ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.12.2015 Справа № 907/1070/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю „АЛЛЕС-ГУТ, м. Київ

ДО дочірнього підприємства „Закарпатський облавтодор ПАТ „ДАК „Автомобільні дороги України, м. Ужгород

ДО Публічного акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України, м. Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товарна біржа „Українська міжрегіональна спеціалізована, м. Київ

ПРО зобов'язання укласти договори купівлі-продажу майна ПАТ „ДАК „Автомобільні дороги України, що знаходиться на балансі філії „Берегівський райавтодор ДП „Закарпатський облавтодор ПАТ „ДАК „Автомобільні дороги України, яке було предметом реалізації на аукціоні 08.07.2015р.,

- зобовязати ДП „Закарпатський облавтодор ПАТ „ДАК „Автомобільні дороги України надати позивачу копію затвердженого протоколу аукціону від 08.07.2015р.

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача Па римський А.Ю. представник за довіреністю від 14.12.2015р.

від відповідача 1 ОСОБА_1 представник за довіреністю №01/392 від 27.07.2015р.

від відповідача 2 не зявився

від третьої особи не зявився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „АЛЛЕС-ГУТ, м. Київ звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовом до дочірнього підприємства „Закарпатський облавтодор ПАТ „ДАК „Автомобільні дороги України, м. Ужгород про зобов'язання укласти договори купівлі-продажу майна ПАТ „ДАК „Автомобільні дороги України, що знаходиться на балансі філії „Берегівський райавтодор ДП „Закарпатський облавтодор ПАТ „ДАК „Автомобільні дороги України, яке було предметом реалізації на аукціоні 08.07.2015р., зобовязати ДП „Закарпатський облавтодор ПАТ „ДАК „Автомобільні дороги України надати позивачу копію затвердженого протоколу аукціону від 08.07.2015р.

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 05.10.2015р. порушено провадження у справі №907/1070/15, в порядку вимог ст. 27 ГПК України залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товарну біржу „Українська міжрегіональна спеціалізована, м. Київ та призначено справу до розгляду на 20.10.2015р.

Ухвалою суду від 20.10.2015р. судом в порядку вимог ст. 24 ГПК України залучено до участі у справі як другого відповідача ОСОБА_2 акціонерне товариство „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України та відкладено розгляд справи на 09.11.2015р.

Ухвалою суду від 09.11.2015р. розгляд справи було відкладено на 23.11.2015р. з мотивів, зазначених в ній.

Ухвалою суду від 23.12.2015р. розгляд справи було відкладено на 16.12.2015р.

На день судового засідання позивач в порядку вимог ст. 22 ГПК України подав суду клопотання про уточнення заявлених позовних вимог шляло зобов'язання Публічного акціонерного товариства „Державна акціонерна компанія „Автомобільні дороги України, м. Київ підписати договір купівлі-продажу по кожному лоту аукціону та просить суд дану заяву прийняти до розгляду.

Статтею 22 ГПК України передбачено, що Позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 року, передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві.

Право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 ГПК, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи).

Початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після завершення підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК), відкриття судового засідання, роз'яснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов'язків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог, тобто до з'ясування у передбаченому ГПК порядку обставин справи та здійснення їх правової оцінки, про що зазначається в протоколі судового засідання.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що заява позивача від 14.12.2015р. про уточнення позовних вимог шляхом зміни предмету спору подана після початку розгляду справи по суті, така підлягає залишенню без розгляду.

Позивач підтримує заявлені позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами. Зокрема, в обгрунтування своєї позиції вказує на те, що за результатами проведення аукціону щодо продажу переліченого майна, переможцем було визначено ТОВ "АЛЛЕС-ГУТ", про що організатором аукціону - ТБ «Українська міжрегіональна спеціалізована» було складено відповідні протоколи та надані на затвердження Відповідачу. У відповідності до п. 44 Постанови, протокол, затверджений та погоджений відповідно до вимог пункту 33 цієї Постанови, є підставою для укладення протягом 30 календарних днів з дати його затвердження договору купівлі-продажу між переможцем аукціону та суб'єктом господарювання.

