РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015Справа №910/28150/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Метал Інвест"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторкольормет"

про стягнення 359 890, 92 грн.

Суддя Усатенко І.В.

Представники сторін:

від позивача Герасько В.В. - представник за дов.;

від відповідача - не з'явився;

В судовому засіданні 14.12.2015 на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення суду.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва звернулось з позовом № 30/10 Товариство з обмеженою відповідальністю "Євро Метал Інвест" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторкольормет" про стягнення заборгованості за договором комісії № К-УЦ-7 від 26.03.2015 в сумі 359 890,92 грн., з яких: 350 000,00 грн. основний борг, 6 669, 00 грн. інфляційні втрати, 3 221,92 грн. 3% річних.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на невиконання відповідачем зобов'язань за договором комісії № К-УЦ-7 від 26.03.2015.

Ухвалою суду від 05.11.2015 порушено провадження у справі № 910/28150/15, розгляд останньої призначено на 25.11.2015.

Відповідач в судове засідання призначене на 25.11.2015 не з'явився, однак звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду справи.

Ухвалою від 25.11.2015, відповідно до ст. 77 ГПК України, відкладено розгляд справи на 14.12.2015, у зв'язку з задоволенням клопотання відповідача про відкладення розгляду справи та не виконанням ухвали про порушення провадження у справі.

11.12.2015 від відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до повернення матеріалів (всіх робочих документів) Товариству з обмеженою відповідальністю "Укрвторкольормет", які були вилучені в рамках порушеного кримінального провадження.

Відповідач також зазначає, що обшук був здійснений за його юридичною та фактичною адресами та вилучені робочі документи, в тому числі, пов'язані з Товариством з обмеженою відповідальністю "Євро Метал Інвест".

Заслухавши пояснення представника позивача щодо заявленого клопотання, дослідивши подані документи, суд зазначає наступне.

Статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним.

Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК).

Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі (п.3.16 постанови пленуму ВГСУ №18 від 26.12.2011).

Отже, положення статті 79 ГПК України, не містить такої підстави для зупинення провадження у господарській справі, як до повернення матеріалів (робочих документів) товариству, у зв'язку з їх вилученням в рамках кримінального провадження, тому в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі суд відмовляє.

14.12.2015 представник позивача надав додаткові пояснення по справі.

Відповідач не виконав вимоги ухвали про порушення провадження у справі, письмовий відзив на позов не надав суду з посиланням на вилучення робочої документації в рамках кримінального провадження.

Однак, такі посилання відповідача не свідчать про їх поважність, враховуючи, що в судові засідання 25.11.2015, 14.12.2015 відповідач не забезпечив явку уповноважених представників для надання пояснень по суті спору чи заперечень. Крім того, відповідач не скористався наданим йому правом в порядку ст. 22 ГПК України, на ознайомлення з матеріалами справи.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

26.03.2015 між Товариством з обмеженою діяльністю "Євро Метал Інвест" (комітент за договором) та Товариством з обмеженою діяльністю "Укрвторкольормет" (комісіонер за договором) укладений договір комісії №К-УЦ-7 (далі - договір), за умовами якого, комісіонер зобов'язується за дорученням комітента за винагороду укласти від свого імені та за рахунок комітента в строки і в порядку встановленим даним договором, договір продажу на експорт товару, переданого йому комітентом.

Номенклатура товару, його кількість і мінімальна ціна, вказаний в додатках до договору, які є невід'ємною частиною договору.

В додатку до договору, сторони погодили, що комітент доручає, а комісіонером здійснюється продаж по зовнішньоекономічному контракту наступного товару: лом і відходи чорних металів із вуглецевих сталей. Склад: промисловий і побутовий лом, нерозділені металоконструкції, частини нерозібраних агрегатів, труби, стальні відходи, стальні листові полосові і сортові відходи, великогабаритний змішаний лом, в тому числі який складається із розділених суден та інших плавучих засобів і їх обладнання, шихтовий лом. Вид 4,500, 501, 510 по ДСТУ 4121-2002. Дозволяється: наявність низьколегованих сталей - не більше 3% від загальної маси; наявність виробів з проволоки - не більше 5% від загальної маси; наявність вадко відокремленого лому у вигляді чугуна і тонколистового металу з покриттям - до 5 % від загальної маси. Засмічення не металевими домішками не більше 5 % від загальної маси. Код товару: 7204 499000, кількість тонн: 3 000, ціна за тонну: 210, загальна вартість в дол. США: 630 000.

