КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" грудня 2015 р. Справа№ 910/6983/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Яковлєва М.Л.

суддів: Ільєнок Т.В.

Рудченка С.Г.

секретар судового засідання - Пугачова А.С.,

за участю представників сторін: згідно протоколу судового засідання від 10.12.2015 року по справі № 910/6983/15-г (в матеріалах справи)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Полтавської області на рішення господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 25.06.2015 року) по справі № 910/6983/15-г (суддя Бондарчук В.В.).

За позовом Прокурора Кременчуцького району Полтавської області

до 1 Полтавської обласної державної адміністрації

2 Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської

області

3 приватного підприємства "НВТО Кременчук-Пласт"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державна інспекція сільського господарства у Полтавській області

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Рокитненська сільська рада

про визнання недійсними і скасування розпоряджень, договорів,

повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Кременчуцького району Полтавської області звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Полтавської обласної державної адміністрації, Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області та Приватного підприємства "НВТО Кременчук-Пласт" про:

- визнання недійсним та скасування розпорядження Кременчуцької районної державної адміністрації від 25.07.2012 №493 "Про погодження надання в оренду водних об'єктів ПП "НВТО Кременчук-Пласт на території Рокитненської сільської ради";

- визнання недійсним та скасування розпорядження голови Полтавської обласної державної адміністрації від 25.09.2013 №415 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки";

- визнання недійсним та скасування розпорядження голови Кременчуцької районної державної адміністрації від 30.10.2012 №722 "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою", розпорядження голови Кременчуцької РДА від 29.12.2012 №1049 "Про внесення змін до розпорядження голови Кременчуцької РДА від 30.10.2012 №722", розпорядження голови Кременчуцької РДА від 26.06.2013 №190 "Про внесення змін до розпоряджень голови Кременчуцької РДА від 30.10.2012 №722 та від 29.12.2012 №1049";

- визнання недійсним договору оренди земельної ділянки водного фонду від 30.10.2013, укладеного між Полтавською ОДА та ПП "НВТО Кременчук-Пласт (зареєстрований у реєстраційній службі Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області від 29.11.2013 - номер запису про інше речове право 3749036);

- визнання недійсним договору оренди водного об'єкта від 03.08.2012, укладеного між Кременчуцькою РДА та ПП "НВТО Кременчук-Пласт" (зареєстрований 17.10.2012 за №5 у книзі записів реєстрації договорів оренди);

- зобов'язання Приватного підприємства "НВТО Кременчук-Пласт" повернути земельну ділянку водного фонду площею 29,9 га (кадастровий номер :08:000:1598) Полтавській обласній державній адміністрації.

Рішенням господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року у справі № 910/6983/15-г у позові відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням місцевого суду, прокурор звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду та просить скасувати рішення та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційну скаргу скаржник мотивує тим, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи та має місце невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого суду обставинам справи.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу заступника прокурора Полтавської області по справі № 910/6983/15-г передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Яковлєва М.Л., суддів Ільєнок Т.В., Куксов В.В.

У зв'язку з перебуванням судді Куксова В.В. у відпустці розпорядженням секретаря палати Київського апеляційного господарського суду від 11.08.2015 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/6983/15-г сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Ільєнок Т.В. та Тарасенко К.В.

Ухвалами Київського апеляційного господарського суду від 13.08.2015 року відновлено заступнику прокурора Полтавської області строк на апеляційної скарги прийняти до провадження і призначено розгляд справи на 13.10.2015 року.

12.10.2015 року від приватного підприємства "НВТО Кременчук-Пласт" на підставі ст. 96 ГПК України надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач-3 просить у задоволенні апеляційної скарги прокурора на рішення господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 25.06.2015 року) по справі № 910/6983/15-г відмовити повністю, а рішення залишити без змін.

12.10.2015 року від Рокитненської сільської ради надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

У зв'язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2015 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/6983/15-г сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Ільєнок Т.В. та Куксов В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2015 року по справі № 910/6983/15-г прийнято апеляційну скаргу заступника прокурора Полтавської області на рішення господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 25.06.2015 року) по справі № 910/6983/15-г до провадження зазначеною колегією.

