпосередньо на підставі Конституції України.

За приписами ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України передбачено, що кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом, зокрема, припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення.

Таким чином, підставою отримання судового захисту є доведений позивачем факт безпідставного порушення його права або необхідність захисту охоронюваного законом інтересу.

Щодо необхідності захисту інтересу прокурор у позові та наступних поясненнях не зазначає, тому ця обставина не включалася в предмет доведення у даному спорі.

Що стосується необхідності захисту порушеного права, то колегія суддів зазначає, що відповідно до встановлених судом обставин жодне право у даному спорі не порушене.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, предметом позовних вимог є вимога прокурора про визнання незаконним та скасування п. 30.3. додатку 1 до рішення 33 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" № 85/09 від 29.04.2009 р., яким передано Обслуговуючому кооперативу ЖБК Елара функції замовника будівництва об'єкту зі зміною функціонального призначення під житлову забудову по вул. Луї Пастера та передано йому у власність вказану земельну ділянку площею 6,4016 га, кадастровий номер :04:007:0010.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, прокурор вказує на те, що вказане рішення сесії Харківської міської ради № 85/09 прийнято усупереч вимогам ст.41 Земельного кодексу України, ст.ст.133, 135, 137 Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 №186. А отже, й ОК ЖБК Елара створено всупереч вимогам вищевказаних нормативно-правових актів, а саме всупереч вимогам ст.ст.133, 135, 137 ЖК та Примірного статуту.

Зазначена постанова і стала підставою для звернення прокурора до суду з позовом, зокрема, визнати незаконним та скасувати п. 30.3. додатку 1 до рішення міської ради в частині передання Обслуговуючому кооперативу ЖБК Елара функції замовника будівництва об'єкту зі зміною функціонального призначення під житлову забудову по вул. Луї Пастера та передання йому у власність вказану земельну ділянку площею 6,4016 га, кадастровий номер :04:007:0010.

Колегія суддів вважає, що така підстава позову не доводить факту порушення права і необхідності його захисту.

Так, Конституційний Суд України в п. 5 мотивувальної частини рішення від 16.04.2009 № 7-рп/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) зазначив, що органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб'єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання. У зв'язку з прийняттям цих рішень виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, у тому числі отримання державного акта на право власності на земельну ділянку, укладення договору оренди землі.

Прийняте міськрадою (як суб'єктом владних повноважень) рішення про передачу кооперативу у власність та оренду земельної ділянки є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання. Скасування такого акта не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки захист порушеного права у разі набуття права власності на земельну ділянку або укладання договору оренди юридичною чи фізичною особою має вирішуватися за нормами цивільного законодавства.

Враховуючи наведене, позов, предметом якого є рішення органу місцевого самоврядування щодо передачі у власність та оренду земельної ділянки, тобто ненормативний акт, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволений, оскільки таке рішення органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію шляхом виконання. Його скасування не породжує наслідків для власника чи орендаря земельної ділянки, оскільки у таких осіб виникло право власності або володіння земельною ділянкою і це право ґрунтується на правовстановлюючих документах.

В свою чергу, у даному спорі у жодного субєкта не виникло право власності або користування земельною ділянкою.

Так, 12.11.2007р. між Харківською міською радою та ТОВ "Компанією "Крокус-Монт" укладено договір оренди землі № 91, відповідно до умов якого останньому передано в оренду земельну ділянку, площею 6,4016 га по вул. Луї Пастера у м. Харкові, строком до 31.12.2008р.

Згідно ст. 31 Закону України "Про оренду землі", п. 36 договору оренди землі від 12.11.2007р., дія договору припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Так, договір оренди землі було укладено строком до 31.12.2008р., але не пізніше прийняття об'єкту до експлуатації. Таким чином, термін дії договору оренди від 12.1.2007р., зареєстрованого у Харківській регіональній філії ДП "Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах" в Державному реєстрі земель 12.11.2007р. за № 91 припинився з 01.01.2009р.

Пунктом 30.1. додатку 1 до рішення 33 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 29.04.2009р. № 85/09, припинено ТОВ "Компанія "Крокус-Монт" право користування земельною ділянкою, загальною площею 6,4016 га по вул. Луї Пастера, за його добровільною відмовою (лист від 27.04.2009р.).

Таким чином, ТОВ «Компанія Крокус-Монт» відмовилася від прав на земельну ділянку, відмова прийнята територіальною громадою в особі ХМР, що і стало підставою винесення оскарженого рішення про передання земельної ділянки у власність ОК «ЖБК «Елара».

Останнє припинило своє існування до моменту отримання земельної ділянки, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, в якому зазначено, що станом 19.08.2015 р. припинено юридичну особу ОК «ЖБК «Елара».

Саме з цієї правової підстави місцевим господарським судом припинено провадження у даній справі в частині позовних вимог до ОБ «ЖБК «Елара» на підставі п. 1 ст. 80 ГПК України, і висновки суду в цій частині не оскаржуються прокурором.

Відповідності до листа Управління Держземагенства у м. Харкові Харківської області станом 29.12.2012 р. державний акт на право власності Обслуговуючому кооперативу ЖБК Елара на земельну ділянку по вул. Луї Пастера у м. Харкові не видавався.

Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно № 36168937 від 09.04.2015р., право приватної власності на земельну ділянку площею 6,4016 га, кадастровий номер :04:007:0010 не зареєстровано.

В звязку з вищенаведеним, колегія суддів вважає за потрібне зазначити, що прокурор звернувся з позовом, в якому зазначив про порушення права держави, а саме неправомірне передання Харківською міською радою безоплатно земельної ділянки, тоді як дана земельна ділянка була повернута Харківській міській раді до подання зазначеного позову, тому права держави на як час подання позову, так і на час вирішення даного спору не порушені.

Таким чином, судова колегія вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

У відповідності з пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського Процесуального Кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення, в зв'язку з чим, апеляційна скарга заступника прокурора Харківської області не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями статями 32-34, 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області на рішення господарського суду Харківської області від 21.09.2015 р. у справі № 922/2786/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 21.09.2015 р. у справі № 922/2786/15 залишити без змін.

Стягнути з прокуратури Харківської області (вул. Б. Хмельницького, 4, м. Харків, 61050, ) на користь Державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 2003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 1339,80 грн. судового збору.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Гончар Т. В.

Суддя Гребенюк Н. В.