КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2015 р. Справа№ 910/9299/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Рудченка С.Г.

Агрикової О.В.

при секретарі судового засідання: Михайленко С.О.

за участю представників сторін:

від позивача: Подкуйко О.Ю. довіреність № 8 від 02.01.15р.

від відповідача: Крашеніннікова М.І. довіреність № 851/2014 від 24.12.14р.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна»

на рішення Господарського суду міста Києва від 18 травня 2015 року

у справі №910/9299/15 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна»

до Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування»

про стягнення 28 989 грн. 05 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «АСК «Інго Україна» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ПАТ «ПРОСТО-страхування» про стягнення 28 989 грн. 05 коп. (а.с.7-9).

18 травня 2015 року рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/9299/15 у позові відмовлено (а.с.82-86).

08 вересня 2015 року постановою Київського апеляційного господарського суду у справі №910/9299/15 апеляційну скаргу ПАТ «АСК «Інго Україна» залишено без задоволення, а рішенням Господарського суду міста Києва від 18 травня 2015 року без змін (а.с.113-116).

24 листопада 2015 року постановою Вищого господарського суду України у справі №910/9299/15 касаційну скаргу ПАТ «АСК «Інго Україна» задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 08 вересня 2015 року скасовано. Справу направлено на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду (а.с.141-146).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03 грудня 2015 року для розгляду апеляційної скарги ПАТ «АСК «Інго Україна» на рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/9299/15 від 18 травня 2015 року визначено колегію суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Агрикова О.В., Рудченко С.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04 грудня 2015 року апеляційну скаргу у справі №910/9299/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Рудченко С.Г., справу призначено до розгляду на 15 грудня 2015 року.

Представник ПАТ «АСК «Інго Україна» в судовому засіданні 15 грудня 2015 року надав суду пояснення, в яких просив задовольнити апеляційну скаргу, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 18 травня 2015 року у справі №910/9299/15, винести нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник ПАТ «ПРОСТО-страхування» в судовому засіданні 15 грудня 2015 року надав суду свої пояснення, в яких проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення Господарського суду міста Києва від 18 травня 2015 року у справі №910/9299/15 залишити без змін.

Згідно з частиною першою статті 99 ГПК в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом XII ГПК.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Відповідно довідки про дорожньо-транспортну пригоду №55903, 04 березня 2012 року в м. Києві на Житомирському шосе - вул.Бударіна, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Шкода» д.н.НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_5, автомобіля «ЗАЗ» д.н.НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_6 та автомобіля «Шкода» д.н.НОМЕР_3, яким керував ОСОБА_7 (а.с.29).

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 21 березня 2012 року ОСОБА_7 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців (а.с.30).

Згідно Полісу №250535650.12 від 30.12.2011 р. автомобіль «Шкода» д.н.НОМЕР_1 був застрахований у ПАТ «АСК «Інго Україна» (а.с.21-23).

Відповідно до акту з надання послуг по ремонту автомобіля №БН-0000207 від 25.04.2012р., загальна вартість відновлювального ремонту автомобіля «Шкода» д.н.НОМЕР_1 становить 27 007,66 грн. (а.с.47) та акту з надання послуг по ремонту автомобіля №БН-0001294 від 27.07.2012р. становить 2 491,39грн. (а.с.48).

На підставі страхових актів №63143 від 21.03.2012р. та №65147 від 04.07.12р.(а.с.51-52) позивач виплатив страхове відшкодування, що підтверджується платіжними дорученнями №2814 від 09.04.2012 р. на суму 27007,66 грн. та №7215 від 19.07.2012 р. на суму 2 491,39 грн. (а.с.53-54). Отже, всього позивач виплатив страхове відшкодування у сумі 29 499,05 грн. (27007,66 грн. + 2 491,39 грн.).

Статтею 993 Цивільного кодексу України передбачено : «До страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки».

Відповідно ч.1 ст. 528 ЦК України : «Виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою».

Відповідно до єдиної централізованої бази даних МТСБУ, на час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7, що керував «Шкода» д.н.НОМЕР_3 застрахована у ПАТ «ПРОСТО-страхування» на підставі Полісу №АА/6883570 (а.с.61).

Пункт 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає: «У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи».

Представник відповідача не погоджується з позовними вимогами і стверджує, що сплачені кошти відповідно платіжного доручення №7215 від 19.07.2012 р. на суму 2 491,39 грн. не мають відношення до вказаного ДТП, та не підлягають стягненню.