ТОВ "АЛЛЕС-ГУТ", як переможець аукціону, доклало усіх зусиль для виконання ним обов'язків переможця аукціону та для укладення договору купівлі-продажу вказаного вище майна. Так, підтверджуючи намір укласти договір купівлі-продажу майна, виставленого на аукціон, 13 липня 2015 року ТОВ "АЛЛЕС-ГУТ" відповідно до п.3.1 Договору про надання послуг від 03 липня 2015 року між ТБ «Українська міжрегіональна спеціалізована» і ТОВ "АЛЛЕС-ГУТ" оплатило рахунок у розмірі 25000 гривень (платіжне доручення №5 від 13 липня 2015 року). Також ТОВ "АЛЛЕС- ГУТ" вело переговори з Відповідачем за допомогою засобів телефонного зв'язку, наполягаючи на якнайшвидшому укладенні договору. Відповідач стверджував, що призначив зустріч у нотаріуса, під час якої ТОВ "АЛЛЕС-ГУТ і Відповідач повинні були підписати договір, проте вона так і не відбулась. Однак, Відповідач під час телефонних переговорів та усіма прямими і| непрямими діями затягував процес укладання договору. Розуміючи можливість пропущення строку укладання договору, визначеному законодавством і Договором з ТБ «Українська міжрегіональна спеціалізована», ТОВ „АЛЛЕС-ГУТ надіслало рекомендованим листом описом вкладення заяву (запит), у якій підтверджувало свій намір укласти договір купівлі-продажу майна, просило дочірнє підприємство „Закарпатський облавтодор ПАТ „ДАК „Автомобільні дороги України, м. Ужгород надати копії правовстановлюючих документів на майно, яке було предметом реалізації на аукціоні 08 липня 2015 року, а також просило повідомити дочірнє підприємство „Закарпатський облавтодор ПАТ „ДАК „Автомобільні дороги України, м. Ужгород про дату та місце укладення договору купівлі-продажу майна, яке було предметом реалізації на аукціоні 08 липня 2015 року, або, у випадку відмови від укладення договору купівлі-продажу майна, яке буде предметом реалізації на аукціоні 08 липня 2015 року - повідомити про таку відмову.

Враховуючи те, що відповідачами не було здійснено фактичних намірів щодо укладення договору купівлі-продажу майна, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Представник відповідача 1 та відповідача 2 заперечують з приводу заявлених позовних вимог в повному обсязі з мотивів, наведених у поданому суду письмовому поясненні та просять суд взяти до уваги те, що згідно умов продажу майна на Біржі та п. 1.3.8. Договору на організацію і проведення аукціону б/н від 23.06.2015 року, укладеного між ДП «Закарпатський облавтодор» (Замовник) та ТБ «Українська міжрегіональна спеціалізована» (Організатор), Покупець (переможець аукціону, позивач у справі) зобов'язаний укласти договір купівлі-продажу протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня затвердження протоколу. Протоколи №1 №9 проведення аукціону по кожному окремому лоту затверджені 08.07.2015 року, тобто у день проведення аукціону, що безпосередньо вбачається із самих протоколів. За таких обставин, позивач зобовязаний був укласти договори купівлі-продажу рухомого і нерухомого майна відповідно до лотів в період із 09.07.2015 року протягом 30 календарних днів і по 07.08.2015року включно.

В цей період, позивач не вчиняв жодних дій щодо укладення договору, визначення всіх його істотних умов, сплати належної суми за майно у повному обсязі, докази чого також відсутні у матеріалах справи.

Лише 11.08.2015 року відповідач 1 отримав від позивача лист про наміри стосовно укладення договору купівлі-продажу майна, яке було предметом реалізації на аукціоні 08.07.2015 року. Факт отримання 11.08.2015 р. вказаного листа вих. 1-04/08 від 04.08.2014 року підтверджується витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» щодо відстеження пересилання поштового відправлення, а також штампом вхідної кореспонденції ДП „Закарпатський облавтодор.

Стверджує, що такий лист позивача не має жодного правового навантаження, адже намір укласти договір був ще висловлений останнім 03.07.2015 року шляхом підписання договору про надання послуг щодо участі в аукціоні 08.07.2015 року, самою участю у торгах, а також шляхом підписання протоколів проведення аукціону як переможцем аукціону.