В зв'язку з неявкою представників відповідача-2 та третіх осіб, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.10.2015 року розгляд справи відкладено на 08.12.2015 року .

У зв'язку з переформуванням колегій Київського апеляційного господарського суду розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015 року здійснено заміну судової колегії та для розгляду апеляційної скарги по справі № 910/6983/15-г сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Яковлєв М.Л., судді Ільєнок Т.В., Рудченко С.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015 року по справі № 910/6983/15-г прийнято апеляційну скаргу заступника прокурора Полтавської області до розгляду зазначеною колегією та призначено розгляд справи на 10.12.2015 року.

10.12.2015 року від Рокитненської сільської ради надішли клопотання про розгляд справи без їх участі.

10.12.2015 року від Полтавської обласної державної адміністрації надішли додаткові документи.

Прокурор в судових засіданнях надавав свої пояснення, якими підтримував доводи, що викладені в апеляційній скарзі, просив апеляційну скаргу задовольнити, а рішення господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити повністю.

Представник відповідача-1 в судовому засіданні надавав свої пояснення та просив рішення господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Представник відповідача-3 в судовому засіданні надавав свої пояснення та просив рішення господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Представник відповідача-2 та третіх осіб в судові засідання не з'являлись, як зазначено вище від Рокитненської сільської ради надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, щодо інших представників, то причини неявки вони не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення.

Враховуючи викладене, а також наявність в матеріалах справи всіх необхідних для перегляду рішення доказів, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутністю представників відповідача-2 та третіх осіб, проти чого також не заперечують представники прокурора та відповідача-1,3, присутні у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, виступ представника прокурора, відповідача-1 та відповідача-3, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року по справі № 910/6983/15-г - слід залишити без змін, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Слід зазначити, що відповідно ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відносини, пов'язані з орендою землі та водних об'єктів, регулюються, зокрема, Цивільним кодексом України, Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі» та Водним кодексом України.

Згідно зі статтею 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до ст. 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов'язковими до виконання на відповідній території.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» голова місцевої державної адміністрації на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, власних і делегованих повноважень, в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники управлінь, відділів та інших структурних підрозділів - накази. Розпорядження голів місцевих державних адміністрацій, прийняті в межах їх компетенції, є обов'язковими для виконання на відповідній території всіма органами, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами та громадянами.

Згідно зі ст. 17 Земельного кодексу України, п. 2 ст.21 Закону України Про місцеві державні адміністрації» державна адміністрація розпоряджається земельними ділянками в межах та відповідно до закону.

Згідно ст. 2 Водного кодексу України водні відносини в Україні регулюються цим Кодексом та іншими актами законодавства. Зокрема, земельні відносини, що виникають під час користування водними об'єктами, регулюються відповідним законодавством України.

Статтею 51 Водного кодексу України (в редакції станом на момент видачі розпоряджень та укладення договорів оренди) визначено, що користування водними об'єктами (їх частинами) на умовах оренди здійснюється відповідно до вимог водного законодавства і регулюється цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

Згідно вимог ст. 85 Водного Кодексу України, порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством.

Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини, що виникають при використанні, зокрема, вод, регулюються цим Кодексом, нормативно-правовими актами про води, якщо вони не суперечать цьому Кодексу.

Нормами частини 5 ст. 122 Земельного кодексу України передбачено, що обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами 3, 4 і 8 цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Згідно з ч. 5 ст. 16 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб'єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування (ст. 116 Земельного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, 25.07.2012 року розпорядженням голови районної державної адміністрації № 493 погоджено ПП "НВТО Кременчук-Пласт" надання в оренду водних об'єктів (озеро № 1 - 1,37 га; озеро № 2 - 2,95 га; озера - 2,90 га; штучна водойма (копанка) - 3,18 га) для риборозведення та виробництва сільськогосподарської продукції загальною площею водного дзеркала 10,40 га, які знаходяться на території Рокитненської сільської ради за межами населених пунктів (а.с. 21, т.1).