Колегія суддів, зазначає, що кошти сплачені відповідно до платіжного доручення №7215 від 19.07.2012 р. на суму 2 491,39 грн. на підставі страхового акту №65147 від 04.07.102р., в якому зазначено, що «дата події: 04.03.2012» та «причина події: ДТП» (а.с.52).

ПАТ «ПРОСТО-страхування» посилається на те, що у Звіті №32 про оцінку автомобіля Skoda Octavia A5 1.6 держномер НОМЕР_1 вартість відновлюваного ремонту складає 27 963,26 грн., а застрахованій особі виплатили 29 499,05 грн.

В Постанові Верховного Суду України від 15 квітня 2015 року по справі №3-50гс15 вказано, що «Законами України «Про страхування» та «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено зобов'язання страховика за договором добровільного страхування визначати розмір страхового відшкодування тільки в розмірі суми, встановленої звітом про оцінку транспортного засобу, оскільки цей звіт є попереднім оціночним документом, що визначає можливу, але не остаточну суму, необхідну для відновлення транспортного засобу».

Відповідно до ст. 111-28 ГПК України Висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111 16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Отже, виплативши страхове відшкодування відповідно до умов Договору, ПАТ «АСК «Інго Україна» набуло права зворотної вимоги до ПАТ «ПРОСТО-страхування» у сумі страхового відшкодування в розмірі 28 989 грн. 05 коп. (29 499,05 грн. - 510,00 грн./франшиза) - у межах фактичних затрат.

18 травня 2015 року у відзиві відповідач зазначив, що позовна заява не підлягає задоволенню у зв'язку із закінченням строку позовної давності, посилаючись на те, що виплата за платіжним дорученням №2814 р. на суму 27007,66 грн. була здійснена 09.04.2012р., а позовна заява зареєстрована в місцевому господарському суді 14.04.2015р. (а.с.77).

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Частиною 6 ст. 261 Цивільного кодексу України встановлено, що за регресними зобов'язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання.

Відповідно до ч.ч.3-5 ст.267 Цивільного кодексу України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Колегія суддів зазначає, що за регресними зобов'язаннями перебіг строку позовної давності починається від дня виконання основного зобов'язання, а саме з дня виплати страхового відшкодування.

Аналогічна позиція зазначена у постанові Верховного Суду України від 25.02.2015 у справі №3-9гс15.

Колегія суддів, звертає увагу на те, що датою позовної заяви №1629 є 09.04.2015р.(а.с.7-9), платіжне доручення сплати судового збору №1315 від 08.04.2015р. Також, позивач надав суду копію рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, надісланого на адресу Господарського суду міста Києва, датою подання поштового відправлення зазначено 09.04.2015, а в графі поштова адреса міститься запис "поз. № 1629 / 09.04.15", що відповідає номеру та даті позовної заяви, поданої ПрАТ "Акціонерна страхова компанія "ІНГО Україна" до Господарського суду міста Києва та фіскальний чек від 09.04.2015р. (а.с.94).

Отже, колегія суддів прийшла до висновку, що позовна заява була подана 09.04.2015р. в межах строку позовної давності.

Колегія суддів прийшла до висновку стягнути страхове відшкодування у сумі 28 989 грн. 05 коп. та задовольнити позов повністю.

Сукупність вищезазначеного дає підстави дійти до висновку про неповне з'ясування місцевим господарським судом фактичних обставин справи, що мають значення для правильного вирішення спору, та невідповідність висновків викладених у рішення місцевого господарського суду, обставинам справи, а отже, і порушення вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України щодо всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведене колегія судів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» підлягає задоволенню, рішення Господарського суду міста Києва від 18 травня 2015 року у справі №910/9299/15 скасуванню, необхідно прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Згідно ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, судові витрати необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. п. 1, 3 ст. 104 та ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» на рішення Господарського суду міста Києва від 18 травня 2015 року у справі №910/9299/15 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 18 травня 2015 року у справі №910/9299/15 скасувати та прийняти нове рішення :

«І. Позовні вимоги задовольнити.

ІІ. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» (04050, м. Київ, вул. Герцена,10 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська,33 ) 28 989 грн. 05 коп.

ІІІ. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» (04050, м. Київ, вул. Герцена,10 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська,33 ) судового збору за розгляд позовної заяви в сумі 1 827,00грн.»

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «ПРОСТО-страхування» (04050, м. Київ, вул. Герцена,10 ) на користь Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго Україна» (01054, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська,33 ) судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 913,50 грн..

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

5. Справу №910/9299/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді С.Г. Рудченко

О.В. Агрикова