ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.12.2015 Справа № 920/1704/15

за позовом: Приватного підприємства «Торгівельний центр «Київ», м. Полтава

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Суми

про стягнення 22 429 грн. 71 коп.

Суддя Б.І. ЛИХОВИД

За участі представників сторін:

від позивача: Васильченко Л.А. (довіреність від 07.10.2015)

від відповідача: ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2, виданий 23.05.1997)

у судовому засіданні брала участь секретар судового засідання Н.М. Мітіна

у судовому засіданні від 30.11.2015 оголошувалась перерва до 07.12.2015

Суть спору: позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за неналежне виконання останнім зобов`язань по укладеному між сторонами договору суборенди нерухомого майна № 67-2012/ТЦ від 01.03.2012р. в сумі 22 429 грн. 71 коп., з яких: 12 000 грн. 00 коп. - основна заборгованість, 3 635 грн. 50 коп. - пеня, 369 грн. 70 коп. - 3% річних, 6 424 грн. 51 коп. - інфляційні збитки, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Представник позивача у дане судове засідання подав заяву, в якій просить суд повернути з державного бюджету надмірно сплачений судовий збір за подання позову, позовні вимоги підтримує повністю.

Відповідач у дане судове засідання подала відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог, зазначаючи, що на виконання умов укладеного між сторонами договору суборенди нерухомого майна № 67-2012/ТЦ від 01.03.2012р. здійснювала орендну плату не через банківську систему, а через касу універмагу (позивача). При цьому, всі чеки, що свідчили про здійснення оплат знаходились у приміщенні магазину та у зв`язку з проведенням у червні ремонтних робіт були втрачені.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача та відповідача, оцінивши надані докази, суд встановив:

01.03.2012 між Приватним підприємством «Торгівельний центр «Київ» (позивач, орендар) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (відповідач, суборендар) було укладено договір суборенди нерухомого майна за № 67-2012/ТЦ, відповідно до п. 1.1 якого позивач передав, а відповідач прийняв у тимчасове оплачуване користування нежитлове приміщення загальною площею 51.5 кв. м., яке розташоване на 4-му поверсі (приміщення НОМЕР_3) будівлі ТЦ «Універмаг «Київ», що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (об`єкт суборенди), що підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання-передачі від 01 березня 2012 року.

Відповідно до и. 2.3.3. договору відповідач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати суборенду плату, компенсацію комунальних, експлуатаційних, інших платежів, передбачених даним договором - у відповідності з умовами даного договору.

Пунктом п. 5.1 сторони погодили, що відповідач зобов'язаний вносити суборендну плату за користування об'єктом суборенди в розмірах та в строки, обумовлені договором і додатком № 4, що є його невід'ємною частиною.

У п. 5.5 сторони визначили, що суборендна плата за поточний місяць суборенди сплачується відповідачем позивачу готівкою, або в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок позивача щомісячно, попередньою оплатою з 1 по 5 число поточного місяця.

Згідно 5.8. договору відповідач, крім платежів по суборенді, повинен протягом 3-х банківських днів з моменту виставлення рахунків позивачем компенсувати витрати на комунальні послуги, якими він користується (електроенергію, водо-та теплопостачання).

Як вбачається з матеріалів справи, 02 червня 2014 року дію договору суборенди нерухомого майна № 67-2012/ТЦ від 01.03.2012 припинено за згодою сторін.

Відповідно до п. 9.7 договору, при розірванні (припиненні) договору відповідач зобов'язаний провести повний розрахунок з позивачем відповідно до умов даного договору, відповідач зобов'язаний оплатити суборендну плату, вартість спожитих комунальних та експлуатаційних послуг за весь фактичний час використання об'єкту суборенди до моменту його передачі (повернення) позивачу незалежно від строку дії даного договору.

Як встановлено матеріалами справи, з метою врегулювання питання погашення заборгованості по договору суборенди нерухомого майна № 67-2012/ТЦ від 01.03.2012 між сторонами 03.07.2014 було укладено правочин № 1 про розстрочення заборгованості за договором суборенди нерухомого майна № 67-2012/ТЦ від 01.03.2012, відповідно до умов якого відповідач зобов'язався погасити заборгованість по договору суборенди нерухомого майна № 67-2012/ТЦ від 01.03.2012 в розмірі 20 939 грн. 25 коп. до 20.12.2014.

