ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2015 р.Справа № 916/2831/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Разюк Г.П.,
суддів:Петрова М.С., Колоколова С.І.
при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

за участю представника від відповідача - Пурдіка В.В., довіреність №350/174/20/18, дата видачі : 06.01.15р;
/позивач не використав законного права на участь у судовому засіданні та у поясненнях від 04.12.2015р. просив розглянути справу без його участі за наявними матеріалами/

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Концерну "Техвоєнсервіс", м. Київ
на рішення господарського суду Одеської області від 29 вересня 2015 р.
по справі № 916/2831/15
за позовом скаржника
до Військової частини НОМЕР_1
про стягнення 76782 грн. 86 коп.,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2015 року Концерн "Техвоєнсервіс" звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до Військової частини А 0800 /далі ВЧ А 0800/ про стягнення 76782,86грн. у тому числі: 42000грн. основного боргу за ремонт автомобіля, 31717,44грн. втрат від інфляції за період з 1.02.13р. по 31.05.15р. та 3065,41грн. 3% річних за період з 1.02.13р. по 8.07.15р.. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача судовий збір.
В обґрунтування позовних вимог Концерн "Техвоєнсервіс" послався на порушення умов договору про надання послуг №36 від 13.12.2012р., який укладався з право попередником відповідача, та приписи ч. 1 п. 2 ст. 207, п. 1 ст. 208, 625 Цивільного кодексу України, ст. 193 ГПК України.
Рішенням господарського суду Одеської області від 29.09.2015р. /суддя Д`яченко Т.Ф./ позов задоволено частково, стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 суму основного боргу у розмірі 42000грн. та 1004,84 грн. судового збору, в іншій частині позову відмовлено, оскільки відсутні докази моменту виникнення зобов`язання за п.4.3 договору позаяк в акті приймання передавання робіт не зазначено дату.
Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням господарського суду, Концерн "Техвоєнсервіс" звернувся до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Одеської області від 29.09.2015р. та прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі.
Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що рішення прийнято на підставі не повністю досліджених доказів, з порушенням та недотриманням норм процесуального та матеріального права. Також позивач вважає, що суд був упереджений та не об`єктивно ставився до нього.
Концерн "Техвоєнсервіс" не погоджується з висновком суду першої інстанції про неможливість встановлення дати прострочення виконання у ВЧ НОМЕР_1 свого зобов`язання по сплаті вартості послуг, з огляду на те, що позивачем надавався лист за вих. №225/к/1932-5 від 04.12.2012р., у якому зазначався номер договору та акт приймання-передавання, де було зазначено дата від 03.12.2012р. але дані факти не були взяті судом до уваги.
Також скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що відповідно до Указу Президента України Про часткову мобілізацію від 17.03.2014р. за №4466 Концерн "Техвоєнсервіс" було залучено до виконання мобілізаційних завдань тому не сплата існуючої заборгованості призведе до заборгованості перед працівниками концерну та до неможливості здійснення ремонтних робіт військової бронетехніки.
В запереченнях на апеляційну скаргу та у судовому засіданні представник відповідача просив в задоволенні вимог, викладених в скарзі, відмовити у повному обсязі.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та заслухавши представника відповідача, судова колегія прийшла до висновку про наявність підстав для скасування рішення в частині відмови в стягненні інфляційних та річних відсотків з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено господарським судом першої інстанції, між військовою частиною НОМЕР_2 (далі замовник), яка є право попередником відповідача відповідно до Директиви Міністерства оборони України №Д322/1/39 від 4.11.14р., та Концерном "Техвоєнсервіс" (далі виконавець) укладено договір про надання послуг за кошти державного бюджету за №83 від 15.11.2012р..
Згідно п.п. 1.1 виконавець зобов`язується надати послуги з ремонту (модернізації) спеціального автомобіля у кількості однієї одиниці, в терміни та за цінами, що визначені у цьому договорі, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити ці послуги.
П.п. 2.1 визначено, що ремонтні роботи проводяться на виробничих потужностях виконавця у відповідності до вимог нормативно-технічної документації. Двигун та КПП для проведення робіт поставляються замовником. Закупівля сировини, матеріалів та інших виробів для проведення ремонтних робіт здійснюється виконавцем.
У відповідності до п.п. 2.3 приймання автомобіля за кількістю та якістю здійснюється замовником в присутності представника виконавця та підписанням акту приймання-передачі уповноваженими представниками сторін та затверджується печатками.
