ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2015 року Справа № 909/477/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Панової І.Ю.,
суддів:Білошкап О.В., Жукової Л.В.,

розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Моршинське"
на рішеннягосподарського суду Івано-Франківської області від 25.06.2015
та постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 24.09.2015
у справі № 909/477/15 господарського суду Івано-Франківської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Моршинське"
доПриватного акціонерного товариства "Зірниця" Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк"
провизнання поруки припиненою
за участю представників сторін: від Товариства з обмеженою відповідальністю "Моршинське" - Ковалюк О.М.

ВСТАНОВИВ :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Моршинське" (далі - ТОВ "Моршинське") звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Зірниця" (далі - ПАТ "Зірниця") та Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" (далі - ПАТ "ВіЕйБі Банк", банк) про визнання поруки припиненою.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 25.06.2015 у справі № 909/477/15 у задоволенні позовних вимог ТОВ "Моршинське" до ПАТ "Зірниця" та до ПАТ "ВіЕйБі Банк" про визнання поруки припиненою відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2015 у справі № 909/477/15 рішення господарського суду Івано-Франківської області від 25.06.2015 у справі № 909/477/15 залишено без змін, а апеляційну скаргу ТОВ "Моршинське" залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, ТОВ "Моршинське" звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою, просило скасувати рішення господарського суду Івано-Франківської області від 25.06.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2015 у справі № 909/477/15, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ТОВ "Моршинське" до ПАТ "Зірниця" та до ПАТ "ВіЕйБі Банк" про визнання поруки припиненою задовольнити, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ч. 4 ст. 559 ЦК України, ст. 4-2 ГПК України.

Переглянувши у касаційному порядку прийняті у даній справі судові акти, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Суд першої інстанції, розглянувши позовну заяву ТОВ "Моршинське", в оскаржуваному рішенні від 25.06.2015 встановив, що у відповідності до умов кредитного договору № 07/30-03 від 28.11.2007, зі змінами та доповненнями, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та Закритим акціонерним товариством "Зірниця", останнє отримало кредит в сумі 26 200 000, 00 гривень зі сплатою процентів за ставкою 23 % річних, терміном повернення 15.12.2012.

В забезпечення зобов'язань по кредитному договору, 30.04.2009 між Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк", Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональна торгова компанія" (змінило повне найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Моршинське") і Закритим акціонерним товариством "Зірниця" укладено договір поруки.

Договором № 1 від 11 травня 2010 року сторони внесли зміни до договору поруки, згідно з яким поручитель зобов'язався в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань перед кредитором погасити протягом 10 днів з моменту отримання повідомлення кредитора про невиконання боржником своїх зобов'язань по кредитному договору, а саме: погасити основну суму кредиту; погасити суму процентів, згідно з кредитним договором; погасити суму штрафів; пені, комісій, збитків, витрат по зверненню на предмет застави, та інші платежі, згідно з кредитним договором.

Також, господарським судом встановлено, що у зв'язку із невиконанням позичальником зобов'язань за кредитним договором, банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 21.02.2011 у справі № 20/173 стягнуто солідарно з Закритого акціонерного товариства "Зірниця", Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна торгова компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпати плюс 2004" на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" заборгованість за кредитним договором № 07/30-03 від 28.11.2007.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 25.04.2013 у справі № 909/272/13-г стягнуто солідарно з ПАТ "Зірниця", Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна торгова компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпати плюс 2004" на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" прострочену заборгованість за відсотками, пеню, інфляційні втрати, 3 % річних по кредитному договору. Загалом за вказаними судовими рішеннями стягнуто 47 135 929/29 гривень заборгованості за кредитним договором № 07/30-03 від 28.11.2007.

Крім того, судом першої інстанції із позовної заяви встановлено, що на розгляді Львівського апеляційного господарського суду знаходиться справа № 914/745/14 про банкрутство ТОВ "Моршинське" за заявою Угорницької сільської ради Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області.

10.04.2014 ПАТ "ВіЕйБі Банк" звернулось до господарського суду із заявою про грошові вимоги до боржника на суму 59 173 763, 25 гривень, з яких 56 248 971, 13 борг за кредитним договором № 07/30-03 від 28.11.2007, за яким ТОВ "Моршинське" виступило поручителем ПАТ "Зірниця".

Не визнаючи грошових вимог банку на суму 9 174 898, 55 грн., як безпідставно нарахованих по дату порушення провадження у справі про банкрутство - 17.03.2014, ТОВ "Моршинське" звернулось до господарського суду із позовною заявою про визнання поруки припиненою, оскільки вважає, що право пред'явлення вимоги до ТОВ "Моршинське", як поручителя ПАТ "Зірниця", виникло у банку з 15.12.2012 (строк виконання основного зобов'язання визначений кредитним договором) протягом наступних шести місяців, тобто до 15.06.2013, а банк із заявою про грошові вимоги звернувся до суду 10.04.2014, тобто із значним пропуском шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України, оскільки договором поруки не встановлено строку його дії.