03.08.2012 року на підставі зазначеного розпорядження між Кременчуцькою районною державною адміністрацією та приватним підприємством "НВТО Кременчук-Пласт" укладено договір оренди водного об'єкта (а.с. 29-30, т.1), за яким відповідач-2 передав в оренду, а відповідач-3 прийняв у строкове платне володіння та користування об'єкти (озера, штучна водойма, загальною площею водного дзеркала 10,40 га (озеро №1 - 1,37 га; озеро №2 - 2,95 га; озера - 2,90 га; штучна водойма (копанка) - 3,18 га) для риборозведення та виробництва сільськогосподарської продукції. Водні об'єкти розташовані за межами населених пунктів Рокитненської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

03.08.2012 року сторонами підписано акт приймання-передачі водного об'єкту (а.с. 144, т. 1).

30.10.2012 року розпорядженням голови районної державної адміністрації № 722 надано дозвіл на складення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 56,0 га у користування відповідача-3 для господарських потреб (риборозведення) із земель водного фонду за межами населених пунктів Рокитненської сільської ради (а.с. 22, т. 1).

29.12.2012 року розпорядженням голови районної державної адміністрації № 1049 внесено зміни розпорядження голови районної державної адміністрації № 722 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування ПП "НВТО Кременчук-Пласт"» для господарських потреб (риборозведення) із земель водного фонду та території Рокитнянської Сільської ради», а саме: замість «орієнтовною площею 56,0 га» читати «орієнтовною площею 30,0 га» (а.с. 23, т. 1).

26.06.2013 року розпорядженням голови районної державної адміністрації № 190 внесено зміни розпорядження голови районної державної адміністрації № 722 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування ПП "НВТО Кременчук-Пласт"» для господарських потреб (риборозведення) із земель водного фонду та території Рокитнянської Сільської ради», а саме: замість «для господарських потреб (риборозведення)» читати «для рибогосподарських потреб» (а.с. 24, т. 1).

26.07.2013 року Управлінням екології та природних ресурсів направлено на адресу відповідача-3 лист, в якому зазначено, що земельна ділянки площею 29,9 га не входить до регіонального ландшафтного парку «Кагамлицький» (а.с. 229,т. 1).

02.08.2013 року директор ПП "НВТО Кременчук-Пласт" звернувся до Полтавської обласної державної адміністрації з листом про затвердження проекту землеустрою та надання в оренду на 25 років земельну ділянку (а.с. 83, т.1).

19.08.2013 року Головне управління держземагенства у Полтавській області направило лист погодження до обласної державної адміністрації щодо прийняття розпорядження про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а.с. 88, т. 1).

25.09.2013 року розпорядженням голови обласної державної адміністрації № 415 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідача-3 на території Рокитненської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області (а.с. 25, т. 1). Зареєстровано право власності держави на земельну ділянку кадастровий номер :08:000:1598. Надано відповідачу-3 земельну ділянку кадастровий номер :08:000:1598 загальною площею 29,9 га земель водного фонду для рибогосподарських потреб на умовах довгострокової оренди терміном на 25 років із земель, не наданих у власність та користування.

30.10.2013 року на підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації № 415 від 25.09.2013 року, між Полтавською обласною державною адміністрацією та приватним підприємством "НВТО Кременчук-Пласт" укладено договір оренди землі (а.с. 26-28, т. 1), за умовами якого відповідач-1 надав, а відповідач-3 прийняв в строкове платне користування земельну ділянку водного фонду для рибогосподарських потреб, яка знаходиться за межами населених пунктів на території Рокитненської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області.

Згідно розділу ІІ договору оренди, в оренду передається земельна ділянка водного фонду (кадастровий номер :08:000:1598) загальною площею 29,9 га, у тому числі для рибогосподарських потреб - 29,90 га.

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки водного фонду не проведена.

Відповідно до розділу ІV орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі у грошовій формі в розмірі 205,68 грн. в рік за кожний гектар земельної ділянки водного фонду.

20.12.2013 року директор ПП "НВТО Кременчук-Пласт" звернувся до голови Рокитненської сільради з листом щодо надання згоди на будівництво господарського двору для риборозведення та виробництва сільськогосподарської продукції з допоміжними будівлями (а.с. 46, т. 1).

07.02.2014 року виконавчим органом Кременчуцького району Полтавської області прийнято рішення № 17 про надання згоди ПП "НВТО Кременчук-Пласт" на будівництво господарського двору для риборозведення та виробництва сільськогосподарської продукції з допоміжними будівлями на орендованій земельній ділянці площею 29,9 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Рокитненської сільради (а.с. 46, т. 1).

