ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.12.15 Справа № 904/8782/14

За позовом Громадської організації "Запорізька регіональна асоціація рибопромисловців, орендарів та власників землі "ПРИАЗОВ'Я", м. Бердянськ, Запорізька області

до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК", м. Дніпропетровськ

про стягнення 90000 грн.

Головуючий колегії ОСОБА_1

Суддя Золотарьова Я.С.

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 - керівник

ОСОБА_3 - адвокат за договором б/н від 26.01.15

від відповідача: ОСОБА_4 - представник за дов. № 3677-К-О від 26.09.14

СУТЬ СПОРУ:

Громадська організація "Запорізька регіональна асоціація рибопромисловців, орендарів та власників землі "Приазов'я" звернулась до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про стягнення 90000 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконання відповідачем своїх зобов'язань за публічним договором надання банківських послуг еквайрингу в частині перерахування коштів позивача з транзитного рахунку на розрахунковий рахунок.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 11.11.2014 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 08.12.2014.

В судовому засіданні 08.12.2014 представники сторін, відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України, подали клопотання про продовження строку розгляду спору на п'ятнадцять днів.

Ухвалою від 08.12.2014 строк розгляду справи продовжено на п'ятнадцять днів та у судовому засіданні оголошено перерву до 19.01.2015.

31.12.2014 через канцелярію Господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшла заява, в якій він просить прохальну частину позову викласти у наступній редакції: зобов'язати Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" здійснити перерахування коштів в сумі 90000 грн. на розрахунковий рахунок Громадської організації "Запорізька регіональна асоціація рибопромисловість, орендарів та власників землі "Приазов'є" № 3221 в БО ЗРУ КБ "ПриватБанк" м. Запоріжжя МФО 313399.

За своїм змістом вищезазначена заява є заявою про зміну предмету позову.

Відповідності до ст. 22 ОСОБА_5 процесуального кодексу України (далі ГПК України), позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Оскільки у судовому засіданні 08.12.2014 було розпочато розгляд справи № 904/8752/14 по суті, про що зазначено у протоколі судового засідання від 08.12.2014, суд відмовляє у задоволенні даної заяви.

19.01.2015 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позову, з огляду на наступне.

На адресу ПАТ КБ "ПриватБанк" через платіжну систему VISA надходять фінансові претензії за операціями, які було здійснено через термінал № S1ZP0MVT.

Тому у відповідача викликає сумнів фактичне знаходження власників платіжних засобів, які є громадянами ОСОБА_6 Штатів Америки, під час проведення спірних транзакцій.

Також відповідач у відзиві на позов зазначає, що пунктом 3.7.1.3.1.3.1 договору банківського обслуговування за послугою "Еквайринг" у розділі "Права та обов'язки Банку" встановлено, що при підтвердженні Банком-емітентом або Платіжною системою факту шахрайського використання рахунку Платіжного засобу по заблокованій ОСОБА_7 має право утримувати кошти до закінчення процедури CHARGEBANK для проведення розслідування усіх обставин здійснення ОСОБА_7 без яких-небудь штрафних санкцій за затримку платежу.

19.01.2015 відповідач подав до суду клопотання про надсилання на підставі ст. 90 ОСОБА_5 процесуального кодексу України до Прокуратури Запорізької області повідомлення про порушення законності Громадською організацією "Запорізька регіональна асоціація рибопромисловців, орендарів та власників землі "Приазов'я", що містять ознаки кримінальних правопорушень. передбачених ч. 2 ст. 359 та ч. 2 ст. 361 Кримінального кодексу України.

Відповідно до статті 77 ОСОБА_5 процесуального кодексу України, в межах строків передбачених статтею 69 ОСОБА_5 процесуального кодексу України, у судовому засіданні 19.01.2015 було оголошено перерву до 26.01.2015.

У судовому засіданні 26.01.2016 судом за власної ініціативи було вирішено здійснювати розгляд даної справи з фіксуванням судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Для підготовки звукозаписувального технічного засобу в засіданні оголошено перерву до 26.01.15 о 14:00 год.

