ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2015 року Справа № 915/1889/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1 авіаційного університету, вул. Добровольського, 1, м. Кіровоград, 25005 ()

до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю РОТОР Україна, вул. Адмірала Макарова, 40/3, м. Миколаїв, 54030 ()

про стягнення заборгованості за договором № 72/14 від 07.05.2014 року у сумі 104 871, 13 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_3, довіреність № 06.03/3358 від 12.12.2014 року;

від відповідача: ОСОБА_4, довіреність від 01.12.2015 року;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Миколаївської області звернувся ОСОБА_1 авіаційний університет з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю РОТОР Україна про стягнення заборгованості за договором № 72/14 від 07.05.2014 року станом на 30.09.2015 у сумі 104 871, 13 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 10.11.2015 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 02.12.2015 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 02.12.2015 року розгляд справи відкладено на 08.12.2015 року.

В судовому засіданні 08.12.2015 року судом відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

08.12.2015 року до господарського суду Миколаївської області від позивача ОСОБА_1 авіаційного університету надійшла заява про зменшення позовних вимог, в якій позивач просив суд зменшити розмір позовних вимог та стягнути з відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю РОТОР Україна заборгованість у сумі 77 609, 20 грн. - основного боргу та 20 181, 74 грн. пені (арк. 155).

В судовому засіданні 08.12.2015 року представник позивача подану заяву підтримав та просив суд прийняти її до розгляду. Представник відповідача не заперечував проти прийняття заяви судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до ч. 6 ст. 22 ГПК України господарський суд не приймає відмови від позову, зменшення розміру позовних вимог, визнання позову відповідачем, якщо ці дії суперечать законодавству або порушують чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Розглянувши заяву про зменшення розміру позовних вимог, судом встановлено, що підставою для зменшення розміру позовних вимог є здійснення позивачем перерахунку розміру пені. Судом встановлено, що подана заява відповідає вимогам чинного законодавства та не порушує чиї-небудь права. Позовні вимоги розглядаються судом з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив наступне.

Між відокремленим структурним підрозділом ОСОБА_1 авіаційного університету «Кіровоградська льотна академія ОСОБА_1 авіаційного університету» (далі КЛА НАУ) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Ротор Україна» (далі ОСОБА_5 «Ротор Україна») укладено договір № 72/14 від 07 травня 2014 року на базування авіаційної техніки ОСОБА_5 «Ротор Україна» на аеродромі «Кіровоград» Кіровоградської льотної академії ОСОБА_1 авіаційного університету (далі - Договір).

В звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору виникла заборгованість, яка складає 77 609, 20 грн.

За несвоєчасне виконання умов договору позивачем нараховано відповідачу пеню у розмірі 20 181, 74 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст. 526, 530, 629 ЦК України та умовами договору.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив з підстав, зазначених у письмовому відзиві на позов (арк. 99-101). В обґрунтування заперечень зазначив наступне.

Керуючись ст. 601 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України, відповідачем ОСОБА_5 "Ротор-Україна" було направлена позивачу ОСОБА_5 "Ротор Україна" заява про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 09/11/15 від 09.11.2015 року, з моменту отримання якої зобов'язання ОСОБА_5 "Ротор-Україна" по оплаті наданих КЛА НАУ послуг за Договором № 72/14 від 07.05.2014 року на базування авіаційної техніки ОСОБА_5 "Ротор Україна" на аеродромі "Кіровоград" Кіровоградської льотної академії НАУ на суму 77609, 20 грн. вважаються припиненими.

В порушення норм ст. 232 ГК України відповідно до доданого до позовної заяви розрахунку пені вбачається, що позивачем пеня розрахована поза межами шестимісячного строку.

Відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

Між відокремленим структурним підрозділом ОСОБА_1 авіаційного університету «Кіровоградська льотна академія ОСОБА_1 авіаційного університету» (далі КЛА НАУ) та ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю «Ротор Україна» (далі ОСОБА_5 «Ротор Україна») було укладено договір № 72/14 від 07 травня 2014 року на базування авіаційної техніки ОСОБА_5 «Ротор Україна» на аеродромі «Кіровоград» Кіровоградської льотної академії ОСОБА_1 авіаційного університету (арк. 9-10)

Відповідно до п. 6.1 Договору даний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2016 року та може бути пролонгований на наступні роки, якщо жодна сторона письмово не попередила про припинення договору.

Договір підписано та скріплено печатками сторін.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникли зобовязальні відносини.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Умовами Договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 Договору академія надає Авіаційному центру ТОВ «Ротор Україна» місця стоянки для повітряних суден (ПС) загальною площею не менше 900 кв. метрів на своєму аеродромі, що розташований за адресою: Україна, м. Кіровоград, 25005, вул. Добровольського, 1, аеродром «Кіровоград», та забезпечує охорону, пожежну безпеку ПС та надає послуги спеціального транспорту.

Відповідно до п. 1.2 Договору академія для виконання технічного обслуговування (ТО) ПС ТОВ «Ротор Україна», забезпечує приміщеннями загальною площею не менш 125 кв. метрів, джерелами живлення 220 В, мережею Інтернет та приміщенням ангару загальною площею не менш 200 кв. метрів.

Відповідно до п. 3.1 Договору згідно діючої на момент укладання договору калькуляції вартість послуг складає: з організації стоянки та охорони на одне ПС за добу - 75, 20 грн, в тому числі ПДВ 12, 53 грн.; з організації пожежної безпеки на одне ПС за добу - 25, 20 грн., в т. ч. ПДВ 4,20 грн.; з використання спеціального транспорту (СТ) - згідно діючої калькуляції ОСОБА_6

Відповідно до п. 3.2 Договору оплата замовником послуг за даним договором здійснюється на підставі рахунків-фактур Академії, на протязі 20 банківських днів після одержання рахунку.

Судом встановлено наступне.

На виконання умов договору позивач надав місце для стоянки для базування повітряних суден відповідача, про що між сторонами складено та підписано Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) за період з вересня 2014 року по березень 2015 року на загальну суму 77 609, 20 грн. (арк. 11-18).

При цьому, судом встановлено, що умовами договору не передбачено обов'язку сторін складати акти здачі-приймання робіт (надання послуг).

На виконання п. 3.2 договору № 72/14 від 07.05.2014 року за надані послуги позивачем на адресу відповідача було направлено рахунки-фактури (арк. 24-31), а саме:

- рахунок-фактура № 1254 від 05.09.2014 року на суму 8 935, 60 грн.;

- рахунок-фактура № 1412 від 06.10.2014 року на суму 3 714, 70 грн.;

- рахунок-фактура № 1574 від 05.11.2014 року на суму 10 742, 80 грн.;

- рахунок-фактура № 1720 від 08.12.2014 року на суму 12 048, 00 грн.;

- рахунок-фактура № 03 від 12.01.2015 року на суму 12 449, 60 грн.;

- рахунок-фактура № 127 від 04.02.2015 року на суму 12 449, 60 грн.;

- рахунок-фактура № 275 від 04.03.2015 року на суму 11 244, 80 грн.;

- рахунок-фактура № 345 від 16.03.2015 року на суму 6 024, 00 грн.

Факт направлення рахунків на адресу відповідача підтверджується супровідними листами та повідомленнями про вручення (арк. 33-38, 94-96).

В подальшому позивачем була предявлена відповідачу претензія № 5 від 24.12.2014 року за вих. 6400 з вимогою про оплату заборгованості, яка залишилась без виконання відповідачем (арк. 19-20).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Факт заборгованості за договором № 72/14 від 07.05.2014 року в розмірі 77 609, 20 грн. підтверджується також Довідками позивача станом на 30.09.2015 року та 17.11.2015 року (арк. 21, 156).

