РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2015Справа №910/25202/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Кемікалс»
До Приватного акціонерного товариства «Київспецтранс»
Простягнення 1 348 998,85 грн.
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Ковальчук С.М. - дов. № 05-001 від 15.05.2015 р.;

від відповідача: Булавіна А.М. - дов. № 19 від 07.05.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Кемікалс» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Київспецтранс» про стягнення 1 348 998,85 грн.

Ухвалою суду від 28.09.2015 року було порушено провадження у справі № 910/25202/15 та призначено її до розгляду на 16.10.2015 року.

Представник позивача в судове засідання 16.10.2015 року не з'явився, проте 16.10.2015 року від представника позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник відповідача 16.10.2015 року через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, а в судовому засіданні 16.10.2015 року надав усні пояснення, відповідно до яких залишив вирішення клопотання про відкладення розгляду справи на розсуд суду.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представника позивача, суд задовольнив його клопотання та відклав розгляд справи на 02.11.2015 року.

Представник позивача, на виконання вимоги ухвали про порушення провадження у справі, 19.10.2015 року через канцелярію суду подав документи для долучення до матеріалів справи.

Також, 02.11.2015 року представник позивача подав заяву про уточнення позовних вимог, а в судовому засіданні 02.11.2015 року надав усні пояснення, відповідно до яких підтримав подану через канцелярію суду заяву про уточнення позовних вимог.

Представник відповідача 02.11.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Судом повідомлено, що питання щодо прийняття заяви про уточнення позовних вимог буде вирішено судом у наступному судовому засіданні.

У судовому засіданні 02.11.2015 року, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 16.11.2015 року.

02.11.2015 року представником позивача було подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої представник позивача збільшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача 1 368 124,60 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви від 02.11.2015 року.

Зважаючи на вищевикладене, судом прийнято заяву про уточнення позовних вимог.

Також, представником позивача 13.11.2015 року через канцелярію суду подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач відмовляється від позовних вимог в частині стягнення 3% річних в сумі 31 922,88 грн.

У судовому засіданні 16.11.2015 року представник позивача надав усні пояснення, відповідно до яких підтримав заяву про відмову від позовних вимог в частині стягнення з відповідача 3% річних.

Згідно зі статтею 78 Господарського процесуального кодексу України про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Кемікалс» про відмову від позовних вимог в частині стягнення 3 % річних у розмірі 31 922,88 грн., суд відзначає, що відмова позивача від позовних вимог в частині стягнення 3 % не суперечить діючому законодавству України, оскільки підписана уповноваженим представником позивача, а тому приймається судом, що у відповідності до п. 4. частини 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України тягне за собою припинення провадження у справі.

Зважаючи на вищевикладене, суд задовольнив заяву представника позивача та припинив провадження у справі № 910/25202/15 в частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 31 922,88 грн.

Представник відповідача в судове засідання 16.11.2015 року не з'явився, проте 16.11.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, суд задовольнив клопотання представника відповідача та відклав розгляд справи до 23.11.2015 р.

19.11.2015 р. через канцелярію суду позивачем подано додаткові докази по справі, а в судовому засіданні 23.11.2015 р. представник позивача надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача 20.11.2015 р. через канцелярію суду подав доповнення до відзиву на позовну заяву, а в судовому засіданні 23.11.2015 р. надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечив.

В судовому засіданні 23.11.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

24.09.2013 р. між Приватним акціонерним товариством «Київспецтранс» (надалі - покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Кемікалс» (надалі - постачальник, позивач) було укладено договір поставки нафтопродуктів, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язувався передати в погоджені строки, а покупець прийняти і оплатити на умовах, викладених в договорі, нафтопродукти, іменовані надалі за текстом - «товар», найменування, кількість, ціна яких вказується в накладних документах на товар, які оформлюються на кожну окрему партію товару.

Пунктом 2.2. договору встановлено, що товар вважається переданим постачальником і прийнятий покупцем по якості - відповідно до технічних умов та інших нормативно-технічних актів (паспорт, сертифікат заводу-виробника) по кількості - відповідно до товарно-транспортних або накладних документів (накладна та/або акт приймання-передачі) на товар, у відповідності з вибраним базисом поставки товару - СРТ склад покупця.