Також згідно до п.п. 2.7 приймання-передавання автомобіля після проведення ремонтних робіт здійснюється у відповідності з вимогами нормативно-технічної документації та оформлюється актом приймання-передавання і акт наданих послуг, який підписується уповноваженими особами виконавця і представника замовника та затверджується печатками.
У відповідності до умов договору, а саме п.п. 3.1, замовник зобов`язаний надати автомобіль у розпорядження виконавця, забезпечити приймання наданих послуг на умовах цього договору, сплатити вартість наданих послуг.
Виконавець зобов`язується надавати послуги в порядку та в строки, визначені цим договором, нести всі ризики, яких може зазнати автомобіль з моменту підписання акту приймання-передачі виконавцю до моменту його передачі замовнику згідно умов передбачених у п.п. 2.7 цього договору.
Згідно з п.п. 4.3 розрахунки з виконавцем здійснюються за фактично надані послуги та за фактично отримані послуги замовником на підставі належним чином оформленого акту приймання-передавання та акту наданих послуг. Розрахунок здійснюється протягом 10 банківських діб з моменту підписання акту приймання-передавання та акту наданих послуг замовником.
За порушення строків розрахунків замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі 0,1% від суми, що прострочена, але не менше подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення /п.п. 6.4/.
Сторони узгодили, що договір діє до 30.12.2012р. і в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов`язань.
У відповідності до умов укладеного договору Концерн "Техвоєнсервіс" здійснив ремонт (модернізацію) автомобіля УРАЛ-375 вартістю 42000 грн., що підтверджується актом приймання - передавання б/н, затвердженим представниками Концерну "Техвоєнсервіс" та ВЧ НОМЕР_2 . В зазначеному акті дійсно не вказано конкретну дату його складання, але в трьох місцях чітко зазначено 2012 рік, в якому відбулася ця подія, отже вона не могла статися пізніше 31.12.2012р.. Таким чином, з урахуванням умов п.4.3 договору оплата виконаних робіт мала відбутися не пізніше 16.01.13р., а інфляційні та річні відсотки позивач обрахував починаючи з 1.02.13р., що є цілком обґрунтованим. Означене свідчить про хибність висновку господарського суду про невизначеність моменту виникнення прострочення виконання зобов`язання по оплаті виконаних робіт, що також підтверджується стягненням судом основного боргу, яке без настання строку виконання зобов`язання є неможливим.
У претензії за №225/к/39п від 25.06.2015р. Концерн "Техвоєнсервіс" направленої на адресу ВЧ НОМЕР_1 , зазначалось про заборгованість з ремонту спеціального автомобіля УРАЛ-375 у розмірі 42000грн. з вимогою про погашення зазначеної заборгованості /а.с. 44-45/.
У листі-відповіді від 22.07.2015р. за №350/174/20/914/пс, ВЧ НОМЕР_1 пропонувала стягнення зазначеної заборгованості в судовому порядку та зазначала, що заборгованість ВЧ НОМЕР_2 перед Концерном "Техвоєнсервіс" у розмірі 42000 грн. не обліковується, у зв`язку з відсутністю первинних документів, які були втрачені після тимчасової анексії АР Крим, на території якого розміщувалась ВЧ НОМЕР_2 /а.с. 63-64/.
Договір, за яким виникло зобов`язання, недійсним не визнавався, отже згідно до ст. 629 ЦК України він є обов`язковим для виконання сторонами, відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобов`язання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з вимогами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Колегією перевірено розрахунок позивача щодо суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляції, та 3 % річних та встановлено його обґрунтованість.
За викладених обставин, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційної скарги Концерну "Техвоєнсервіс" та наявність відповідно до ст. 104 ГПК України підстав для скасування рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2015 в частині відмови у стягненні інфляційних та річних відсотків з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Згідно із ст.49 ГПК України судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія, -

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Концерну "Техвоєнсервіс" задовольнити, рішення Господарського суду Одеської області від 29.09.2015 у справі №916/2831/15 скасувати частково, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:
«Позов Концерну "Техвоєнсервіс" задовольнити.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь Концерну "Техвоєнсервіс" 42000грн. основного боргу, 31717,44грн. втрат від інфляції, 3065,41грн. 3% річних та 1827грн витрат по сплаті судового збору за подання позову.»
2. Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь Концерну "Техвоєнсервіс" 2009,7грн витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.
Видачу наказів за постановою з зазначенням повних реквізитів сторін доручити Господарському суду Одеської області.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 11.12.15р.

Головуючий суддя Г.П. Разюк
Суддя М.С. Петров
Суддя С.І. Колоколов