Відповідно до п. 4.4. Договору про надання послуг від 03.07.2015 року, укладеного між позивачем і Біржею, у разі якщо Учасник (позивач) визнаний переможцем аукціону відмовився від підписання протоколу проведення аукціону, не уклав Договір купівлі-продажу майна з продавцем або не сплатив належну суму за придбане майно у повному обсязі і в належні строки, аукціон вважається таким, що не відбувся, гарантійний внесок йому не повертається.

З огляду на вказані обставини, для мирного врегулювання спору, ДП «Закарпатський облавтодор» листом від 10.08.2015 року №06/366 звернулося до Біржі з проханням повернути переможцю аукціону гарантійні внески та скасувати результати аукціону з продажу спірного майна з огляду на факт не вчинення правочину і не отримання коштів за спірне майно.

У відповідь на вказане звернення ТБ «Українська міжрегіональна спеціалізована» листом від 21.08.2015 року №01-21/08015 повідомила, що аукціон з продажу спірного майна від 08.07.2015 року визнається таким, що не відбувся у зв'язку із тим, що переможець не вчинив правочин та не оплатив вартість придбаного на аукціоні майна, і тому гарантійний внесок не повертається і залишається організатору.

Таким чином, позивачем не дотримано умов і порядку продажу майна на Біржі, Правил проведення аукціону, умов укладення договору, у звязку із чим, аукціон від 08.07.2015 року стосовно продажу спірного майна є таким, що не відбувся, що в свою чергу є безумовною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Стверджує, що визначений позивачем порядок придбання спірного майна шляхом зобов'язання вчинити певні дії - порушує вимоги закону, статутні та внутрішні документу Компанії дочірнього підприємства, а тому не може бути застосований судом як необхідний спосіб захисту так званого порушеного права позивача.

Вважає, що зобовязання через суд ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» укласти договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна буде явним грубим порушенням ст. 136 ГК України - права господарського відання ДП «Закарпатський облавтодор», котрий вправі захистити своє право навіть від власника. Окрім того, позивач не обґрунтував факт порушення його права (якого саме, ким і в який спосіб, а також не спростував того, що не укладення договору за результатами аукціону відбулось внаслідок бездіяльності його самого.

При цьому умови Договору про надання послуг від 03.07.2015 року не передбачають застосування такого способу захисту прав і інтересів сторін Договору, порушених при виконанні чи невиконанні умов цього Договору, як зобов'язання вчинити певні дії, в тому числі - укласти договір купівлі-продажу майна.

Також просить суд в даному спорі застосувати правову позицію Верховного Суду України від 10.10.2012р. у справі №6-110цс12 щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права.

Третя особа свого повноважного представника в судове засідання не направила, разом з тим, на виконання вимог суду подала витребувані документи та письмове пояснення по суті правовідносин сторін в ході проведення аукціону з продажу майна ДП «Закарпатський облавтодор».

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях складені протоколи, які долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні 16.12.2015, на підставі ч.2 ст.85 ГПК України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши повноважних представників позивача та відповідача 1, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та їх заперечення, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

08 липня 2015 року, за адресою: м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 55,

відбувся аукціон з продажу майна, проведений ТБ «Українська міжрегіональна спеціалізована» щодо рухомого майна ДП «Закарпатський облавтодор» і нерухомого майна ПАТ «ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», що знаходиться у господарському віданні ДП «Закарпатський облавтодор», балансоутримувачем якого є філія «Берегівський райавтодор» ДП «Закарпатський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України», а саме:

- Установка асфальтозмішувальна ДС-158, заводський номер 9207157, рік випуску 1992. (Лот 1).

- Самоскид-С КАМАЗ 55111, реєстраційний номер 54477РТ, рік випуску 1992 (Лот 2).

- Самоскид-С КАМАЗ 55111, реєстраційний номер 54478РТ, рік випуску 1992 (Лот 3).

- Самоскид-С КАМАЗ 55111, реєстраційний номер 54479РТ, рік випуску 1992 (Лот 4).

- Автокран до 10т - С КС3575, реєстраційний номер 54482РТ, рік випуску 1992 (Лот 5).