Станом на день розгляду справи відповідачем не спростовано факт наявності вказаної заборгованості за договором № 72/14 від 07.05.2014 року в розмірі 77 609, 20 грн.

Щодо вимоги про стягнення пені в сумі 20 181, 74 грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст. 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки ОСОБА_1 банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань".

Відповідно до п. 3.3 Договору в разі несвоєчасної оплати рахунків, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в означений період, за кожен день прострочення, з урахуванням дня платежу.

Позивачем здійснено нарахування пені у звязку з несвоєчасною сплатою сум за отримані послуги в сумі 20 181, 74 грн. Детальний розрахунок пені, здійснений позивачем, наявний в матеріалах справи (арк. 157-158).

Перевіривши розрахунок розміру пені, судом встановлено, що позивачем здійснено нарахування пені за прострочення виконання грошового зобовязання з серпня 2014 року по березень 2015 року на суму 20 181, 74 грн. Нарахування пені здійснено позивачем, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Детальний розрахунок пені наявний в матеріалах справи (арк.157-158).

Відповідачем подано суду контррозрахунок (арк. 165). Згідно розрахунку відповідача розмір пені становить 19 933, 24 грн.

Перевіривши розрахунки сторін, судом встановлено, що сторонами при розрахунках допущено помилки в частині визначення строку, з якого виникає право на нарахування пені (враховуючи положення п. 3.2 Договору, святкових днів в січні 2015 року тощо). Крім того, строк закінчення періоду нарахування пені у сторін є різним. Судом також встановлено допущення арифметичних помилок в розрахунку позивача.

Судом здійснено розрахунок розміру пені по кожному окремому зобовязанню, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ. При нарахуванні судом взято періоди, які вказано позивачем. При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.3 договору пеня нараховується за кожен день прострочення, з урахуванням дня платежу, тобто в спірному випадку не застосовується обмеження, передбачене ст. 232 ГК України (щодо нарахування пені в межах шестимісячного строку). Здійснивши розрахунок пені, судом встановлено, що розмір пені становить 20 504, 52 грн. Суд, не виходячи за межі позовних вимог без відповідного клопотання сторони (п. 2 ч. 1 ст. 82 ГПК України), дійшов висновку про обґрунтованість пені в розмірі, заявленій до стягнення позивачем. Детальний розрахунок пені, здійснений судом, наявний в матеріалах справи (арк. 166-168).

Щодо тверджень представника відповідача про припинення грошового зобов'язання в розмірі 77 609, 20 грн. шляхом проведення зарахування зустрічних однорідних вимог, то слід зазначити наступне.

09.11.2015 року відповідач ОСОБА_5 "Ротор Україна" направив позивачу КЛА НАУ заяву про припинення зобов'язання зарахуванням зустрічних однорідних вимог від 09/11/15 від 09.11.2015 року на підставі ст. 601 ЦК України, ч. 3 ст. 203 ГК України (арк. 102-104).

В свою чергу позивачем КЛА НАУ було направлено відповідачу ОСОБА_5 "Ротор-Україна" лист № 4780 від 17.11.2015 року, яким повідомлено, що позивач не визнає вимоги щодо наявності заборгованості перед ОСОБА_5 "РОТОР Україна". Водночас питання стосовно стягнення заборгованості ОСОБА_5 "РОТОР Україна" перед КЛА НАУ на даний час передано на розгляд господарського суду Миколаївської області. За вказаних обставин зарахування зустрічних однорідних вимог неможливо (арк. 163).

Згідно зі ст. 202, 203 ГК України зобов'язання припиняється, зокрема зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони. До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

В силу ст. 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Пунктом 3 ст. 203 ГК України також встановлено, що господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк виконання якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

За змістом названих правових норм залік можливий лише при наявності таких умов: вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов'язань між двома особами, де кредитор одного зобов'язання є боржником іншого, те саме повинно бути і з боржником; однорідні, зокрема можна зарахувати грошовий борг проти грошового, а також необхідно, щоб за обома вимогами настав вже строк виконання, оскільки не можна пред'явити до зарахування вимоги за таким зобов'язанням, яке не підлягає виконанню.

