УХВАЛА

02.12.2015Справа № 910/19642/15

За заявою Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового

Фонду» Деснянського району м. Києва

про розстрочку виконання рішення Господарського суду м. Києва № 910/19642/15 від 23.09.2015 р. на 14 місяців

У справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерліфт»

до Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового

фонду» Деснянського району м. Києва

про стягнення 197 374,68 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

від стягувача: Лелюх Л.П.

від боржника: Максимова Я.С.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

17.11.2015 р. Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського р-ну м. Києва звернулося до Господарського суду м. Києва із заявою про розстрочку виконання рішення Господарського суду м. Києва № 910/19642/15 від 23.09.2015 р. строком на 14 місяців.

Обґрунтовуючи заяву, відповідач (боржник) зазначив, що на даний час перебуває в скрутному матеріальному становищі, не в змозі сплатити суму заборгованості відразу.

Ухвалою суду від 19.11.2015 р. розгляд заяви призначено на 02.12.2015 р.; зобов'язано позивача (стягувача) надати суду письмові пояснення з приводу заяви відповідача (боржника) про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2015 р. у справі № 910/19642/15; зобов'язано відповідача (боржника) надати баланс за 2014 рік, звіт про фінансові результати за 2014 рік та за перші три квартали 2015 року, а також виписки з банківських рахунків про рух грошових коштів за період з липня 2015 р. до листопада 2015 р.

Представник стягувача в судовому засіданні 02.12.2015 р. надав суду заяву, якою заперечив проти задоволення даної заяви, яку залучено до матеріалів справи.

Представник боржника в судовому засіданні 02.12.2015 р. надав суду усні пояснення по суті заяви, підтримав заяву про розстрочку виконання рішення у даній справі та просив її задовольнити; повідомив, що документів в обґрунтування даної заяви представити суду наразі не може.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд м. Києва

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерліфт» до Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського р-ну м. Києва про стягнення 113 649,55 грн. основного боргу, 79 409,56 грн. інфляційної складової боргу та 4 315,57 грн. трьох відсотків річних, у зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за договором № ДС-41 від 15.11.2013 р. на виконання відновлювальних робіт з ремонту ліфтів

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.07.2015 р. за даною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/19642/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 09.09.2015 р., зобов'язано сторін надати певні документи

Рішенням Господарського суду м. Києва № 910/19642/15 від 23.09.2015 р. позов задоволено повністю: стягнуто з Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерліфт» 113 649,55 грн. основного боргу, 79 409,56 грн. інфляційної складової боргу, 4 315,57 грн. трьох відсотків річних та 3 947,49 грн. витрат на сплату судового збору.

На виконання вищевказаного рішення Господарським судом м. Києва було видано наказ № 910/19642/15 від 13.10.2015 р.

17.11.2015 р. Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського р-ну м. Києва звернулося до Господарського суду м. Києва із заявою про розстрочку виконання рішення Господарського суду м. Києва № 910/19642/15 від 23.09.2015 р. строком на 14 місяців.

Відповідно до частини 1 та 3 статті 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

Згідно з постановою Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.12 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Боржник (заявник) свою заяву про розстрочку виконання рішення мотивував наступним.

На даний час перебуває в скрутному матеріальному становищі, не в змозі сплатити суму заборгованості відразу.

Контрагенти боржника належним чином не виконують свої зобов'язання, що зумовило виникнення дебіторської заборгованості. Боржник вживає заходи для стягнення даної заборгованості, подаючи до ДВС відповідні накази суду. Крім того, боржник посилається на те, що йому надається розстрочка виконання рішень суду в інших судових справах. Крім того, боржник зазначив, що у випадку арешту його рахунків та майна буде заблокована його господарська діяльність, що унеможливить повне виконання ним боргових зобов'язань перед кредиторами і в майбутньому призведе до його банкрутства.

За твердженнями боржника, єдина можливість уникнення зупинення діяльності підприємства у зв'язку з виконавчими провадженнями, арештами коштів на рахунках тощо - це належним чином оформлена і затверджена домовленість зі стягувачами про розстрочення виконання рішень згідно графіків розстрочення та сплати заборгованості, коли підприємство має змогу спланувати погашення таких витрат в залежності від надходжень від господарської діяльності.

Стягувач у письмовій заяві від 02.12.2015 р. заперечив проти такого розстрочення, посилаючись на необгрунтованість боржником заяви про розстрочку виконання рішення у даній справі.

Оскільки боржником не виконано вимоги ухвали суду від 19.11.2015 р., зокрема, не надано баланс за 2014 рік, звіт про фінансові результати за 2014 рік та за перші три квартали 2015 року, а також виписки з банківських рахунків про рух грошових коштів за період з липня 2015 р. до листопада 2015 р., не надано жодного доказу в обґрунтування скрутного матеріального становища, враховуючи матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини боржника у виникненні спору, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви боржника про розстрочку виконання рішення Господарського суду м. Києва № 910/19642/15 від 23.09.2015 р.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського р-ну м. Києва звернулося до Господарського суду м. Києва із заявою про розстрочку виконання рішення Господарського суду м. Києва № 910/19642/15 від 23.09.2015 р. строком на 14 місяців.

СуддяІ.О. Андреїшина