12.02.2015 року прокуратура Кременчуцького району звернулась до Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області з листом № 86-394 щодо правомірності надання в оренду ПП "НВТО Кременчук-Пласт" земельної ділянки водного фонду.

14.02.2015 року Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області відповіла по запит прокуратури, в кому зазначила, що земельна ділянка площею, 29,9 га підпадає під містобудівні потреби перспективного розвитку м. Кременчука та частково під розширення автомобільної дороги державного призначення. Вищезазначена земельна ділянка знаходиться в оренді ПП "НВТО Кременчук-Пласт" (а.с. 41, т. 1).

04.03.2015 року Державна інспекція сільського господарства в Полтавській області листом № 01-14/462 повідомила прокурора щодо того, що розпорядження голови Кременчуцької районної державної адміністрації № 722, № 415 та № 58 суперечать нормам чинного законодавства України (а.с. 42, т. 1).

У зв'язка з чим, прокурор Кременчуцького району Полтавської області звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до Полтавської обласної державної адміністрації, Кременчуцької районної державної адміністрації Полтавської області та Приватного підприємства "НВТО Кременчук-Пласт" про:

- визнання недійсним та скасування розпорядження Кременчуцької районної державної адміністрації від 25.07.2012 №493 "Про погодження надання в оренду водних об'єктів ПП "НВТО Кременчук-Пласт на території Рокитненської сільської ради";

- визнання недійсним та скасування розпорядження голови Полтавської обласної державної адміністрації від 25.09.2013 №415 "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки";

- визнання недійсним та скасування розпорядження голови Кременчуцької районної державної адміністрації від 30.10.2012 №722 "Про надання дозволу на складання проекту землеустрою", розпорядження голови Кременчуцької РДА від 29.12.2012 №1049 "Про внесення змін до розпорядження голови Кременчуцької РДА від 30.10.2012 №722", розпорядження голови Кременчуцької РДА від 26.06.2013 №190 "Про внесення змін до розпоряджень голови Кременчуцької РДА від 30.10.2012 №722 та від 29.12.2012 №1049";

- визнання недійсним договору оренди земельної ділянки водного фонду від 30.10.2013, укладеного між Полтавською ОДА та ПП "НВТО Кременчук-Пласт (зареєстрований у реєстраційній службі Кременчуцького районного управління юстиції Полтавської області від 29.11.2013 - номер запису про інше речове право 3749036);

- визнання недійсним договору оренди водного об'єкта від 03.08.2012, укладеного між Кременчуцькою РДА та ПП "НВТО Кременчук-Пласт" (зареєстрований 17.10.2012 за №5 у книзі записів реєстрації договорів оренди);

- зобов'язання Приватного підприємства "НВТО Кременчук-Пласт" повернути земельну ділянку водного фонду площею 29,9 га (кадастровий номер :08:000:1598) Полтавській обласній державній адміністрації.

Позов мотивовано тим, що Кременчуцька РДА не мала повноважень надавати дозвіл на розробку проекту землеустрою на відведення спірної земельної ділянки в оренду саме для ведення рибного господарства, оскільки такі повноваження надані ст. 122 Земельного кодексу України Полтавській обласній державній адміністрації.

Крім того, спірним розпорядженням Полтавської ОДА № 415 від 25.09.2013 року затверджено проект землеустрою, в порушення ст. 86 Водного кодексу України, п. "г" ст. 61 Земельного кодексу України.

Також прокурор зазначає, що передача відповідачеві-3 у користування земельної ділянки водного фонду площею 29,9 га проведено без проведення аукціону, тобто здійснена з порушенням ст. 61, 122, 123, 124, 134 Земельного кодексу України. Крім того, три водні об'єкти, які передані в оренду відповідачеві-3 за спірним договором оренди водного об'єкту від 03.08.2012 року, перебувають у користуванні останнього за відсутності укладених договорів оренди земельних ділянок.

