ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2015р. Справа №914/4108/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., при секретарі судового засідання Білан О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Публічного акціонерного товариства Укртелеком, м.Київ в особі Львівської філії ПАТ Укртелеком, м.Львів

до відповідача: Управління капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації, м.Львів

про стягнення заборгованості в сумі 8439грн. 54коп.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 представник;

від відповідача: не зявився.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали, за клопотанням присутнього представника позивача в судовому засіданні не проводилася технічна фіксація судового процесу.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Львівської філії ПАТ Укртелеком до Управління капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації про стягнення основного боргу в сумі 7186грн. 83коп., пені у розмірі 437грн. 34коп., інфляційних втрат в розмірі 722грн. 90коп. та 3% річних у розмірі 92грн. 48коп.

Ухвалою суду від 01.12.2015р. порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 07.12.2015р.

07.12.2015р. представник позивача, через канцелярію суду подав клопотання №1779-с100-17 від 07.12.2015р. (вх.№53002/15 від 07.12.2015р.) про долучення документів до матеріалів справи, разом із додатками. Також в даному клопотанні представник позивача зазначив, що 09.02.2015р. господарським судом львівської області було постановлено рішення про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 14599грн. 33коп. та судового збору у розмірі 1827грн. 00коп. наказ за цим рішенням був переданий на виконання до Державної казначейської служби. Стягення коштів відбулось в повеному обсязі у листопаді 2015 року.

В судове засідання 07.12.2015р. представник позивача явку забезпечив, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві і просить суд позов задоволити.

В судове засідання 07.12.2015р. відповідач явки повноважного представника не забезпечив, будь-яких пояснень на вимогу суду по суті заявлених позовних вимог не надав, позовні вимоги не оспорив, вимоги ухвали суду не виконав. Причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується реєстром вихідної кореспонденції, внесенням до Єдиного державного реєстру судових рішень ухвали суду та повідомленням про вручення поштового відправлення №720.

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011р. №18 (із внесеними змінами і доповненнями) в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За умовами ст.33 ГПК України на сторони покладається обовязок доводити їх вимоги чи заперечення. Згідно вимог ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України, сторони мають рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів, заявленні клопотань та здійсненні інших процесуальних прав. Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З врахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст.75ГПК України.

Дослідивши подані суду документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд Львівської області,

в с т а н о в и в:

20.02.2001р. між Українським державним підприємством електрозвязку Укртелеком (перетворено на Відкрите акціонерне товариство, а в подальшому перереєстровано внаслідок зміни організаційно-правової форми на Публічне акціонерне товариство), в особі центру обслуговування споживачів та продажу послуг Львівської дирекції (Львівська філія ПАТ «Укртелеком») (підприємство звязку) та Управлінням капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації (споживач) укладено договір №380 про надання послуг електрозвязку, з додатками до нього.

Відповідно до розділу 1 договору №380 від 20.02.2001р. підприємство звязку надає послуги електрозвязку, перераховані в додатку 1, і безоплатні послуги, перераховані в додатку 2.

Згідно з п.п.4.2, 4.6 договору №380 від 20.02.2001р. споживач сплачує послуги електрозвязку за спільно погодженою з поданням розрахунків системою оплати. У разі застосування авансової системи оплати споживач для одержання послуг електрозвязку проводить щомісячно, до 20 числа поточного місяця, попередню оплату їх вартості в розмірі не менше суми послуг, наданих у попередньому розрахунковому періоді, з подальшим перерахунком (до 10 числа місяця, що настає після розрахункового періоду) виходячи з фактично наданих послуг.

Пунктами 7.1, 7.2 договору №380 від 20.02.2001р. передбачено, що цей договір набирає чинності з дня підписання і діє пять років. Якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодна зі сторін не повідомила про його припинення, то договір вважається дійсним на той же термін.

Позивачем, відповідно до ст.3 Закону України „Про телекомунікації від 18.11.2003р. №1280-4, Постанови Кабінету Міністрів України „Про затвердження Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг від 09.08.2005р. №720, на виконання умов договору №380 від 20.02.2001р. надано відповідачу послуги електрозвязку у період з 01.01.2015р. по 31.10.2015р. В підтвердження надання відповідачу телекомунікаційних послуг, суду надано витяг з картки абонента телекомунікаційних послуг, роздруківки наданих послуг, рахунки-акти у спірному періоді. На виконання своїх зобовязань згідно укладеного між сторонами договору відповідач неналежним чином здійснював оплату за надані позивачем телекомунікаційні послуги, оплачуючи їх лише частково, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 31 жовтня 2015 року існує заборгованість в сумі 7186грн. 83коп.

Відповідно до ст.193 ГК України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних умов щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно до ст.ст.901, 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Станом на день прийняття рішення суду, доказів в спростування вищенаведених обставин не надано, доказів оплати заборгованості не представлено, відтак заборгованість відповідача перед позивачем становить 71863грн. 83коп.

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (ст.610 ЦК України).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 2 ст.218 ГК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобовязання контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

В силу ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Пунктом 5.8 договору №380 від 20.02.2001р. передбачено, що у разі несплати за надані послуги електрозвязку понад установлений термін (з 21 числа місяця, що настає після розрахункового періоду) споживач сплачує пеню в розмірі одного відсотка від затриманих платежів за кожну добу затримки, згідно з чинним законодавством. Так, згідно із п.5.8 договору №380 від 20.02.2001р., позивач, за період з лютого по липень 2015 року нарахував відповідачу пеню у розмірі 437грн. 34коп.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач, на підставі ст.625 ЦК України нарахував відповідачу інфляційні втрати у розмірі 722грн. 90коп. та 3% річних в розмірі 92грн. 48коп. за період з лютого по жовтень 2015р. Розрахунки долучені до матеріалів справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України). Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, не спростованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню.

Судовий збір необхідно віднести на відповідача відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 4-3, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з Управління капітального будівництва Львівської обласної державної адміністрації (79000, м.Львів, вул.Чайковаського, 17, ) на користь Публічного акціонерного товариства Укртелеком (01030, м.Київ, б-р Шевченка, 18, ), в особі Львівської філії Публічного акціонерного товариства „Укртелеком (79007, м.Львів, вул.Дорошенка, 43, ) 7186грн. 83коп. основного боргу, 437грн. 34коп. пені, 722грн. 90коп. інфляційних втрат, 92грн. 48коп. 3% річних та 1218грн. 00коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Суддя Іванчук С.В.

Повне рішення складено 11.12.2015р.