Згідно з частиною 7 статті 80-1 ОСОБА_5 процесуального кодексу України на вимогу хоча б одного учасника судового процесу у суді першої чи апеляційної інстанції при розгляді справи по суті або за ініціативою суду здійснюється фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Після перерви розгляд справи продовжено. У наступних судових засіданнях здійснювалось фіксування судового процесу у справі № 904/8782/14 за допомогою технічних засобів, а саме: автоматизованої системи "Документообіг господарських судів". Для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер № 1011106МС35000.

На вимогу суду позивачем надано оригінали чеків, які свідчать про проведення відповідних транзакцій. Дані документи, відповідно до положень ч. 3 ст. 36 ГПК України, залучені судом до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.15 копії матеріалів справи № 904/8782/14 надіслано на адресу Прокуратури Запорізької області для проведення перевірки наявності/відсутності протиправних діянь з боку позивача, направлених на порушення майнових прав третіх осіб шляхом безпідставного перерахуванням грошових коштів. Зобов'язано сторони сприяти в проведенні перевірки та повідомити Господарський суд Дніпропетровської області про результати перевірки Прокуратурою Запорізької області наведених в ухвалі обставин. Провадження у справі № 904/8782/14 зупинено на час проведення перевірки Прокуратурою Запорізької області.

10.03.15 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшов лист прокуратури Запорізької області (вих. ОН/4-208 вих-15 від 03.03.15), в якому зазначається, що надані судом копії матеріалів справи скеровано до Бердянської міжрайонної прокуратури Запорізької області для вирішення питання в порядку ст. 214 КПК України щодо наявності ознак злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

14.05.2015 через канцелярію Господарського суду Дніпропетровської області від Громадської організації "Запорізька регіональна асоціація рибопромисловців, орендарів та власників землі "Приазов'я" надійшла заява від 07.05.2015 № 6, в якій вона зазначає, що ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2015 у справі № 904/8782/14, копії матеріалів справи № 904/8782/14 було надіслано на адресу Прокуратури Запорізької області для проведення перевірки наявності/відсутності протиправних діянь з боку позивача у справі, але станом на сьогоднішній день ніяких дій щодо проведення перевірки здійснено не було.

ОСОБА_5 суду Дніпропетровської області від 18.05.15 повідомлено позивача у справі, що згідно листа Прокуратури Запорізької області від 03.03.2015 № 04/4-208вих-15 було повідомлено господарський суд, що надані судом копії матеріалів справи скеровано до Бердянської міжрайонної прокуратури Запорізької області для вирішення питання в порядку ст. 214 КПК України щодо наявності ознак злочину, передбаченого ст. 190 КК України.

29.05.2015 до Господарського суду Дніпропетровської області надійшов лист Бердянської міжрайонної прокуратури, в якому повідомляє, що 20.03.15 Бердянською міжрайонною прокуратурою, на виконання вимог ухвали Господарського суду Дніпропетровської області, надіслано матеріали справи № 904/8782/14 до Бердянського МВ ГУМВС України в Запорізькій області для вирішення питання в порядку ст. 241 КПК України. За даним фактом 20.03.2015 було внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001118 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

22.10.2015 позивач надіслав клопотання (вих. № 26 від 20.10.15) про поновлення провадження у справі, в якому зазначає, що 29.09.15 слідчим СВ Бердянського МВ ГУ МВС України в Запорізькій області винесено постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001118 від 20.03.15, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та надав відповідну постанову.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2015 поновлено провадження у справі з 22.10.2015 та призначено колегіальний розгляд справи.

Розпорядженням керівника апарату суду від 22.10.2015 призначено повторний автоматичний розподіл справи № 904/8782/14. Відповідно до протоколу про автоматичний розподіл справ між суддями (повторний розподіл) від 22.10.2015 колегіальний розгляд справи № 904/8782/14 призначено у складі: головуючий колегії - ОСОБА_1, суддя Золотарьова Я.С., суддя Юзіков С.Г.

Ухвалою суду від 22.10.2015 справу № 904/8782/14 прийнято до розгляду колегіально у складі трьох суддів: головуючий колегії ОСОБА_1, суддя Золотарьова Я.С., суддя Юзіков С.Г. та її розгляд призначено на 16.11.2015.