Відповідно до частини 1 статті 58 Земельного кодексу України, до земель водного фонду належать землі, зайняті: а) морями, річками, озерами, водосховищами, іншими водними об'єктами, болотами, а також островами, не зайнятими лісами; б) прибережними захисними смугами вздовж морів, річок та навколо водойм, крім земель, зайнятих лісами; в) гідротехнічними, іншими водогосподарськими спорудами та каналами, а також землі, виділені під смуги відведення для них; г) береговими смугами водних шляхів.

Як визначено частиною 4 статті 59 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на час винесення спірних розпоряджень), громадянам та юридичним особам органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування із земель водного фонду можуть передаватися на умовах оренди земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення і берегових смуг водних шляхів, а також озера, водосховища, інші водойми, болота та острови для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, проведення науково-дослідних робіт тощо.

Частиною 1, 3 статті 85 Водного кодексу України (у редакції від 22.12.2011 р.) встановлено, що порядок надання земель водного фонду в користування та припинення права користування ними встановлюється земельним законодавством.

У тимчасове користування за погодженням з постійними користувачами земельні ділянки прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів можуть надаватися підприємствам, установам, організаціям, об'єднанням громадян, релігійним організаціям, громадянам України, іноземним юридичним та фізичним особам для сінокосіння, рибогосподарських потреб, культурно-оздоровчих, рекреаційних, спортивних і туристичних цілей, а також для проведення науково-дослідних робіт.

Частиною 3 статті 122 Земельного кодексу України (в редакції на момент прийняття розпоряджень) передбачено, що районні державні адміністрації на їх території передають земельні ділянки із земель державної власності (крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті) у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для ведення водного господарства.

Пунктом 12 розділу X Перехідні Положення. Земельного кодексу України передбачено, що до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзацах другому та четвертому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради з урахуванням вимог абзацу третього цього пункту, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Відповідно до статті 84 Земельного кодексу України право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі, зокрема, і районних державних адміністрацій.

Згідно зі статтею 17 Земельного кодексу розпорядження землями державної власності, у тому числі й надання їх у користування, належить до повноважень місцевих державних адміністрацій та здійснюється відповідно до вимог цього Кодексу.

Підставами набуття громадянами та юридичними особами права користування земельними ділянками із земель державної власності відповідно до статті 116 Земельного кодексу є рішення органів виконавчої влади в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або результати аукціону.

Статтею 124 Земельного кодексу (у редакції на момент прийняття розпоряджень) встановлено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній власності, здійснюється на підставі рішень відповідного органу виконавчої влади чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Таке положення узгоджується з вимогами статті 16 Закону № 161-XIV, згідно з якими укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом, або за результатами аукціону.

Районна державна адміністрація при здійсненні повноважень власника земель є вільною у реалізації права розпоряджатися землею та вільна у виборі суб'єкта щодо надання йому права користування землею в порядку, встановленому законом.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про землеустрій» видами - документації із землеустрою є проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Згідно зі статтею 1 вищевказаного закону передбачено, що документація із землеустрою - затверджені в установленому порядку текстові та графічні матеріали, якими регулюється використання та охорона земель державної, комунальної та приватної власності, а також матеріали обстеження і розвідування земель, авторського нагляду за виконанням проектів тощо.

Статтею 186 Земельного кодексу України передбачено, що розгляд і затвердження землевпорядної документації проводиться в такому порядку: проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок погоджуються в порядку, встановленому цим Кодексом, і затверджуються Верховною Радою, Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, встановлених цим Кодексом, розпоряджаються земельними ділянками або приймають рішення про зміну їх цільового призначення.

Статтею 186-1 Земельного кодексу України передбачено, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає є обов'язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що здійснює реалізацію державної політики у сфері земельних відносин.

Частина 10 статті 123 Земельного кодексу України регламентує, що рішенням про надання земельної ділянки у користування за проектом землеустрою щодо її відведення здійснюються:

затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; вилучення земельних ділянок у землекористувачів із затвердженням умов вилучення земельних ділянок (у разі необхідності);

надання земельної ділянки особі у користування з визначенням умов її використання і затвердженням умов надання, у тому числі (у разі необхідності) щодо відшкодування втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва.

