РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2015Справа №910/26290/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро»

до Публічного акціонерного товариства «Апекс-банк»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

Компанія К.М. Лотуре-Агро Холдинг Лімітед

про визнання додаткового договору № 8 від 05.03.2013 недійсним

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Чирський Ю.В. - по дов. № б/н від 05.11.2015

від відповідача Драненко Я.В. - по дов. № 388 від 09.11.2015

від третьої особи Леонов Ю.М. - по дов. № б/н від 15.10.2015

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» до Публічного акціонерного товариства «Апекс-банк» про визнання недійсним додаткового договору № 8 від 05.03.2013 до кредитного договору № ЮКЛ/220312/1 від 22.03.2012 на підставі ст. ст. 203, 215 Цивільного кодексу України, оскільки укладений з боку позивача в.о. генерального директора товариства ОСОБА_5 без необхідного обсягу цивільної дієздатності.

Обґрунтовуючи вимоги позивач зазначає, що згідно укладеного додаткового договору № 8 від 05.03.2013 сторонами вирішено збільшити ліміт кредитування до розміру 45 000 000,00 грн. Відповідно до положень статуту ТОВ «Лотуре-Агро» загальними зборами учасників затверджується бюджет Товариства, у якому встановлюється сума, на яку дозволяється укладення генеральним директором правочинів про збільшення боргу Товариства без погодження загальними зборами учасників. Також генеральний директор товариства самостійно мав право на укладення правочинів про збільшення боргу Товариства на суму, що не перевищує на 5 (п'ять) відсотків дозволену суму, що встановлена у бБюджеті Товариства. В іншому випадку правочини про збільшення боргу Товариства попередньо погоджувались загальними зборами учасників. Відомості про обмеження повноважень генерального директора товариства ОСОБА_5 були включені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У свою чергу у 2013 році ТОВ «Лотуре-Агро» не було проведено загальні збори учасників ТОВ «Лотуре-Агро» на яких могло бути прийнято рішення про затвердження бюджету Товариства. Відповідно загальними зборами учасників Товариства не було встановлено допустиму суму, на яку дозволяється укладення правочинів про збільшення боргу Товариства без попереднього погодження загальними зборами учасників. Окрім цього у 2013 році ТОВ «Лотуре-Агро» у законний спосіб не було проведено загальні збори учасників ТОВ «Лотуре-Агро» на яких прийнято рішення про попереднє погодження правочину про збільшення ліміту кредитування від ПАТ «Апекс-Банк» до розміру 45 000 000,00 грн. Таким чином, для укладення додаткового договору № 8 з відповідачем загальні збори учасників мали прийняти окреме попереднє рішення по цьому питанню чого зроблено не було, тому генеральний директор товариства ОСОБА_5 не мав необхідний обсяг цивільної дієздатності на укладення зазначеного договору.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.10.2015 порушено провадження у справі № 910/26290/15 та призначено справу до розгляду на 10.11.2015.