16.11.2015 від відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 16.11.2015, відповідно до ст. 77 ОСОБА_5 процесуального кодексу України, було оголошено перерву до 08.12.2015.

04.12.2015 через канцелярію суду від позивача надійшли пояснення, в яких він зазначив, що матеріалами досудових розслідувань підтверджено законність проведення через POS-термінал № S1ZР0MVT транзакцій та спростовано претензії американських банків. Таким чином, відповідач обмежує право клієнта розпоряджатись власними коштами без існування на те законних підстав. Також, позивач у даних поясненнях просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 90000 грн.

08.12.2015 відповідач подав до суду клопотання про призначення у справі почеркознавчої експертизи документів, оскільки, на його думку, з наданих позивачем чеків вбачається відмінність у виконанні підписів від імені однієї особи на різних документах.

08.12.2015 позивач звернувся до суду з клопотаннями про витребування у представництва "Віза Інтернешнл Сервіс Есоусіейшн" інформації щодо власників карткових рахунків банків США згідно переліку та про витребування у Головному центрі обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформації стосовно того, чи перетинали громадяни ОСОБА_6 Штатів Америки WALES ARTUR, SMITH WILLIAM, WALLS M JAMES, MONROE PIERRE, THATCER MARGARET, WALES M JESSICA, WALES M MICHAEL державний кордон України у вересні 2013 року.

У судовому засіданні 08.12.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2013 року, згідно анкети-заявки на підключення до послуг "Еквайрингу", між Громадською організацією "Запорізька регіональна асоціація рибопромисловців, орендарів та власників землі "Приазов'я" (далі - позивач) та Публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" (далі - відповідач, банк) укладено договір на підключення до послуги "Еквайринг" банківського терміналу для проведення фінансових операцій (арк. с. 97). Договір про надання послуг "Еквайринг" знаходиться у матеріалах справи на елекронному носії (арк. с. 80), а також у загальному доступі у мережі Інтернет на сайті http://www.privatbank.ua., підписавши який позивач погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг (які розміщенні на сайті банку http://www.privatbank.ua), Тарифами банку, Інструкцією "Порядок проведення операцій з використанням платіжних карток", а також зобов'язався регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті http://www.privatbank.ua.

На виконання вищевказаної заявки, 13.08.2013 був встановлений термінал № S1ZP0MVT в приміщенні ГО "Приазов'я", що підтверджується актом приймання-передачі обладнання та інструкцій (арк. с. 7).

В період часу з 13.08.2013 по 26.09.2013 через термінал № S1ZP0MVT, за допомогою пластикових банківських карток, було здійснено транзакції на загальну суму 461 121,21 грн., з яких успішно були проведені 49 на загальну суму 230 000 грн.

У жовтні 2013 відповідач надіслав позивачеві повідомлення про фінансові претензії згідно трансакцій виконаних за допомогою карток за номерами: ************3917 на суму 5000 грн. (арк. с. 13), ************6181 на суму 5000 грн. (арк. с. 19), ************4006 на суму 5000 грн. (арк. с. 25), ************1133 на сум 5000 грн. (арк. с. 31), ************3917 на суму 5000 грн. (арк. с. 37), , ************3687 на суму 5000 грн. (арк. с. 43), ************8097 на суму 5000 грн. (арк. с. 49), ************6572 на суму 5000 грн. (арк. с. 55).

У даних повідомленнях зазначено, що банками-емітентами за вказаними платіжними картками направлені фінансові претензії на адресу еквайера.

Також, відповідач витребував у позивача повний пакет документів: термінальний чек з підписом, форму замовлення, акт виконаних робіт, листування з клієнтом, пояснення підприємства про проведення операції, фіскальні чеки та інші документи, які підтверджують надання послуг власникам вищеперерахованих карток, та які доказують, що шахрайства не було та операції були проведені за всіма правилами.