Згідно з пунктом 3.1. договору, загальна ціна цього договору визначається кількістю отриманого та оплаченого товару покупцем протягом всього строку дії договору. Вартість кожної окремої партії товару визначаються постачальником в рахунках-фактурах та накладних документах.

Умовами п. 3.2. договору встановлено, що покупець зобов'язується здійснити оплату (в розмірі 100 %) товару (в тому числі і ПДВ), відображену в рахунках-фактурах протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати прийняття такого товару.

Пунктом 3.4. договору передбачено, що датою оплати вважається дата зарахування грошових коштів банківською установою на банківський рахунок постачальника.

25.09.2013 р. між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору, згідно якої були внесені зміни до п. 4.1. договору в наступній редакції:

« 4.1. У випадку неналежного виконання покупцем обов'язків по оплаті товару на підставі наданих рахунків-фактур, покупець сплачує постачальнику відсотки за користування товарним кредитом у розмірі 0,07 % вартості товару, по рахункам-фактурам, оплату яких прострочено, за кожен день прострочення.».

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про те, що в період дії договору поставки нафтопродуктів № б/н від 24.09.2013 р. позивачем відповідачу було поставлено нафтопродуктів на суму 708 698,10 грн., що підтверджується видатковими накладними РН-0000372 від 24.09.2013 р., № 0000367 від 11.10.2013 р., № РН-0000370 від 14.10.2013 р. та № РН-0000372 від 15.10.2013 р.

Разом з тим, відповідач частково розрахувався за поставлений товар, внаслідок неоплаченим лишився товар на суму 496 698,10 грн. Крім того, позивачем відповідачу були нараховані відсотки за користування товарним кредитом у розмірі 0,07 % вартості товару, по рахункам-фактурам, оплату яких прострочено, у розмірі 261 876,55 грн. Зазначена сума товарного кредиту підтверджується підписаними між сторонами актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) за період з грудня 2013 р. по серпень 2015 р.

Також 28.09.2009 р. між Приватним акціонерним товариством «Київспецтранс» (надалі - покупець, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Кемікалс» (надалі - постачальник, позивач) було укладено договір поставки нафтопродуктів № 90928/1, відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язувався передати в погоджені строки, а покупець прийняти і оплатити на умовах, викладених в договорі, нафтопродукти, іменовані надалі за текстом - «товар», найменування, кількість, ціна яких вказується в накладних документах на товар, які оформлюються на кожну окрему партію товару.

Умовами п. 2.1. договору встановлено, що товар поставляється погодженими партіями, у відповідності із заявками покупця на поставку тієї чи іншої партії товару. Форма заявки викладена в додатку № 1 до чинного договору, який є невід'ємною частино. Заявка вважається оформленою покупцем належним чином, якщо вона була надіслана письмово (факсом або електронною поштою). Поставка товару підтверджується накладними документами на товар (видатковими накладними), які підписані представниками обох сторін.

Відповідно до п. 3.2. договору, покупець зобов'язується здійснити оплату (в розмірі 100 %) товару (в тому числі і ПДВ), відображену в рахунках-фактурах протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати прийняття такого товару.

Згідно з п. 3.3. договору, право власності на товар переходить до покупця з дати поставки товару, що вказана в накладних документах на товар (видаткових накладних та/або актах приймання-передачі).

01.11.2011 р. між сторонами було укладено додаткову угоду до договору за умовами якої сторонами було вирішено внести зміни в п. 4.2 договору в наступній редакції:

« 4.2. У випадку неналежного виконання покупцем обов'язків по оплаті товару на підставі наданих рахунків-фактур, покупець сплачує постачальнику відсотки за користування товарним кредитом у розмірі 0,07 % вартості товару, по рахункам-фактурам, оплату яких прострочено, за кожен день прострочення.».

Позивачем було зазначено, що в період дії договору поставки нафтопродуктів № 90928/1 від 28.09.2009 р. ним відповідачу було поставлено товар на суму 11 199 937,83 грн., що підтверджується видатковими накладними за період з 01.10.2009 р. по 31.08.2010 р. В жовтні 2013 р. ПрАТ «Київспецтранс» повністю розрахувалося перед ТОВ «Юнайтед Кемікал» за поставлений товар по договору поставки нафтопродуктів № 90928/1 від 28.09.2009 р.. проте з прострочення, у зв'язку з чим у відповідності до п. 4.2. договору позивачем відповідачу були нараховані проценти за користування товарним кредитом.