Відповідач у поданому 02.11.2015 до відділу діловодства суду відзиві на позовну заяву проти позовних вимог заперечує повністю посилаючись на наступне. ОСОБА_5 призначений на посаду виконуючого обов'язки генерльного директора ТОВ «Лотуре-Агро» з 01.02.2013 на підставі протоколу № 265 загальних зборів учасників ТОВ «Лотуре-Агро» від 29.01.2013 та усунено з посади з 17.01.2014 на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «Лотуре-Агро» від 17.01.2014. Таким чином на момент підписання спірного договору № 8 ОСОБА_5 був виконуючим обов'язки генерального директора ТОВ «Лотуре-Агро» та мав усю повноту повноважень передбачених статутом, в тому числі і на підписання спірного договору. Так, відповідно до п. 9.10 статуту, в редакції, діючій на момент укладання додаткового договору № 8, управління поточною діяльністю Товариства здійснюється колегіальним виконавчим органом - дирекцією Товариства. До компетенції дирекції, як колегіального органу, передаються усі питання діяльності Товариства, за винятком тих, що належать до компетенції загальних зборів учасників Товариства та генерального директора (п. 9.11 статуту). Пунктом 9.12 статуту визначено, що генеральний директор є головою дирекції. Статутом Товариства передбачено, що потребують попереднього погодження загальних зборів учасників Товариства будь-які правочини, що передбачають збільшення боргу Товариства (включаючи, але не обмежуючись, шляхом укладання договорів позики або кредиту, лізингу, у тому числі фінансового лізингу) на суму, що перевищує дозволену затвердженим бюджетом Товариства на поточний період на 5 (п'ять) відсотків і більше (підпункт 9.4.23.1 статуту). Пунктом 9.7 статуту передбачено, що Учасники Товариства можуть також приймати рішення методом опитування. У цьому випадку генеральний директор надсилає Учасникам проект рішення або питання для голосування, а останні зобов'язані сповістити його щодо прийнятих рішень. Після одержання повідомлень від Учасників генеральний директор складає протокол рішення Учасників прийнятого методом опитування. Бюджет Товариства на 2013 рік було затверджено 24.04.2013 рішенням єдиного учасника Товариства, який володіє 100% статутного капіталу Товариство, про що свідчить підпис корпоративного секретаря на примірнику бюджету, закріплений печаткою учасника. Генеральний директор не складав протокол рішення учасників прийнятого методом опитування, проте це не скасовує саме рішення учасника - компанії «K.M. LOTURE AGRO HOLDING LIMITED». Згідно із затвердженим учасником бюджетом Товариства кредитний портфель Товариства у 2013 році не повинен перевищувати 27 000 000,00 доларів США. Відповідно до довідок № 09/2895/2 від 24.12.2013, № 09/2548/7 від 27.11.2013, № 09/2065 від 05.07.2013, № 09/1762 від 27.09.2013 та інформації про кредитну заборгованість ТОВ «Лотуре-Агро» кредитний портфель Товариства у 2013 році складав 26 328 848,48 доларів США. Спірним договором передбачено збільшення ліміту кредитування на 15 000 000,00 грн., що за офіційним курсом НБУ на 05.03.2013 становило 1 876 642,06 дол. США. З урахуванням змісту підпункту 9.4.23.1 статуту у 2013 році попереднього погодження загальних зборів учасників Товариства потребували лише правочини, що передбачали збільшення боргу Товариства на суму більше 2 021 151,52 доларів США (кредитний портфель 27 000 000, 00 доларів США + 5% від кредитного портфелю 1 350 000,00 доларів США = 28 350 000,00 доларів США - 26 328 848,48 доларів США). Відповідач заперечує проти тверджень позивача, що у 2013 році ТОВ «Лотуре-Агро» не було затверджено бюджет Товариства, оскільки позивачем до банку надано завірену копію бюджету Товариства на 2013 рік, затвердженого рішення єдиного учасника Товариства від 24.04.2013. Також відповідач зазначає, що після підписання спірного договору позивачем здійснювалось часткове погашення відсотків за користування кошти за кредитним договором, а отже позивачем вчинено дії, що свідчать про прийняття ним цього додаткового договору до виконання.

Позивачем 09.11.2015 до відділу діловодства суду подано додаткові пояснення щодо позовних вимог, з урахуванням викладеного відповідачем у відзиві.

Позивачем 09.11.2015 до відділу діловодства суду подано заяву про залучення до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Компанію К.М. Лотуре-Агро Холдинг Лімітед.

Відповідачем в судовому засіданні 10.11.2015 подано додаткові пояснення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/26290/15 від 10.11.2015 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Компанію К.М. Лотуре-Агро Холдинг Лімітед, у зв'язку з чим розгляд справи був відкладений на 19.11.2015.

Позивачем 17.11.2015 до відділу діловодства суду подано клопотання в порядку ст. 38 Господарського процесуального кодексу України про витребування у відповідача доказів.

Позивачем 17.11.2015 до відділу діловодства суду подано додаткові пояснення щодо позовних вимог.

Третьою собою 17.11.2015 до відділу діловодства суду подано пояснення щодо позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/26290/15 від 19.11.2015 задоволено клопотання позивача про витребування доказів у відповідача, у зв'язку з чим розгляд справи був відкладений на 26.11.2015.

Позивач в судовому засіданні 26.11.2015 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні 26.11.2015 проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

Третя особа в судовому засіданні 26.11.2015 позовні вимоги позивача підтримала.

В судовому засіданні 26.11.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 03.12.2015.

В судовому засіданні 03.12.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

22.03.2012 між Публічним акціонерним товариством «Апекс-банк» (банк, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» (позичальник, позивач) було укладено кредитний договір № ЮКЛ/220312/1 (далі - кредитний договір).