- Автогрейдер Дзк-250, реєстраційний номер 02757АО, рік випуску 1999 (лот 6).

- Мотокаток ДУ-48, рік випуску 1986 (Лот 7).

- Нерухоме майно, що складається з: частини адмінбудівлі, ОСОБА_1 А площею 558,8 кв.м.; котельні літ А площею 10,8 кв.м.; майстерні літ Б площею 165 кв.м.; майстерні літ. Г площею 14,5 кв.м.; майстерні літ В площею 500,5 кв. м.; гаражу літ. Д площею 396,6 кв. м.; насосної літ. Е площею 4,7 кв. м.; сторожової літ Ж площею 4,4кв. м.; убиральні літ З (Лот 8).

- Нерухоме майно, що складається з: адмінбудівлі ОСОБА_1 А площею 156,2 кв. м.; складу літ Б площею 214,9 кв.м.; котельні літ В площею 199,2 кв.м.; насосної літ. Г площею 5,3 кв.м.; складу літ Д площею 12,7кв.м.; трансформаторної літ. Ж площею 64,4кв.м.; складу літ. З площею 35,1кв.м.; диспечерської літ И площею 38кв.м.; депо літ Й площею 192,1кв.м.; мазут сховища літ. К; бітумоплавильні літ. Н; убиральні літ. У; реактора літ. X; водойми літ. Ч; водойми літ. Щ; водойми літ. Ю; навісу літ. Я; воріт №1; огорожі №2; тротуару №1 (Лот 9).

За результатами проведення аукціону щодо продажу переліченого майна, переможцем було визначено ТОВ "АЛЛЕС-ГУТ", про що організатором аукціону - ТБ «Українська міжрегіональна спеціалізована» було складено відповідні протоколи та надані на затвердження Відповідачу 1.

Для забезпечення участі у проведенні даного аукціону позивачем на виконання умов Договору про надання послуг від 03.07.2013р., укладеного між Біржею та позивачем у справі, було здійснено оплату гарантійного внеску для участі у аукціоні на суму 87042,40грн., реєстраційного внеску в сумі 150грн. та оплачено винагороду в сумі 25000грн.

За результатами аукціону від 08.07.2015р. сторонами, тобто позивачем та відповідачем 1 було затверджено протоколи №№1-9 про проведення аукціону по кожному окремому лоту у день проведення аукціону, що безпосередньо вбачається із самих протоколів.

Разом з тим, враховуючи не укладення сторонами аукціону відповідних договорів купівлі-продажу майна за результатами проведеного аукціону, позивач звернувся з вимогою про зобов'язання відповідачів укласти такі договори у примусовому порядку.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Свобода договору означає право громадян або юридичних осіб, та інших суб'єктів цивільного права вступати чи утримуватися від вступу у будь-які договірні відносини. Свобода договору проявляється також у можливості, наданій сторонам визначати умови такого договору. Однак під час укладання договору, визначаючи його умови, сторони повинні дотримуватись нормативно-правових актів.

Згідно зі ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту. Особливості укладення договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування встановлюються актами цивільного законодавства (ч. ч. 1, 2 ст. 648 ЦК України).

Відповідно до ст. 187 ГК України судом розглядаються спори, що виникають при укладенні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом. Інші переддоговірні спори можуть бути предметом розгляду суду у разі якщо це передбачено угодою сторін або якщо сторони зобов'язані укласти певний господарський договір на підставі укладеного між ними попереднього договору.

Відповідно до ст. 179 ГК України укладання господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо зокрема існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання, чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно зі ст. 84 ГПК України у спорі, що виник при укладанні або зміні договору, в резолютивній частині вказується рішення з кожної спірної умови договору, а у спорі про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору.

Відповідно до пп. 9.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. господарські суди повинні зазначати, зокрема, у рішенні про спонукання укласти договір - умови, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект цього договору, наприклад: "Вважати договір (найменування договору) укладеним на умовах поданого (найменування позивача) проекту цього договору", а в разі необхідності - з викладенням у рішенні умов (пунктів) договору повністю або в певній частині.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, 08.07.2015р. відбувся аукціон з продажу державного майна, за результатами якого позивачем було підписано, а відповідачем 1 погоджено протоколи №№1-9 проведення аукціону за лотами 1-9. Однак, у строк передбачений вимогами чинного законодавства відповідні договори купівлі-продажу сторонами не укладено.