На дані повідомлення про фінансові претензії, позивачем були надані відповіді та відповідні документи, а саме термінальні чеки, пояснення підприємства про проведення операції, фото устаткування з місця прийому внесків (арк. с. 14-18, 20-24, 26-30, 32-35, 38-42, 44-48, 50-54, 56-60).

Фінансових претензій за трансакціями згідно карток: ************2156 на суму 5000 грн., ************5951 на суму 5000 грн., ************7937 на суму 5000 грн., ************5569 на суму 5000 грн., ************8829 на суму 5000 грн., ************2589 на суму 5000 грн., ************6446 на суму 5000 грн., ************4566 на суму 5000 грн., ***********4788 на суму 5000 грн., ***********8926 на суму 5000 грн. (арк. с. 61-70) від банка-еквайера на адресу позивача не надходило.

Таким чином, згідно вказаних трансакцій банк не перерахував на рахунок позивача грошові кошти у розмірі 90000 грн.

Позивач неодноразово, а саме листами від 26.09.2013 вих. № 33, від 03.10.2013 вих.№ 38 та від 18.10.2013 № 78, звертався до відповідача з вимогою перерахувати на його рахунок утримувані банком грошові кошти (арк. с. 159-161). Дані листи були отримані філією Запорізького регіонального управління ПАТ КБ "ПриватБанк", про що свідчать відмітки на примірниках листів, та залишені останнім без виконання.

Як зазначає відповідач, на його адресу надійшли запити від американських банків, в яких вони заявляють, що проведені трансакції по терміналу № S1ZP0MVT є шахрайськими, а платіжні картки є дублікатами оригіналів.

У процесі моніторингу працівниками банку були виявлені високоризикові операції, які здійснювались по терміналу № S1ZP0MVT, що слідує з матеріалів службового розслідування, проведеного службою безпеки ПАТ КБ "ПриватБанк" (арк. с. 103-106).

Згідно листа від 07.05.2014 Управлінням СБУ в Запорізькій області у зв'язку з проведенням досудового розслідуванням у кримінальному провадженні № 0000097, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.359 та ч.2 ст.361 КК України з ПАТ КБ "ПриватБанк" було витребувано інформацію щодо спірних трансакцій (арк. с. 98).

У зв'язку з вищевикладеними обставинами, видачу частини коштів на суму 2554100 грн. банком було заблоковано. Заблоковані кошти в сумі 250034, 40 грн. залишилися на транзитному рахунку банку по розрахункам з торговими точками (254100 грн., з яких комісія банку 4065, 60 грн.), про що листом від 29.05.2014 № 20.1.0.0.0/7-20140522/1355 повідомлено заступника начальника слідчого відділу управління СБУ в Запорізькій області у відповідь на запит від 07.05.2014 № 59/14/2279 (арк. с. 100).

Як зазначає відповідач у відзиві на позовну заяву, в подальшому договір про надання послуг еквайрингу було розірвано. Позивач проти цього не заперечує. Дана обставина також підтверджується актом приймання-передачі обладнання та інструкції 18.11.2013, згідно якого позивач повернув відповідачеві термінал № S1ZP0MVT, копія якого міститься в матеріалах справи.

Отже, на момент розгляду даної справи договір про надання послуг еквайрингу є розірваним.

Відповідно до ст. 35 ОСОБА_5 процесуального кодексу України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Позивач, вважає утримання відповідачем його коштів у розмірі 90000 грн. незаконним, а тому просить суд стягнути з відповідача вищевказану суму грошових коштів.

Оцінюючи подані докази за своїми внутрішніми переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судових засіданнях всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частинами 2, 3 ст. 342 ГК України передбачено, що суб'єктам господарювання, які мають самостійний баланс, рахунки відкриваються для розрахунків за продукцію, виконані роботи, надані послуги, для виплати заробітної плати, сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), а також: інших розрахунків, пов'язаних з фінансовим забезпеченням їх діяльності. Суб'єкт підприємництва має право відкривати рахунки для зберігання грошових коштів, здійснення всіх видів операцій у будь-яких банках України та інших держав за своїм вибором і за згодою цих банків у порядку, встановленому Національним банком України.