Відповідно до умов п. 1.1. кредитного договору банк надає позивальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії в межах встановленого ліміту кредитування, а позичальник зобов'язався повернути у повному обсязі кредит і сплатити проценти та комісії за користування кредитними коштами. Термін кредитування визначено з 22.03.2012 по 20.03.2013. Ліміт кредитування встановлено у розмірі 30 000 000,00 грн.

05.03.2013 між сторонами укладено додатковий договір № 8 до кредитного договору (далі - додатковий договір № 8), відповідно до якого внесено зміни до п. 1.1., зокрема термін кредитування визначено по 03.04.2014, ліміт кредитування встановлено у розмірі 45 000 000,00 грн.

Позивач в обґрунтування позовних вимог про визнання недійсним додаткового договору № 8 посилається на те, що він укладений з перевищенням повноважень особою, що його підписала.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів (ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.

Судом встановлено, що додатковий договір № 8 від імені Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» підписано в. о. генерального директора ОСОБА_5

Статтю 154 Цивільного кодексу України визначено, що установчим документом акціонерного товариства є статут. Статут акціонерного товариства крім відомостей, передбачених статтею 88 цього Кодексу, має містити відомості про: розмір статутного капіталу; умови про категорії акцій, що випускаються товариством, та їхню номінальну вартість і кількість; права акціонерів; склад і компетенцію органів управління товариством та про порядок ухвалення ними рішень. У статуті акціонерного товариства мають також міститися інші відомості, передбачені законом.

В матеріалах справи наявна копія статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» (нова редакція), затвердженого загальними зборами учасників 05.09.2011 (далі - статут).

Згідно п. 3 ст. 4 Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» зміни до установчих документів юридичної особи, а також зміна прізвища та/або імені, та/або по батькові (далі - імені) або місця проживання фізичної особи - підприємця підлягають обов'язковій державній реєстрації шляхом внесення відповідних змін до записів Єдиного державного реєстру в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 1 ст. 5 Закон України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців проводиться державним реєстратором виключно у виконавчому комітеті міської ради міста обласного значення або у районній, районній у містах Києві та Севастополі державній адміністрації за місцезнаходженням юридичної особи або за місцем проживання фізичної особи - підприємця.

09.09.2011 за № 5015386 державним реєстратором Голосіївської районної у м. Києві державної адміністрації проведено державну реєстрацію зазначеного статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» та 02.02.2012 за № 9015386 проведено реєстрацію змін до нього.

Статтею 97 Цивільного кодексу України встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Згідно п. 9.1. статуту управління Товариством здійснюється загальними зборами учасників (вищий орган) та Дирекцією (виконавчий орган).

Відповідно до ст. 145 Цивільного кодексу України та ст. 58 Закону України «Про господарські товариства» вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників. У товаристві з обмеженою відповідальністю створюється виконавчий орган (колегіальний або одноособовий), який здійснює поточне керівництво його діяльністю і є підзвітним загальним зборам його учасників. Виконавчий орган товариства може бути обраний також і не зі складу учасників товариства. До виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю належить, зокрема, створення та відкликання виконавчого органу товариства.

Вищим органом Товариства є загальні збори учасників (п. 9.2. статуту).

Згідно ст. 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

До виключної компетенції загальних зборів учасників ТОВ «Лотуре-Агро» зокрема належить:

- визначення та зміна основних напрямків діяльності Товариства, затвердження його планів та звітів про їх виконання (включаючи затвердження бізнес плану та бюджету Товариства), а також змін до них (п. 9.4.1. статуту);

- попереднє погодження будь-яких правочинів, що передбачають збільшення боргу Товариства (включаючи, але не обмежуючись, шляхом укладення договорів позики або кредиту, лізингу, в тому числі фінансового лізингу) на суму, що перевищує дозволену затвердженим бюджетом товариства на поточний період на 5 (п'ять) відсотків і більше (п. 9.4.23.1. статуту).

Відповідно до ч. 1 ст. 140 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 50 Закону України «Про господарські товариства» товариством з обмеженою відповідальністю є засноване одним або кількома особами товариство, статутний капітал якого поділений на частки, розмір яких встановлюється статутом.