Відповідач не здійснив повний розрахунок з позивачем за надані послуги, у зв`язку з чим останній і звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості, яка на день розгляду справи в суді складає 12 000 грн. 00 коп.

Відповідач у судовому засіданні та у відзиві на позовну заяву заперечувала проти позовних вимог, зазначаючи, що на виконання умов укладеного між сторонами договору суборенди нерухомого майна № 67-2012/ТЦ від 01.03.2012р. здійснювала орендну плату, але не через банківську систему, а через касу універмагу (позивача). При цьому, всі чеки, що свідчили про здійснення оплат знаходились у приміщенні магазину та у зв`язку з проведенням у червні ремонтних робіт були втрачені. Будь яких доказів, які свідчили б про здійснення оплат відповідачем не подано, у зв`язку з чим його заперечення визнаються судом необґрунтованими.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбаченим цим Кодексом.

Аналогічна норма щодо виконання зобов`язань міститься в статті 526 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідач порушив вимоги вищевказаних норм та умови укладеного між сторонами договору суборенди нерухомого майна № 67-2012/ТЦ від 21.03.2012р., а також правочину № 1 від 03.07.2014р., а саме допустив прострочення виконання грошового зобов'язання, у зв`язку з чим утворилась заборгованість перед позивачем.

Таким чином, на день розгляду справи в суді заборгованість відповідача перед позивачем складає 12 000 грн. 00 коп., що повністю підтверджується матеріалами справи.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач, з урахуванням всіх обставин справи, подав суду достатньо доказів, які об'єктивно і у визначеному законом порядку підтвердили його позицію. За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є правомірними, обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Також позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання у розмірі 3 635 грн. 50 коп.

Відповідальність відповідача за несвоєчасну сплату суборендної плати у вигляді стягнення пені передбачена п. 10.5 договору № 67-2012/ТЦ від 01.03.2012р., згідно якого за прострочення платежів з суборендної плати, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за весь час прострочення. Також відповідальність відповідача у вигляді сплати пені передбачена п. 3 правочину № 1 від 03.07.2014, відповідно до якого за прострочення сплати заборгованості, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Відповідно до частини 6 статті 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з частиною 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Оскільки відповідальність відповідача у вигляді стягнення пені передбачена умовами договору та правочину, пеня нарахована в межах строку позовної давності, з урахуванням вимог Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», тому позовні вимоги в зазначеній частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. ст. 549-552 Цивільного кодексу України.

Крім того, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань позивач просить стягнути з відповідача 6 424 грн. 51 коп. інфляційних втрат та 369 грн. 70 коп. 3% річних.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень ст. 625 ЦК України, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних (інший розмір процентів встановлений договором) виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи викладене, позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат та 3% річних визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір у розмірі 1 218 грн. 00 коп. покладається на відповідача, а позивачу за рахунок відповідача відшкодовуються витрати по сплаті судового збору у вказаному розмірі. Крім того, позивачу підлягає поверненню з державного бюджету надмірно сплачений при поданні позову судовий збір в сумі 609 грн. 00 коп.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85, Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, ід. номер НОМЕР_1) на користь Приватного підприємства «Торгівельний центр «Київ» (36029, м. Полтава, вул. Зіньківська, 6, код 36324299) 12 000 грн. 00 коп. основного боргу, 3 635 грн. 50 коп. пені, 369 грн. 70 коп. 3% річних, 6 424 грн. 51 коп. інфляційних збитків, 1 218 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», повернути Приватному підприємству «Торгівельний центр «Київ» (36029, м. Полтава, вул. Зіньківська, 6, код 36324299) з Державного бюджету України (р/р 3002, отримувач: УДКС у м. Суми, МФО 837013, код бюджетної класифікації 22030001, код 37970593) 609 (шістсот дев`ять) грн. 00 коп. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням № 790 від 30.06.2015р.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.12.2015р.

СУДДЯ Б.І. ЛИХОВИД