Відповідно до ст. 1011 ЦК України, за договором комісії одна сторона (комісіонер) зобов'язується за дорученням другої сторони (комітента) за плату вчинити один або кілька правочинів від свого імені, але за рахунок комітента.

Комісіонер зобов'язаний вчиняти правочини на умовах, найбільш вигідних для комітента, і відповідно до його вказівок. Якщо у договорі комісії таких вказівок немає, комісіонер зобов'язаний вчиняти правочини відповідно до звичаїв ділового обороту або вимог, що звичайно ставляться (ст. 1014 ЦК України).

Підписаний сторонами акт №14-1/04/15 від 14.04.2015 свідчить про те, що на підставі договору комісії, позивач передав, а відповідач прийняв 3 000 тонн лома чорних металів для подальшої його реалізації.

На виконання умов договору, відповідач підписав контракт №UVCM-01-14 від 01.10.2014 з Компанією "KVV Development Ltd" (належним чином засвідчена його копія міститься в матеріалах справи). Додатковою угодою до зазначеного контракту відповідач та Компанія "KVV Development Ltd" погодили, що кошти за поставлений товар здійснюються як в доларах США, так і в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на дату оформлення експортної декларації 30.04.2015 року. Платником за Контрактом є третя особа TEXCORD PARTNERS INC (банк платника JSC REGIONALA INVESTICUU BANRA Riga Latvia № счета LV76RIBR00153260N0000, кореспондентський рахунок Банк Південний № рахунка 6).

На виконання договору комісії та контракту №UVCM-01-14 від 01.10.2014, відповідач поставив товар компанії KVV Development Ltd. згідно митної декларації №504050002/2015/102641 від 30.04.2015.

Відповідно до графи 42 митної декларації ціна товару становить 630 000 доларів США, що еквівалентно 13 259 504, 16 грн. за курсом НБУ за 1 долар США станом на дату оформлення митної декларації.

При декларуванні товарів, що переміщуються за зовнішньоекономічним договором (контрактом) та пов'язаним з ним договором комісії, укладеним між резидентами, у графі зазначаються відомості про комісіонера, що уклав зовнішньоекономічний договір (контракт), і вчиняється запис: "Див. доп.", а в доповненні наводяться відомості про комітента (абзац 2 графи 2 Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651.

В графі зазначеної митної декларації міститься відомості про комісіонера - ТОВ "Укрвторкольормет" та запис "Див. доп.", а в доповненні до графи 9 митної декларації №504050002/2015/102641 від 30.04.2015 наведені відомості про комітента - ТОВ "Євро Метал Інвест".

Згідно положень ч. 1 ст. 1022 ЦК України, після вчинення правочину за дорученням комітента комісіонер повинен надати комітентові звіт і передати йому все одержане за договором комісії.

Відповідно до звіту комісіонера від 30.04.2015 комітент сплатив відповідачу комісійну винагороду в розмірі 6 000,00 грн. (2,00 грн. згідно п. 1.6 договору комісії * 3 000,00 грн.), що підтверджується актом наданих послуг від 30.04.2015 №1172 та випискою з поточного рахунку позивача за 02.07.2015.

Пункт 1.4 договору передбачає, що комісіонер перераховує всі отримані грошові кошти по виконаним за комісійним дорученням контрактам комітенту в строки і в порядку, встановленим даним договором.

Згідно п. 3.1.1 договору, комісіонер протягом 10 днів з моменту отримання оплати від покупця по зовнішньоекономічному контракту перераховує на розрахунковий рахунок комітента грошові кошти в валюті зовнішньоекономічного або в національній валюті України в гривні (по попередній письмовій домовленості сторін), але не пізніше закінчення строку виконаних комісійних доручень (в будь-якому випадку оплата повинна бути проведена не пізніше 90 днів з дати оформлення митної декларації).