При цьому, характер зобов'язань, їх мета, зміст та види при зарахуванні не мають значення. Зустрічні вимоги мають бути однорідними за своєю юридичною природою та матеріальним змістом. Правило про однорідність вимог розповсюджується на їх правову природу, але не стосується підстави виникнення такої вимоги. Отже, допускається зарахування однорідних вимог, які випливають із різних підстав (різних договорів тощо) (постанова Верховного Суду України від 09.12.08 року по справі № 37/638).

Як вбачається зі змісту заяви про припинення зобов'язання зарахуванням, відповідачем направлено позивачу заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, які виникли по наступним договорам:

- договір № 089/АЦ/12 від 30.10.2012 року про надання послуг з технічного обслуговування літаків DA-40, DA-40NG, DA-42, DA-42 NG (арк. 105-109);

- договір № 27/АЦ/14 від 28.07.2014 року про надання послуг (арк. 110-111);

- договір № РУ-6-14 від 01.08.2014 року про виконання робіт (надання послуг) з управління підтриманням льотної придатності (арк. 113-125);

- договір № 72/14 від 07.05.2014 року (арк. 9-10).

Суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для тверджень щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, оскільки заява про зарахування зустрічних однорідних вимог була направлена позивачу після порушення провадження у даній справі, тобто вимоги в розмірі 77 609, 20 грн. за договором № 72/14 від 07.05.2014 року, на підставі якого заявлена позовна вимога про стягнення коштів у даній справі, не могли вважатись безспірними на момент направлення заяви. Крім того, не настав строк оплати за договором № 27/АЦ/14 від 28.07.2014 року про надання послуг (п. 4.2 договору передбачено оплату послуг за умови надходження бюджетних коштів на рахунок замовника КЛА НАУ, тобто вимоги не є безспірними) (арк. 110 на звороті).

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки вимоги позивача підтверджені належними і допустимими доказами у справі та є обґрунтованими.

Судовий збір в сумі 1 466, 86 грн. відповідно до ст. 49 ГПК України слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", суд дійшов висновку про наявність правових підстав для повернення позивачу ОСОБА_1 авіаційному університету з Державного бюджету України 722, 12 грн. - судового збору, у звязку з внесенням в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 22, 33, 34, 43, 49, ст. 82 - 84 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 з обмеженою відповідальністю РОТОР Україна, вул. Адмірала Макарова, 40/3, м. Миколаїв, 54030 на користь позивача ОСОБА_1 авіаційного університету, вул. Добровольського, 1, м. Кіровоград, 25005 () (реквізити для оплати: Одержувач: Відокремлений структурний підрозділ ОСОБА_1 авіаційного університету «Кіровоградська льотна академія ОСОБА_1 авіаційного університету» Адреса: Україна, 25005, м. Кіровоград, вул. Добровольського, 1. Р/р: 1124, , МФО 823016. Банк одержувача: ГУДКСУ в Кіровоградській області ):

- 77 609, 20 грн. (сімдесят сім тисяч шістсот девять грн. 20 коп.) заборгованості за договором № 72/14 від 07.05.2014 року;

- 20 181, 74 грн. (двадцять тисяч сто вісімдесят одна грн. 74 коп.) пені;

- 1 466, 86 грн. (одна тисяча чотириста шістдесят шість грн. 86 коп.) - витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Повернути позивачу ОСОБА_1 авіаційному університету, вул. Добровольського, 1, м. Кіровоград, 25005 () з Державного бюджету України 722, 12 грн. (сімсот двадцять дві грн. 12 коп.) - судового збору, у звязку з внесенням в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 14.12.2015 року.

Суддя Е.М. Олейняш