УХВАЛА

09.12.2015Справа № 910/23881/15

За заявою Публічного акціонерного товариства «Київхліб»

про розстрочку виконання рішення

За позовом Приватного підприємства «Бекристон»

до Публічного акціонерного товариства «Київхліб»

про стягнення 1 693 935, 45 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від стягувача: Мясников А.С.

від боржника: Симбірцев Є.В.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне підприємство «Бекристон» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Київхліб», в якому просить суд стягнути з відповідача заборгованість за договором поставки № Т270215/1 від 27.02.2015 р. у розмірі 1 606 000, 00 грн., а також пеню у розмірі 272, 34 грн., втрати від інфляції у сумі 71 293, 92 грн. та 3 % річних у розмірі 16 369, 19 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем щодо оплати поставленого товару.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.09.2015 р. порушено провадження у справі № 910/23881/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 05.10.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.11.2015 р. позов Приватного підприємства «Бекристон» задоволено та присуджено до стягнення з Публічного акціонерного товариства «Київхліб» на користь Приватного підприємства «Бекристон» заборгованість у розмірі 1 606 000, 00 грн., пеню у розмірі 272 34 грн., втрати від інфляції у сумі 71 293, 92 грн., 3 % річних у розмірі 16 369, 19 грн. та 25 409, 03 грн. - судового збору.

23.11.2015 р., на виконання рішення від 04.11.2015 р., Господарським судом міста Києва видано наказ у справі 910/23881/15.

01.12.2015 р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва Публічне акціонерне товариство «Київхліб» подало заяву про розстрочу виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2015 р. у справі № 910/23881/15 рівними частинами до 01.06.2016 р.

В обґрунтування своєї заяви Публічне акціонерне товариство «Київхліб» зазначає, що одночасне виконання рішення суду призведе до зупинення діяльності підприємства та неможливості виконати свої зобов'язання щодо оплати складових, з яких виготовляється хлібобулочна продукція.

Також Публічне акціонерне товариство «Київхліб» вказує, що підставою виникнення заборгованості перед Приватним підприємством «Бекристон» стали інфляційні процеси в економіці країни, що зумовили знецінення національної валюти та зростання складових собівартості продукції, що виробляє та реалізовує Публічне акціонерне товариство «Київхліб».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2015 р. заяву Публічного акціонерного товариства «Київхліб» призначено до розгляду у судовому засіданні за участю представників сторін.

У даному судовому засіданні представник Публічного акціонерного товариства «Київхліб» підтримав подану заяву.

Представник Приватного підприємства «Бекристон» заперечив проти вказаної заяви, зазначивши, що розстрочення виконання рішення призведе до негативних фінансових наслідків для підприємства.

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Київхліб» про розстрочку виконання рішення, заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши наявні у справі документи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вищевказаної заяви, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом та Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

При цьому, норми чинного господарського процесуального законодавства не містять визначення "винятковий випадок", тому це поняття є оціночним.

Процесуальний закон не наводить переліку обставин, за наявності яких може бути надано розстрочку виконання судового рішення, і покладає розв'язання цього питання безпосередньо на суд, який розглядає відповідну заяву.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 7.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" господарський суд на підставі статті 121 Господарського процесуального кодексу України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо). Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Відповідно до п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Разом з тим суд відзначає, що Публічне акціонерне товариство «Київхліб» є юридичною особою приватного права, метою діяльності якого є отримання прибутку.

За приписами ст. 62 Господарського кодексу України підприємство - самостійний суб'єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб'єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Підприємництвом за змістом ст. 41 Господарського кодексу України це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Тобто, здійснюючи свою господарську діяльність, Публічне акціонерне товариство «Київхліб» одночасно несе пов'язані з нею ризики, в тому числі й фінансові.

Відтак, інфляційні процеси в економіці країни не є винятком у розумінні приписів ст. 121 Господарського процесуального кодексу України адже, укладаючи господарський договір, кожна зі сторін приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому та, при цьому, учасник договору не має відповідати за негативні наслідки підприємницької діяльності контрагента.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відсутність у боржника грошових коштів не може свідчити про неможливість виконання рішення суду.

Надані ж Публічним акціонерним товариством «Київхліб» документи не дають суду можливості дійти висновку про неможливість виконання рішення суду у встановлені законодавством строки.

Інших доказів, на підставі яких можливо було б дійти висновку про неможливість виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2015 р. у справі № 910/23881/15 у встановлений законодавством строк, заявником суду не надано.

При цьому, вирішуючи питання щодо розстрочки, суд також враховує, що у даному випадку розстрочка виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2015 р. у справі № 910/23881/15 матиме негативні наслідки для Приватного підприємства «Бекристон».

Тож, здійснивши оцінку наявних матеріалів справи відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи матеріальні інтереси обох сторін, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Київхліб».

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, ?

УХВАЛИВ:

Відмовити Публічну акціонерному товариству «Київхліб» у задоволенні заяви розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 04.11.2015 р. у справі № 910/23881/15.

Дана ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені чинним законодавством.

Суддя Пригунова А.Б.