Крім того, частиною 11 вищевказаної статті передбачено, що підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Відтак, на етапі затвердження проекту відведення земельної ділянки питання щодо проведення земельних торгів (аукціону) не є можливим, оскільки дозвіл на розробку документації надавався районною державною адміністрацією при прийнятті відповідного рішення.

Статтею 1 Водного кодексу України (в редакції, чинній на момент прийняття спірних розпоряджень) передбачено, що використання води - процес вилучення води для використання у виробництві з метою отримання продукції та для господарсько-питних потреб населення, а також без її вилучення для потреб гідроенергетики, рибництва, водного, повітряного транспорту та інших потреб.

Водне господарство - галузь, завданням якої є задоволення потреб населення і галузей економіки у водних ресурсах, збереження, охорона та відтворення водного фонду, захист територій від шкідливої дії вод або ліквідація її наслідків. (Наказ Міністерства надзвичайних ситуацій України, від 03.04.2012 N 661 "Про затвердження Правил безпеки при експлуатації каналів, трубопроводів, інших гідротехнічних споруд у водогосподарських системах").

Враховуючи зазначене, підставою для передачі земельної ділянки водного фонду площею 29,9 га ПП «НВТО Кременчук - Пласт» є рішення, а тому твердження прокурора стосовно того, що не були проведені земельні торги колегією суддів не беруться до уваги, оскільки згідно з частиною 2 статті 124 Земельного кодексу передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 134 Земельного кодексу України передбачено, що підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торг земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них у надання земельних ділянок в інших випадках, визначених законом.

ПП «НВТО Кременчук-Пласт» звернулось до Полтавської обласної державної адміністрації з відповідним клопотанням та на підставі розпорядження голови Кременчуцької районної державної адміністрації № 722 від 30.10.2012 року «Про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування ПП «НВТО Кременчук - пласт» для господарських потреб (риборозведення) із земель водного фонду на території Рокитненської сільської ради. Після чого було розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель водного фонду в користування відповідачу-3 для рибогосподарських потреб за рахунок земель запасу за межами населених пунктів на території Рокитненської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, який погоджений Управлінням держземагенства у Кременчуцькому районі Головного управління держземагенства у Полтавські області (а.с. 34, т. 1), Відділом містобудування та архітектури Кременчуцької районної державної адміністрації (а.с. 35, т. 1) та Полтавським обласним управлінням водних ресурсів (а.с. 36, т.1).

03.08.2012 року між Кременчуцькою районною державною адміністрацією та ПП «НВТО Кременчук - пласт» укладено договір оренди водного об'єкту.

Пунктом 1.1. договору передбачено, що орендодавцем передано орендарю в строкове платне володіння та користування об'єкти (озера, штучні водойма (копанка), загальною площею водного дзеркала 10,40 гектарів для риборозведення та виробництва сільськогосподарської продукції.

У п. 3.1 зазначено, що він укладається на 25 (двадцять п'ять) років.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що орендна плата вноситься помісячно рівними частками до обласного бюджету у грошовій формі із розрахунку 150 (сто п'ятдесят) гривень в рік за кожен гектар водного дзеркала.

Оскільки на підставі спірного договору оренди водного об'єкта від 03.08.2012 року передано відповідачеві-3 озера, штучну водойму, загальною площею водного дзеркала 10,40 га (озеро №1 - 1,37 га; озеро №2 - 2,95 га; озера - 2,90 га; штучна водойма (копанка) - 3,18 га) для риборозведення, а відповідно відповідач-3 використовує такі водні об'єкти для потреб рибництва, яке в свою чергу є невід'ємним від процесу використання водних об'єктів та є частиною водного господарства, враховуючи, що передані об'єкти розташовані за межами населених пунктів Рокитненської сільської ради Кременчуцького району Полтавської області, суд приходить до висновку, що Кременчуцькою районною державною адміністрацією було видано спірне розпорядження №493 від 25.07.2007 року та укладено спірний договір оренди водних об'єктів від 03.08.2012 року в рамках повноважень, передбачених частиною 3 статті 122 Земельного кодексу України.

Орендар зобов'язується проводити вилов риби без спуску води із водних об'єктів (п. 7.8 договору).

Тобто у орендаря відсутній дозвіл на спецводокорисування (що передбачений п. 2 ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України.