Взагалі по договору поставки нафтопродуктів № 90928/1 від 28.09.2009 р. позивачем відповідачу було нараховані проценти за користування товарним кредитом у розмірі 982 972,48 грн. із яких відповідачем було сплачено 731 554,14 грн. Несплаченими лишилася часткова заборгованість по процентах за користування товарним кредитом по товару поставленому за видатковими накладними № РН-00579 від 23.07.2010 р., РН-00581 від 26.07.2010 р., РН-00591 від 02.08.2010 р. на суму 251 418,34 грн.

Враховуючи зазначене, позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом про стягнення Приватного акціонерного товариства «Київспецтранс» основного боргу за договором поставки нафтопродуктів № б/н від 24.09.2013 р. у розмірі 496 698,10 грн., 326 206,05 грн. інфляційних нарахувань та 261 876,55 грн. процентів за користування товарним кредитом, у зв'язку з простроченням виконання зобов'язань з оплати по зазначеному договору, а також 251 418,34 грн. процентів за користування товарним кредитом, у зв'язку з простроченням виконання зобов'язань з оплати за договором поставки нафтопродуктів № 90928/1 від 28.09.2009 р.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Умовою виконання зобов'язання - є строк (термін) його виконання. Дотримання строку виконання є одним із критеріїв належного виконання зобов'язання, оскільки прострочення є одним із проявів порушення зобов'язання. Строк (термін) виконання зобов'язання за загальним правилом, узгоджується сторонами в договорі.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Умовами п. 3.2. договору встановлено, що покупець зобов'язується здійснити оплату (в розмірі 100 %) товару (в тому числі і ПДВ), відображену в рахунках-фактурах протягом 5 (п'яти) робочих днів з дати прийняття такого товару.

З наявних в матеріалах справи документів вбачається, що на виконання вимог договору поставки нафтопродуктів № б/н від 24.09.2013 р. позивачем відповідачу було поставлено нафтопродуктів на суму 708 698,10 грн., що підтверджується видатковими накладними РН-0000372 від 24.09.2013 р., № 0000367 від 11.10.2013 р., № РН-0000370 від 14.10.2013 р. та № РН-0000372 від 15.10.2013 р. Разом з тим, відповідач частково розрахувався за поставлений товар, внаслідок чого неоплаченим лишився товар на суму 496 698,10 грн.

Судом встановлено, що відповідачем вже після порушення провадження по даній справі було сплачено на рахунок позивача 5 000,00 грн. в рахунок погашення основного боргу за договором поставки нафтопродуктів № б/н від 24.09.2013 р.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення 5 000,00 грн. суми основного боргу за поставлений товар підлягає припиненню, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та належних доказів на заперечення відомостей повідомлених позивачем не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення суми основного боргу нормативно та документально доведені на суму 491 698,10 грн.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Кемікал» просить суд також стягнути з відповідача 326 206,05 грн. інфляційних нарахувань та 261 876,55 грн. процентів за користування товарним кредитом, у зв'язку з простроченням виконання зобов'язань з оплати за договором поставки нафтопродуктів № б/н від 24.09.2013 р.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок інфляційних нарахувань, з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню частково у розмірі 313 323,11 грн.

Відповідно до п. 4.1 договору від 25.09.2013 р. в редакції додаткової угоди № 1 від 25.09.2013 р., у випадку неналежного виконання покупцем обов'язків по оплаті товару на підставі наданих рахунків-фактур, покупець сплачує постачальнику відсотки за користування товарним кредитом у розмірі 0,07 % вартості товару, по рахункам-фактурам, оплату яких прострочено, за кожен день прострочення.