Згідно з п. 6.3. статуту у статутному капіталі Товариства частки учасників складають: частка учасника компанії «K.M. LOTURE AGRO HOLDING LIMITED» становить 285 000 000,00 грн., що відповідає 100% статутного капіталу Товариства.

Відповідно до ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства» про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного.

Згідно з п. 9.3. статуту про проведення загальних зборів Товариства учасники письмово повідомляються із зазначенням часу і місця проведення загальних зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менше ніж за 30 днів до скликання загальних зборів.

Пунктом 9.7. статуту передбачено, що крім прийняття рішень на загальних зборах учасників, учасники Товариства можуть також приймати рішення методом опитування. У цьому разі генеральний директор надсилає проект рішення або питання для голосування учасникам Товариства, які протягом п'яти днів з дати його одержання повинні у письмовій формі сповістити щодо нього своє рішення. Протягом десяти днів після завершення п'ятиденного терміну одержання повідомлень від учасників Товариства генеральний директор (голова дирекції) складає протокол рішення учасників прийнятого методом опитування.

Вказані повідомлення мають бути надіслані учасникам за адресою вказаною в. п. 5.1 статуту (п. 9.3, 9.7 статуту).

Третя особа, як єдиний учасник Товариства у поясненнях зазначає, що не отримувала від в.о. генерального директора ТОВ «Лотуре-Агро» ОСОБА_5 ані повідомлень про скликання загальних зборів з порядком денним щодо погодження додаткового договору з ПАТ «Апекс-Банк» про збільшення ліміту кредитування до розміру 45 000 000,00 грн. або щодо затвердження бюджету ТОВ «Лотуре-Агро» на 2013 рік. Також зазначає, що не було отримано і проекту рішення з вказаних питань методом опитування.

Відповідачем поданий бюджет ТОВ «Лотуре-Агро» на 2013 рік, затверджений KM Loture Agro Holdings що підписаний невідомою особою 24.04.2013 (без зазначення прізвища та посади).

В той же час в 2013 році єдиним учасником Товариства була компанія K.M. LOTURE AGRO HOLDING LIMITED, а не KM Loture Agro Holdings, як зазначено на бюджеті ТОВ «Лотуре-Агро». Отже назва компанії що зазначена на бюджеті ТОВ «Лотуре-Агро» на 2013 рік відрізняється від назви компанії дійсного учасника Товариства.

Більше того, надана копія бюджету ТОВ «Лотуре-Агро» на 2013 рік затверджена KM Loture Agro Holdings 24.04.2013, тоді як додатковий договір № 8 укладений 05.03.2013, тобто більше як за місяць до дати затвердження бюджету.

Відповідач посилається на те, що в бюджеті ТОВ «Лотуре-Агро» на 2013 рік визначено «сума кредитного портфелю протягом 2013 року не повинна перевищувати еквівалент 27 000 000,00 доларів США» і зазначену суму відповідач використовує при розрахунках як дозволену затвердженим бюджетом Товариства.

Проте, в наданому бюджеті не зазначено, що це дозволена сума боргу Товариства, як того вимагає п. 9.4.23.1. статуту, оскільки у відповідності до вказаного пункту статуту для проведення розрахунків боргових зобов'язань ТОВ «Лотуре-Агро» мали використовуватись дані про усі борги ТОВ «Лотуре-Агро», а не лише ті що виникли з кредитних правовідносин.

Посилання відповідача на те, що позивачем шляхом здійснення часткового погашення відсотків за користування коштами за кредитним договором, тим самим прийняв додатковий договір до виконання, не приймають судом до уваги, оскільки надані відповідачем виписки не містять відомостей про сплату коштів саме за додатковим договором № 8 від 05.03.2013.

Згідно з ч. 4 ст. 62 Закону України «Про господарські товариства» дирекція (директор) діє від імені товариства в межах, встановлених даним Законом та установчими документами.

У відповідності до п. 9.12. та п. 9.19 статуту дирекцію Товариства очолює генеральний директор, який здійснює оперативне керівництво Товариства та діє (укладає договори) від імені Товариства з урахуванням обмежень, встановлених статутом та в межах повноважень наданих йому загальними зборами учасників та дирекцією.

У відповідності до ст. 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, цивільно-правовий договір, який є основною правовою формою договору, що опосередковує рух цивільного обороту. За своєю правовою природою будь-який цивільно-правовий договір є правочином.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Правочин - це дія особи, спрямована на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків (ст. 202 Цивільного кодексу України).

