КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2015 р. Справа№ 910/20221/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Куксова В.В.

Шаптали Є.Ю.

секретар судового засідання Котовський С.О.

за участю представників:

від позивача: Зацепін С.С. - за довіреністю оформленою належним чином;

від відповідача: не з`явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Комунального підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва

на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2015 року

у справі № 910/20221/15 (суддя Привалов А.І.)

за позовом Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка Холдінг Інвест"

про стягнення 13674,89 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ніка Холдінг Інвест" про стягнення 13674,89 грн., з яких 8504,58 грн. основний борг, 4654,53 грн. інфляційні втрати та 515,78 грн. 3% річних.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 30.09.2015 року у справі № 910/20221/15 у задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаним рішенням, Комунальне підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, відповідно до якої просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.11.2015 року у складі колегії суддів: головуючий суддя Гончаров С.А., судді Куксов В.В., Шаптала Є.Ю., апеляційна скарга прийнята до розгляду, порушено апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено на 02.12.2015 року.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що на думку скаржника оскаржуване рішення винесено з порушенням норм матеріального і процесуального права, оскільки не було з'ясовано в повній мірі обставини, які мають значення для справи.

Скаржник зазначає, що судом першої інстанції було зроблено помилковий висновок і позивачем доведено факт отримання відповідачем послуг за спірний період, булo проігноровано норми закону та надані докази Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, що є підставою для скасування рішення.

Відповідач до судового засідання, що відбулось 02.12.2015 року, не з'явився, хоча був належним чином повідомлен про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови № 18 від 26.12.2011 року Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи за відсутності відповідача є можливим.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення учасників судового процесу, присутніх в судовому засіданні, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Місцевим господарським судом вірно встановлено та матеріалами справи підтверджується наступне.

Пунктом 1.1. Статуту комунального підприємства по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, дане підприємство створене відповідно до рішення Дніпровської районної у м. Києві ради депутатів № 17 від 01.10.2001 року, зареєстроване Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією 01.11.2001 р. за реєстраційним № 00891.

Відповідно п. 3.2. Статуту, предметом діяльності Підприємства, зокрема, є надання споживачам комунальних послуг з холодного, гарячого водопостачання та водовідведення, центрального опалення та газопостачання на підставі укладених договорів з виробниками/постачальниками послуг, а також збір платежів від споживачів на користь виробників/постачальників, організація нарахувань та обліку надходження коштів від плати за надання комунальних послуг, надання рахунків на сплату комунальних платежів споживачам цих послуг.

Як вбачається з матеріалів справи 01.10.2012 року між комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (покупець за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" (енергопостачальна організація) було укладено договір № 420002 на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води, за умовами якого енергопостачальна організація зобов'язується виробляти, систематично поставляти та передавати у власність покупцю теплову енергію у вигляді гарячої води у період з 01.10.2012 року по 30.09.2013 року у кількості 58740,319 Гкал, опалення 15,553 Гкал/год та гарячого водопостачання 11,897 Гкал/год. Покупець в свою чергу зобов'язується прийняти товар та своєчасно здійснити за нього оплату на умовах договору.

Відповідно Додатку № 3 до договору № 420002 від 01.10.2012 року визначено абонентів, які знаходяться на балансі ЖРЕО-403, серед яких значиться житлова будівля, що знаходиться за адресою: Харківське шосе, 2 в т.ч. субабонент Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніка Холдінг Інвест".

Копія реєстраційного посвідчення № 032234, що знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Ніка Холдінг Інвест" є власником нежилого приміщення, загальною площею 64,0 кв.м., за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 2, на підставі договору купівлі-продажу від 28.12.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Котенко І.М. та зареєстрованого за № 4103.

За доводами позивача, протягом періоду з 01.12.2012 року по 31.05.2014 року комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва було отримано Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро-Реконструкція" та надано відповідачу комунальні послуги за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 2 на суму 8504,58 грн.

Як зазначалось, позовними вимогами у даній справі є стягнення 13674,89 грн., з яких 8504,58 грн. основний борг, 4654,53 грн. інфляційні втрати та 515,78 грн. 3% річних.

Позовні вимоги вмотивовані несплатою відповідача коштів за послуги з центрального опалення надані позивачем.

Судова колегія, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судовому засіданні з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, погоджується з висновками, з яких виходив місцевий господарський суд при прийнятті оскаржуваного рішення з наступних підстав.

Нормами ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Приписами ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", класифіковано житлово-комунальні послуги за призначенням, відповідно до якого житлово-комунальні послуги поділяються, зокрема, і на комунальні, до яких відноситься централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо.

Статтею 1 вищезазначеного Закону України визначено, що споживач - це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Згідно ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за житлово-комунальні послуги.

Відповідно ст. 32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінетом Міністрів України № 630 від 21.07.2005 року затверджено Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Ці Правила регулюють відносини між суб'єктом господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг (далі - виконавець), і фізичною та юридичною особою (далі - споживач), яка отримує або має намір отримувати послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги).

Пунктом 18 зазначених Правил встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Таким чином, судовою колегією встановлено, що згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов'язані оплатити отримані ними житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Нормами ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Колегія суддів відхиляє доводи апелянта та зазначає, що позивачем до матеріалів справи не додано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що відповідач споживав послуги у спірному періоді та, що позивачем у спірному періоді виставлялись та направлялись на адресу відповідача рахунки на оплату таких послуг.

З огляду на викладене позовні вимоги Комунального підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва є необґрунтованими та такими, в яких вірно відмовлено судом першої інстанції.

За таких обставин, висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2015 року у справі № 910/20221/15 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Разом з тим, доводи Комунального підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції.

З огляду на викладене, судова колегія приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Комунального підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2015 року у справі № 910/20221/15 є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємство по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва на рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2015 року у справі № 910/20221/15 - залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 30.09.2015 року у справі № 910/20221/15- залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/20221/15 повернути до суду першої інстанції.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді В.В. Куксов

Є.Ю. Шаптала