Додатковою угодою від 10.07.2015 до договору комісії №К-УЦ-7 від 26.03.2015 сторони погодили, що комісіонер перераховує комітенту грошові кошти в національній валюті - гривні.

Враховуючи, що митна декларація датована 30.04.2015, тому 29.07.2015 є останнім 90 днем для оплати.

Платіжні доручення від 29.07.2015 №152 на суму 3 389 504,16 грн., від 24.07.2015 №142 - 4 870 000,00 грн., від 21.07.2015 №133 - 5 000 000,00 грн. свідчать, що на підставі контракту №UVCM-01-14 від 01.10.2014, митної декларації №504050002/2015/102641 від 30.04.2015 на рахунок відповідача здійснено перерахування коштів на загальну суму 13 259 504,16 грн. Також позивачем подана довідка вих. №17/11 від 17.11.2015 (TEXCORD PARTNERS INC (рахунок платника JSC REGIONALA INVESTICUU BANRA Riga Latvia № счета LV76RIBR00153260N0000) про перерахування відповідачу зазначених вище коштів.

Позивачем направлено на адресу відповідача, вказану в договорі, претензії №13/10 від 13.10.2015, № 05/10-2 від 05.10.2015, згідно фіскальних чеків №№9973 та 9015.

З банківських виписок, які долучені до матеріалів справи, вбачається, що відповідач частково перерахував кошти у розмірі 12 909 504,16 грн., тобто сума коштів у розмірі 350 000,00 грн. залишилась безпідставно не сплачена відповідачем, незважаючи на те, що отримана за контрактом №UVCM-01-14 від 01.10.2014.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором комісії у розмірі 350 000,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Також, позивач заявив до стягнення 3 % річних у розмірі 3 221,92 грн. (за період з 31.07.2015 по 30.10.2015) та інфляційні - 6 669,00 грн. (за період з 31.07.2015 по 08.10.2015).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже передбачене законом право кредитора вимагати спати боргу з урахуванням, процентів річних та процентів за користування чужими грошовими коштами є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та проценти річних входять до складу грошового зобов'язання і не ототожнюються із санкціями за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань.

Дії відповідача є порушенням вимог договору, тому є підстави для застосування відповідальності за умовами договору та положень статті 625 Цивільного кодексу України.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Оскільки судом встановлено, що останнім днем сплати є 29.07.2015, то початком прострочення зобов'язання - 30.07.2015, а позивач рахує - 31.07.2015.

Однак, суд не вправі збільшувати період нарахування визначений позивачем, тому здійснив перевірку розрахунків позивача за вказаними ним періодами та встановив правильність нарахування 3 % річних у розмірі 3 221,92 грн., тому підлягають задоволенню у заявленому до стягнення розмірі.

За перерахунком суду розмір інфляційних втрат за період з 31.07.2015 по 08.10.2015 становить 6 667,20 грн., тому вони підлягають задоволенню частково.

Відповідач належних та допустимих доказів на спростування вищенаведених обставин не надав суду, доказів погашення заявленої до стягнення заборгованості не представив.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме: заборгованість у розмірі 350 000,00 грн., 3 % річних - 3 221, 92 грн., інфляційні - 6 667, 20 грн.

Судові витрати покладаються на позивача та відповідача пропорційно розміру задоволених вимог, на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрвторкольормет" (03061, м. Київ, вулиця Бакуніна, будинок 3, код 34729774) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Євро Метал Інвест" (02160, м. Київ, вулиця Каунаська, будинок 27, код 34727913) заборгованість у розмірі 350 000,00 грн. (триста п'ятдесят тисяч гривень 00 коп.), 3 % річних - 3 221, 92 грн. (три тисячі двісті двадцять одна гривня 92 коп.), інфляційні - 6 667, 20 грн. (шість тисяч шістсот шістдесят сім гривень 20 коп.) та 5 398, 33 грн. (п'ять тисяч триста дев'яносто вісім гривень 33 коп.) судового збору.

3.В іншій частині позовних вимог відмовити.

4.Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 15.12.2015

Суддя І.В.Усатенко