Відповідно до вимог пункту 34 Постанови КМ України від 06.06.2007 № 803 "Про затвердження Порядку відчуження об'єктів державної власності" аукціон вважається таким, що не відбувся, у разі, коли договір купівлі-продажу не було укладено протягом 30 календарних днів з дати затвердження протоколу аукціону.

Пунктом 45 цього Положення визначено, що протокол, затверджений та погоджений відповідно до вимог пункту 33 цього Порядку, є підставою для укладення протягом 30 календарних днів з дати його затвердження договору купівлі-продажу між переможцем аукціону та суб'єктом господарювання. У договорі зазначаються: відомості про суб'єкта господарювання та покупця; найменування об'єкта і його технічна характеристика; ціна продажу об'єкта на аукціоні; взаємні зобов'язання суб'єкта господарювання і покупця; момент передачі об'єкта продажу покупцю (після сплати коштів у повному обсязі за придбане майно); номери поточних рахунків; найменування і адреси банківських установ; порядок розрахунків за придбане майно; кадастровий номер та розмір земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з набуттям права власності на майно (для нерухомого майна); інші умови, передбачені законодавством.

До договору купівлі-продажу додається затверджений протокол аукціону.

Згідно пункту 46 Положення договір купівлі-продажу є підставою для внесення коштів до банківської установи як оплати за придбане майно.

Покупець зобов'язаний оплатити придбане майно протягом 30 календарних днів з дати підписання договору купівлі-продажу. Строк оплати може бути продовжено суб'єктом господарювання ще на 30 календарних днів за умови сплати не менш як 50 відсотків ціни продажу об'єкта.

Вищенаведене дає підстави стверджувати, що оскільки сторонами не було узгоджено істотних умов відповідних договорів та позивачем відповідачу не було направлено відповідних проектів таких правочинів, що не спростовано у визначеному ст.ст. 32-36 ГПК України доказами, суд приходить до висновку, що аукціон від 08.07.2015р. є таким, що не відбувся. Посилання позивача про направлення відповідачу листів з підтвердженням наміру укладення договорів купівлі-продажу після закінчення строку, визначеного пунктом 34 Порядку, без направлення відповідачу відповідного проекту договорів, не можуть бути взяті судом до уваги.

Окрім того, відповідні положення Постанови КМ України від 06.06.2007 № 803 "Про затвердження Порядку відчуження об'єктів державної власності" не містять в собі прямої вказівки щодо обовязковості укладення договору купівлі-продажу за результатами проведеного аукціону.

А відтак, враховуючи принцип свободи договору і відмову відповідача від його укладення, а також зважаючи на те, що позивачем не запропоновано відповідачу для підписання та узгодження проекту договору із визначенням всіх його невід'ємних частин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зобов'язання відповідача укласти договір.

Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що позовні вимоги не узгоджуються з положеннями ст. 84 ГПК України та не містять відповідних умов, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору, що унеможливлює задоволення таких позовних вимог.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Отже, необхідною умовою для звернення до суду із відповідним позовом є порушення прав та охоронюваних законом інтересів особи - позивача у справі.

З урахуванням всіх встановлених судами обставин справи в їх сукупності, в т.ч. того, що позивач не направляв відповідачеві проекту відповідно договору, беручи до уваги, що позов не містить відповідних умов, на яких сторони зобов'язані укласти договір, з посиланням на поданий позивачем проект договору, суд прийшов до висновку про неможливість задоволення таких позовних вимог з урахуванням положень ст. 84 ГПК України, оскільки підстави для укладення договору відсутні, а позивачем належними засобами доказування не доведено порушення відповідачем його законних прав та охоронюваних інтересів (постанова ВГСУ від 10 лютого 2014 року у справі № 51/148).

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З урахуванням викладених вище обставин, наявних у матеріалах справи письмових доказів, наданих представником позивача пояснень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Враховуючи приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32-34, 43, 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.Ф. Ремецькі