Згідно ч. 3-5 ст. 341 ГК України, безготівкові розрахунки можуть здійснюватися у формі платіжних доручень, платіжних вимог, вимог-доручень, векселів, чеків, банківських платіжних карток та інших дебетових і кредитових платіжних інструментів, що застосовуються у міжнародній банківській практиці.

При безготівкових розрахунках усі платежі провадяться через установи банків шляхом перерахування належних сум з рахунку платника на рахунок одержувача або шляхом заліку взаємних зобов'язань і грошових претензій.

Установи банків забезпечують розрахунки відповідно до законодавства та вимог клієнта, на умовах договору на розрахункове обслуговування.

Згідно п.п. 1.9 ст. 1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» (далі - Закон) еквайринг - послуга технологічного, інформаційного обслуговування розрахунків за операціями, що здійснюються з використанням електронних платіжних засобів у платіжній системі.

емітент спеціальних платіжних засобів - юридична особа, що є членом платіжної системи та здійснює емісію спеціальних платіжних засобів;

спеціальний платіжний засіб (платіжна картка тощо) - платіжний інструмент, що виконує функцію засобу ідентифікації, за допомогою якого держателем цього інструмента ініціюється переказ коштів з відповідного рахунка платника або банку, а також здійснюються інші операції, передбачені відповідним договором. За допомогою спеціальних платіжних засобів формуються документи за операціями із застосуванням спеціальних платіжних засобів або надаються інші послуги держателям спеціальних платіжних засобів;

міжнародна платіжна система - платіжна система, в якій платіжна організація може бути як резидентом, так і нерезидентом і яка здійснює свою діяльність на території двох і більше країн та забезпечує проведення переказу коштів у межах цієї платіжної

системи, у тому числі з однієї країни в іншу;

торговець - суб'єкт підприємницької діяльності, який, відповідно до договору з еквайром або платіжною організацією, приймає до обслуговування платіжні інструменти з метою проведення оплати вартості товарів чи послуг (включаючи послуги з видачі коштів у готівковій формі);

Відповідно до ст. 9 зазначеного вище закону обробка та передача в межах України електронних та паперових документів на переказ, документів за операціями із застосуванням спеціальних платіжних засобів та документів на відкликання можуть здійснюватися за допомогою як внутрішньодержавних, так і міжнародних платіжних систем, що діють в Україні. Порядок діяльності платіжної системи визначається її правилами, встановленими платіжною організацією відповідної платіжної системи.

Договором банківського обслуговування за послугою "Еквайринг" у розділі "Права та обов'язки Банку" передбачено:

3.7.1.3.1.2 Не відшкодовувати торговцеві суми платежів, якщо трансакція проведена з порушенням обов'язків торговця за справжніми умовами і правилами надання послуги еквайринга.

3.7.1.3.1.3 ОСОБА_7 має право затримати оплату будь-якої трансакції на термін зверху терміну відшкодування з метою перевірки достовірності платіжного засобу, за яким проведена трансакція і дотримання торговцем вказаних умов і правил надання послуг еквайринга, письмово повідомивши при цьому торговця протягом 3-х робочих днів. Перевірка здійснюється шляхом запиту копій документів товарно-касового обліку, копій чеків терміналу (Сліпів Імпринтера), пояснень співробітників торговця з приводу обставин здійснення трансакції і т. д. У разі, якщо по запиту банку-еквайєра банк-емітент підтверджує достовірність трансакції по платіжному засобу утримувача, заблокована сума повертається торговцеві.

3.7.1.3.1.3.1. При підтвердженні банком-емітентом або платіжною системою факту шахрайського використання рахунку платіжного засобу по заблокованій трансакції банк має право утримувати кошти до закінчення процедури СНАRGEВАСК для проведення розслідування усіх обставин здійснення трансакції без яких-небудь штрафних санкцій за затримку платежу.

3.7.1.3.1.19. Банк за результатами моніторингу операцій оплати з використанням Карт або в разі опротестування платіжних операцій користувачем, емітентом або платіжною організацією платіжної системи має право призупинити відшкодування коштів на рахунок Компанії/ торговця для встановлення ініціатора та правомірності переказу.