Судом встановлено, що на виконання умов п. 4.1. договору р. сторонами було підписано наступні акти здачі-прийняття робіт (надання послуг): № ОУ-0000190 від 16.12.2013 р., № ОУ-0000195 від 21.12.2013 р., № ОУ-0000011 від 28.02.2014 р., № ОУ-0000020 від 28.02.2014 р., № ОУ-0000020 від 28.02.2014 р., № ОУ-0000032 від 31.03.2014 р., № ОУ-0000040 від 30.04.2014 р., № ОУ-0000049 від 30.05.2014 р., № ОУ-0000060 від 27.06.2014 р., № ОУ-0000064 від 31.07.2014 р., № ОУ-0000068 від 29.08.2014 р., № ОУ-0000075 від 30.09.2014 р., № ОУ-0000079 від 31.10.2014 р., № ОУ-0000084 від 28.11.2014 р., № ОУ-0000089 від 31.12.2014 р., № ОУ-0000001 від 30.01.2015 р., № ОУ-000003 від 27.02.2015 р., № ОУ-000004 від 31.03.2015 р., № ОУ-000007 від 30.04.2015 р., № ОУ-0000010 від 29.05.2015 р., № ОУ-0000012 від 30.06.2015 р., № ОУ-0000014 від 31.07.2015 р., № ОУ-0000015 від 31.08.2015 р. на загальну суму 271 876,56 грн.

Відповідачем частково 31.08.2015 р. було погашено частину заборгованості по процентам на суму 10 000,00 грн., у зв'язку з чим на момент подачі позовної заяви заборгованість відповідача становила 261 876,56 грн.

Відповідачем після порушення провадження по справі за користування товарним кредитом було сплачено на рахунок відповідача 5 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4127 від 26.10.2015 р.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення 5 000,00 грн. суми процентів за користування товарним кредитом підлягає припиненню, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

З огляду на наведене, підлягає до стягненню з відповідача на користь позивача 256 876,10 грн. процентів за користування товарним кредитом згідно договору поставки нафтопродуктів № б/н від 25.09.2013 р.

Також Товариство з обмеженою відповідальністю «Юнайтед Кемікал» просить суд також стягнути з відповідача 251 418,34 грн. процентів за користування товарним кредитом за договором поставки нафтопродуктів № 90928/1 від 28.09.2009 р.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 4.2 договору № 90928/1 від 28.09.2009 р. в редакції додаткової угоди від 01.11.2010 р., у випадку неналежного виконання покупцем обов'язків по оплаті товару на підставі наданих рахунків-фактур, покупець сплачує постачальнику відсотки за користування товарним кредитом у розмірі 0,07 % вартості товару, по рахункам-фактурам, оплату яких прострочено, за кожен день прострочення.

З тверджень позивача, на виконання умов п. 4.1 договору сторонами було підписано акти надання послуг на суму 982 972,48 грн. (згідно переліку зазначеного позивачем в додатках до заяви про уточнення позовних вимог), в свою чергу відповідачем заборгованість по товарному кредиту була погашена на суму у розмірі 731 554,14 грн., у зв'язку з чим заборгованість на момент подачі позову становить 251 418,34 грн.

Судом було перевірено наданий відповідачем розрахунок відсотків за користування товарним кредитом згідно договору № 90928/1 від 28.09.2009 р., у відповідності до якого суд визнав обґрунтованою до стягнення за користування товарним кредит суму у розмірі 230 579,65 грн. В іншій частині суд відмовляє у задоволенні з огляду на те, що в матеріалах справи відсутній, зокрема, акт № ОУ-0000056 від 30.04.2013 р., акт № ОУ-0000070 від 27.06.2013 р. та акт № ОУ-0000154 від 30.09.2013 р., які б підтверджували використання відповідачем товарного кредиту на заявлену до стягнення суму.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись, ст. ст. 32, 33, 49,80, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Припинити провадження у справі в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Київспецтранс» суми основного боргу у розмірі 5 000,00 грн. та процентів за користування товарним кредитом у розмірі 5 000,00 грн. на підставі п.1-1. ч.1 ст. 80 ГПК України.

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Київспецтранс» (місцезнаходження: 04208, м. Київ, просп.. Правди, 85, ) на користь Товариства з обмежую відповідальністю «Юнайтед Кемікал» (місцезнаходження: 10008, м. Житомир, Житній Базар, 8, ) 491 698 (чотириста дев'яносто одну тисячу шістсот дев'яносто вісім) грн. основного боргу, 487 456 (чотириста вісімдесят сім тисяч чотириста п'ятдесят шість) грн. 20 коп. процентів за користування товарним кредитом, 313 323 (триста тринадцять тисяч триста двадцять три) грн. 11 коп. інфляційних втрат та 19 387 (дев'ятнадцять тисяч триста вісімдесят сім) грн. 16 коп. судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

30.11.2015 р.

Суддя Спичак О.М.