Статтею 51 Водного кодексу України (в редакції, чинній на день укладення договору оренди водного об'єкту) передбачено, що у користування на умовах оренди водні об'єкти (їх частини) місцевого значення та ставки, що знаходяться в басейнах річок загальнодержавного значення, можуть надаватися водокористувачам лише для риборозведення, виробництва сільськогосподарської і промислової продукції, а також у лікувальних і оздоровчих цілях.

Передача орендарем права на оренду водного об'єкта (чи його частини) іншим суб'єктам господарювання забороняється.

Орендодавцями водних об'єктів (їх частин) місцевого значення є Рада міністрів Автономної Республіки Крим і обласні ради.

Окремі повноваження щодо надання водних об'єктів (їх частин) місцевого значення в користування Рада міністрів Автономної Республіки Крим та обласні ради можуть передавати відповідним органам виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевим органам виконавчої влади.

Право водокористування на умовах оренди оформляється договором, погодженим з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища. У разі укладення договору обласними, Київською, Севастопольською міськими державними адміністраціями, Радою міністрів Автономної Республіки Крим такий договір погоджується центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері органом навколишнього природного середовища, а договір, укладений органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища, - Радою міністрів Автономної Республіки Крим.

Умови, строки і збір за оренду водних об'єктів (їх частин) визначаються в договорі оренди за згодою сторін.

Водокористувачі, яким водний об'єкт (його частина) надано в оренду можуть дозволити іншим водокористувачам здійснювати спеціальне водокористування в порядку, встановленому цим Кодексом.

Користування водними об'єктами (їх частинами) на умовах оренди здійснюється відповідно до вимог водного законодавства і регулюється Водним кодексом та іншими актами законодавства України.

Відтак, на момент звернення заявника до облдержадміністрації з клопотанням про затвердження проекту відведення земельної ділянки у передачу її в користування, заявник був належним водокористувачем.

Відповідно до статті 181 Цивільного кодексу України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об'єкти розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без знецінення та зміни їх призначення.

Режим нерухомої речі може бути поширений законом на повітряні та морські судна, судна внутрішнього плавання, космічні об'єкти, а також інші речі, права підлягають державній реєстрації.

Рухомими речами є речі, які можна вільно переміщувати у просторі.

Тобто ні ділянки надр, ні відокремлені водні об'єкти, ні багаторічні насадження, ні навіть шар родючого грунту землі поза зв'язком з землею існувати не можуть.

Відповідно до статті 187 Цивільного кодексу України, складовою частиною речі є все те, що не може бути відокремлене від речі без її пошкодження або істотного знецінення.

Складова частина речі не має самостійного існування в обороті внаслідок неможливості відділення її без пошкодження або заміни сутності усієї речі.

Таким чином, ідея складової речі зводиться до недопустимості її руйнування.

Головною річчю завжди визнається земля (земельна ділянка), а приналежністю - розміщені на ній об'єкти, включаючи нерухомість.

Яка було зазначено вище звернувшись до облдержадміністрації відповідач-3 вже мав договірні відносини стосовно водного об'єкту, які склались належним чином відповідно до законодавства станом на 2012 рік, при чому вчасно виконуватися в повному обсязі зобов'язання (сплата орендної плати).

Крім того, питання про проведення земельних торгів (аукціону) вирішується при наданні дозволу на розробку проекту відведення земельних торгів та як було зазначено вище спірними розпорядженнями, вже розпочата передача у користування земельної ділянки відповідачу-3.

У зв'язку з змінами у земельному та водному законодавстві, слід зазначити про те що, рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року № 5-рп/2005 регламентовано, що згідно зі статтею 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга), при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод (частина третя).

Відповідно до статті 5 Цивільного кодексу України акти цивільного законодавства не мають зворотної дії в часі, їх дія поширюється на відносини, які виникли раніше, лише у випадках, коли вони пом'якшують або скасовують цивільну відповідальність особи.

Цей принцип закріплено на конституційному рівні (стаття 58 Конституції України, що є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі між державою і громадянином. Він гарантує впевненість громадян у тому, що їхнє теперішнє становище не буде погіршено прийняттям нового закону чи іншого нормативно-правового акта.