3.7.1.5.4. Банк не несе відповідальності за затримку в платежах, якщо затримка була викликана недотриманням торговцем п.п. 3.7.1.2.2.20, а також у випадках передбачених п.п. 3.7.1.3.1.2. і 3.7.1.3.1.3. цих Правил.

За умовами п.п. 3.7.1.3.2.5 договору, відповідач зобов'язався відшкодовувати суми трансакції, проведених в торгово-сервісній мережі позивача за платіжними реквізитами останнього у валюті України та у строки, зазначені в анкеті-заяві на підключення до послуги «еквайринг».

Обов'язком відповідача є зараховувати кошти, які надійшли по електронних розрахункових документах протягом операційного дня у день їхнього одержання (п. 3.1.1.27.1 договору).

Як зазначалось вище, позивачем, на запит банку та на виконання умов пункту 3.7.1.3.1.3, було надано копії документів товарно-касового обліку, копії чеків терміналу та пояснення співробітників позивача з приводу обставин здійснення трансакцій.

На вимогу суду, 21.06.2015 позивачем надано оригінали чеків, які свідчать про проведення відповідних трансакцій. Дані документи залучені судом до матеріалів справи (арк. с. 119-120).

З наданих позивачем чеків РОS-терміналу S1ZP0MVT вбачається відмінність у виконанні підписів від імені однієї особи на різних документах, також те, що 18 операцій, проведених 24 вересня 2013 року, були виконані у нічний час (з 23 до 00 години). Всі операції здійснювались з інтервалом 10-30 секунд.

Крім того, з матеріалів службового розслідування, проведеного службою безпеки ПАТ КБ «ПриватБанк» (висновок від 21.11.2013) слідує, що операції в РОS-терміналі проводилися з читанням магнітної стрічки і коректним введенням ПІН-коду карток, що свідчить про фізичну присутність картки чи її дублікату в момент їх проведення.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України обов'язковою умовою відповідальності за порушення зобов'язання є вина особи, необхідно встановити наявність/відсутність протиправних діянь з боку позивача та/чи відповідача, направлених на порушення майнових прав та заволодіння майном (грошовими коштами) позивача та/чи відповідача у даній справі.

На підставі вищевикладеного, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 26.01.2015 копії матеріалів справи № 904/8782/14 надіслано на адресу Прокуратури Запорізької області для проведення перевірки наявності/відсутності протиправних діянь з боку позивача, направлених на порушення майнових прав третіх осіб шляхом безпідставного перерахуванням грошових коштів.

29.09.2015 слідчим СВ Бердянського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_8 винесена постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001118 від 20.03.2015, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, відповідно до якої вищезазначене кримінальне правопорушення закрите у зв'язку з відсутністю в діянні ГО "ЗРАРОВЗ "Приазов'я" складу кримінального правопорушення (арк. с. 142).

Також, у ході досудового розслідування, проведеного Слідчим відділом Бердянського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, не знайдено підтвердження даних щодо використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації та несанкціонованого втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп'ютерів), що призвело до витоку, підробки інформації та порушення встановленого порядку її маршрутизації.

Постановою встановлено, що за процедурами оскаржень 49 претензій, заявлених американськими банками щодо проведених трансакцій за пластиковими платіжними картками через РОS-термінал № S1ZP0MVT, відповідач обґрунтовано підтвердив проведення трансакцій на суму 195000 грн. як такі, що проведені без порушень міжнародних банківських операцій.

Претензії від американських банків з приводу незаконних переказів грошових коштів, у період часу з серпня по жовтень 2013 року, на рахунки вітчизняних підприємств, у тому числі і на адресу ГО "ЗРАРОВЗ "Приазов'я" не надходили. Громадяни США із заявами про втрату банківських пластикових карток або особистих документів на території України, не звертались (арк. с. 142).

Отже, в ході проведення комплексу слідчих (розшукових) дій за вищенаведеними фактами, слідством не здобуто будь-яких даних або доказів про наявність в діях позивача ознак кримінальних правопорушень.