Підставою недійсності правочину, у відповідності до ст. 215 Цивільного кодексу України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним.

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначаються загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Так, частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до приписів п. 1 статті 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Пункт 3 даної статті передбачає, що орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Як зазначалось вище статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» містить положення, які обмежують повноваження генерального директора товариства щодо укладення договорів, зокрема встановлено, що на укладення договорів певного виду, які передбачають збільшення боргу обов'язково необхідна згода загальних зборів учасників.

Доказів того, що загальними зборами прийняті рішення про затвердження бюджету Товариства на 2013 рік, який би передбачав можливість збільшити ліміт за кредитним договором та рішення про надання згоди на укладення спірного договору відсутні. Також відсутні докази вирішення даних питань шляхом опитування, оформлених відповідним рішенням.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що в.о. генерального директора ТОВ «Лотуре-Агро» ОСОБА_5, укладаючи спірний договір, діяв поза межами своїх повноважень, оскільки згода загальних зборів учасників на підписання цього договору є обов'язковою.

Пунктом 3.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» визначено, що у господарських відносинах правочин (договір), як правило, вчиняється шляхом складання документа (документів), що визначає (визначають) його зміст і підписується безпосередньо особою, від імені якої він вчинений, або іншою особою, яка діє в силу повноважень, заснованих, зокрема, на законі, довіреності, установчих документах. Для вчинення правочинів органи юридичної особи не потребують довіреності, якщо вони діють у межах повноважень, наданих їм законом, іншим нормативно-правовим актом або установчими документами.

Вирішуючи спори, пов'язані з представництвом юридичної особи у вчиненні правочинів, господарські суди повинні враховувати таке.

Письмовий правочин може бути вчинений від імені юридичної особи її представником на підставі довіреності, закону або адміністративного акта.

Особа, призначена уповноваженим органом виконуючим обов'язки керівника підприємства, установи чи організації, під час вчинення правочинів діє у межах своєї компетенції без довіреності.

Що ж до кола повноважень відокремленого підрозділу юридичної особи стосовно вчинення правочинів від імені цієї особи, то воно визначається її установчими документами, положенням про відокремлений підрозділ, яке затверджене юридичною особою, або довіреністю, виданою нею ж у встановленому порядку керівникові цього підрозділу.

Припис абзацу 1 частини 3 статті 92 Цивільного кодексу України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої статті 92 ЦК України).

Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють).

Пунктом 3.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» також встановлено, якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

Судом встановлено, що відповідач на момент укладення спірного договору мав бути ознайомлений з обмеженнями повноважень в.о. генерального директора ТОВ «Лотуре-Агро» ОСОБА_5, оскільки

З преамбули додаткового договору № 8 від 05.03.2013 вбачається, що договір укладений з боку ТОВ «Лотуре-Агро» в особі в.о. генерального директора ОСОБА_5 на підставі статуту.

У витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо ТОВ «Лотуре-Агро» в графі прізвище, ім'я, по батькові осіб, які обираються (призначаються) до органу управління юридичної особи, уповноважені представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами, або осіб, які мають право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності, в тому числі підписувати договори та дані про наявність обмежень щодо представництва від імені юридичної особи зазначено: «ОСОБА_5 (згідно статуту) - керівник», містить пряму вказівку на документ, згідно якого визначений обсяг повноважень керівника.

У такому випадку ПАТ «Апекс-Банк» мав ознайомитись зі статутом позивача, тому вважається таким, що знав або за всіма обставинами не міг не знати про обмеження, передбачені в статутних документах.

Згідно роз'яснення Вищого господарського суду України № 02-5/111 від 12.03.1999 «Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням угод недійсними» вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання додаткового договору № 8 від 05.03.2013 до кредитного договору № ЮКЛ/220312/1 від 22.03.2012 недійсним.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищенаведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним додатковий договір № 8 від 05.03.2013 до кредитного договору № ЮКЛ/220312/1 від 22.03.2012, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лотуре Агро» та Публічним акціонерним товариством «Апекс-банк».

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Апекс-банк» (01014, м. Київ, вул. Печерська, 2/16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре Агро» (03022, м. Київ, пров. В.Жуковського, 13/16, ) 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 10.12.2015.

СуддяВ.В. Сівакова