Пунктом 30 договору оренди землі передбачено, що орендар має право за письмовою згодою орендодавця зводити в установленому порядку жилі, виробничі, культурно - побутові та інші будівлі і споруди та закладати багаторічні насадження.

Як було зазначено вище, 20.12.2013 року директор ПП "НВТО Кременчук-Пласт" звернувся до голови Рокитненської сільради з листом щодо надання згоди на будівництво господарського двору для риборозведення та виробництва сільськогосподарської продукції з допоміжними будівлями (а.с. 46, т. 1).

07.02.2014 року виконавчим органом Кременчуцького району Полтавської області прийнято рішення № 17 про надання згоди ПП "НВТО Кременчук-Пласт" на будівництво господарського двору для риборозведення та виробництва сільськогосподарської продукції з допоміжними будівлями на орендованій земельній ділянці площею 29,9 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Рокитненської сільради (а.с. 46, т. 1).

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що вимоги прокурора про визнання недійсними та скасувати розпорядження голови Кременчуцької районної державної адміністрації від 25.07.2012 року № 493, розпорядження голови Полтавської обласної державної адміністрації від 25.09.2013 №415 та розпорядження голови Кременчуцької районної державної адміністрації від 30.10.2012 року № 722 є безпідставними та необґрунтованими.

Стаття 203 Цивільного кодексу України визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину.

Відповідно до вимог даної статті умовами чинності правочинів є дотримання низки вимог щодо їх змісту, дієздатності сторін, характеру волевиявлення, форми, ставлення до настання наслідків, спеціальних вимог тощо.

Стаття 215 Цивільного кодексу України визначає, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 ст.203 цього кодексу.

Частиною 2 ст.16 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Також, відповідно до пп. 2.29. п.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 року "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" звернуто увагу господарських судів на те, що договір оренди земельної ділянки може бути припинений лише на майбутнє, оскільки неможливо повернути вже здійснене за ним користування ділянкою. Одночасно з визнанням договору недійсним господарський суд повинен зазначити в рішенні, що цей договір припиняється лише на майбутнє.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов'язанні з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

З урахуванням вище викладеного, а також того, що колегією суддів встановлено відповідність оспорюваних розпоряджень, вимогам законодавства на час їх винесення, то і спірні договори, які містять усі необхідні істотні умови договору, не можуть бути визнані недійсними.

Що стосується позовних вимог прокурора щодо повернення земельної ділянки водного фонду площею 29,9 Полтавській обласній державній адміністрації, то вони задоволенню не підлягають оскільки вони є похідними від попередніх вимог.

Крім того, відповідно до пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України 10.09.2014 року № 442 ліквідовано Державну інспекцію сільського господарства, поклавши функції із здійснення реєстрації та обліку машин на Міністерство внутрішніх справ, функції із здійснення державного нагляду (контролю) в частині експлуатації та технічного стану машин - на Державну службу з безпеки на транспорті, функції із здійснення сертифікації насіння і садивного матеріалу - на Державну службу з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, функції із здійснення державного нагляду (контролю) в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій та форм власності, родючості ґрунтів - на Державну екологічну інспекцію.

Відтак, лист державної інспекції сільського господарства в Полтавській області від 04.03.2015 року № 01-14/462, на який у позовній заяві посилається прокурор не може бути належним доказом по справі.

Внаслідок цього, доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими та не можуть бути підставою для скасування рішення місцевого суду.

За правилами ст. 4-7 ГПК України, судове рішення приймається колегіально за результатами обговорення усіх обставин справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень та подати до суду відповідні докази.

Як встановлено ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Виходячи з викладеного вище, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року у справі № 910/6983/15-г - залишається без змін.

З огляду на вищезазначене, керуючись ст. ст. 4-7, 33, 43, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу заступника прокурора Полтавської області на рішення господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року (оформленого відповідно до ст. 84 ГПК України 25.06.2015 року) по справі № 910/6983/15-г залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 18.06.2015 року у справі № 910/6983/15-г залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/6983/15-г повернути до господарського суду міста Києва.

Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 107 ГПК України.

Постанова Київського апеляційного господарського суду за наслідками перегляду відповідно до ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя М.Л. Яковлєв

Судді Т.В. Ільєнок

С.Г. Рудченко