Крім того, відповідачем не доведено надходження за спірними трасакціями від американських банків запитів щодо того, що проведені трасакції по терміналу № S1ZP0MVT були шахрайськими, а платіжні картки, використані при їх здійсненні, є дублікатами оригіналів.

Надана відповідачем претензія фінансової установи від 01.10.2013 стосовно платіжної картки ************9692 (арк. с. 114-118) не приймається судом до уваги, оскільки трансакції, що здійснювались за допомогою платіжної картки ************9692 не є предметом розгляду даної справи.

Підпунктами 8.1, 8.4 ст. 8 Закону передбачено, що банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу, банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

За приписами п.п. 30.1 ст. 30 Закону переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Статтею 37 Закону передбачено відкладальну умову: якщо для встановлення правомірності переказу банк-еквайр, за результатами моніторингу або в разі опротестування переказу держателем, емітентом або платіжною організацією платіжної системи, має право призупинити завершення переказу на час, передбачений правилами відповідної платіжної системи, але не більше ніж на дев'яносто календарних днів. У разі правомірності переказу еквайр має завершити переказ.

Згідно з ч. 1 ст. 32 ОСОБА_5 процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріали справи не містять інших доказів як-то запитів до представництва "Віза Інтернешнл Сервіс Есоусіейшн" інформації щодо власників карткових рахунків банків США згідно переліку та до Державної прикордонної служби України про надання інформації стосовно того, чи перетинали громадяни ОСОБА_6 Штатів Америки WALES ARTUR, SMITH WILLIAM, WALLS M JAMES, MONROE PIERRE, THATCER MARGARET, WALES M JESSICA, WALES M MICHAEL державний кордон України у вересні 2013 року та будь-яких інших належних та допустимих доказів правомірності призупинення завершення переказу грошових коштів за спірними трансакціями.

Частиною 1 статті 22 ОСОБА_5 процесуального кодексу України встановлено, що сторони користуються рівними процесуальними правами.

Відповідно до ст. 38 ОСОБА_5 процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів.

Відповідачем не надано належного обґрунтування неможливості самостійно отримати вказані у вищезазначених клопотаннях докази та/або відмову відповідних організацій у їх наданні за клопотанням відповідача, а тому господарський суд не вбачає підстав для задоволення вищевказаних клопотань відповідача.

Згідно зі ст. 387 Цивільного кодексу України власник майна має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа їм.

Відповідно до ст. 397 Цивільного кодексу України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

Як передбачено ст. 400 Цивільного кодексу України недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз указаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Оскільки, як встановлено судом вище, договір про надання послуг еквайрингу, укладений між позивачем та відповідачем, на момент розгляд уданої справи є розірваним, то утримання відповідачем грошових коштів у розмірі 90000 грн. є безпідставним.

Відповідно до викладеного, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача грошових коштів у сумі 90000 грн. є правомірною та обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо клопотання відповідача про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 41 ОСОБА_5 процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" від 23.03.2012 № 14 передбачено, що відповідно до статті 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду. Водночас і згідно з частиною першою статті 41 ГПК експертиза призначається для з'ясування питань, що потребують спеціальних знань. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду, зокрема, про відповідність окремих нормативних актів вимогам закону, про правову оцінку дій сторін тощо.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може бути здійснено господарським судом з призначенням відповідної судової експертизи.

Відповідачем не обґрунтовано можливість фактичного проведення експертом судової почеркознавчої експертизи, з огляду на обставини справи та, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що призначення судової експертизи є недоцільним у розгляді даної справи та призведе до затягування її розгляду.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, стягуються з відповідача на користь позивача у розмірі 1827 грн.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50; ідентифікаційний код 14360570) на користь Громадської організації "Запорізька регіональна асоціація рибопромисловців, орендарів та власників землі "Приазов'я" (71114, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. Шаумяна, 2; ідентифікаційний код 26122137) грошові кошти у розмірі 90000 грн. та витрати зі сплати судового забору у розмірі 1827 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 14.12.2015

Головуючий колегії ОСОБА_1

Суддя Я.С. Золотарьова

Суддя С.Г. Юзіков