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що поруку за договором від 30.04.2009, зі змінами від 11.05.2010, укладену в забезпечення зобов'язань по кредитному договору слід вважати припиненою з 16.06.2013.

Проте, господарський суд в оскаржуваному рішенні від 25.06.2015 із зазначеними доводами позивача не погодився і зазначив, що відповідно до умов п. 2. договору про внесення змін № 13 від 11.05.2010 до кредитного договору № 07/30-03 від 28.11.2007, останній термін повернення кредиту сторонами визначено 15.12.2012.

Закрите акціонерне товариство "Зірниця" зобов'язань по погашенню кредитної заборгованості не виконувало і кредитор - ПАТ "ВіЕйБі Банк" звернувся до господарського суду Івано-Франківської області за захистом свого порушеного права, який рішенням від 25.04.2013 у справі № 909/272/13-г стягнув солідарно з Приватного акціонерного товариства "Зірниця", Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна торгова компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпати плюс 2004" на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" прострочену заборгованість за відсотками, пеню, інфляційні втрати, 3 % річних по кредитному договору.

На підставі зазначеного, суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави для припинення поруки відсутні, оскільки банк звернувся з вимогами до поручителів без пропуску шестимісячного строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги ТОВ "Моршинське" про визнання поруки за договором від 30.04.2010, зі змінами від 11.05.2010, який укладений між Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк", Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональна торгова компанія" і Закритим акціонерним товариством "Зірниця" припиненою.

Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові від 24.09.2015 погодився із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для припинення поруки за договором від 30.04.2010, зі змінами від 11.05.2010, оскільки кредитор - банк звернувся з вимогами до поручителів без пропуску шестимісячного строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що рішення суду першої інстанції від 25.06.2015 та постанова суду апеляційної інстанції від 24.09.2015 прийняті при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій із позовної заяви ТОВ "Моршинське" про визнання поруки припиненою, у відповідності до умов кредитного договору № 07/30-03 від 28.11.2007, зі змінами та доповненнями, укладеного між Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк" та Закритим акціонерним товариством "Зірниця", останнє отримало кредит в сумі 26 200 000, 00 гривень зі сплатою процентів за ставкою 23 % річних, терміном повернення 15.12.2012.

В забезпечення зобов'язань по кредитному договору, 30.04.2009 між Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк", Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональна торгова компанія" (змінило повне найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Моршинське") і Закритим акціонерним товариством "Зірниця" укладено договір поруки.

Договором № 1 від 11 травня 2010 року сторони внесли зміни до договору поруки, згідно з яким поручитель зобов'язався в разі невиконання та/або порушення боржником своїх зобов'язань перед кредитором погасити протягом 10 днів з моменту отримання повідомлення кредитора про невиконання боржником своїх зобов'язань по кредитному договору, а саме: погасити основну суму кредиту; погасити суму процентів, згідно з кредитним договором; погасити суму штрафів; пені, комісій, збитків, витрат по зверненню на предмет застави, та інші платежі, згідно з кредитним договором.

Також, господарськими судами встановлено, що у зв'язку із невиконанням позичальником - ЗАТ "Зірниця" зобов'язань за кредитним договором, банк звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості, зокрема, рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 21.02.2011 у справі № 20/173 стягнуто солідарно з Закритого акціонерного товариства "Зірниця", Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна торгова компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпати плюс 2004" на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" заборгованість за кредитним договором № 07/30-03 від 28.11.2007.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 25.04.2013 у справі № 909/272/13-г стягнуто солідарно з ПАТ "Зірниця", Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна торгова компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпати плюс 2004" на користь ПАТ "ВіЕйБі Банк" прострочену заборгованість за відсотками, пеню, інфляційні втрати, 3 % річних по кредитному договору.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що загалом за вказаними судовими рішеннями стягнуто 47 135 929/29 гривень заборгованості за кредитним договором № 07/30-03 від 28.11.2007.

Частиною 1 ст. 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за основним договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів повинен обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. При цьому в разі пред'явлення вимоги до поручителя кредитор може звернутися до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання.

Згідно з ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Частиною 1 ст. 252 ЦК України встановлено, що строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами.

Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (ч. 2 ст. 251 та ч. 2 ст. 252 ЦК України).

Суд касаційної інстанції зазначає, що порука це строкове зобов'язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб'єктивне право кредитора.

Строк поруки не є строком для захисту порушеного права. Це строк існування самого зобов'язання поруки. Таким чином, і право кредитора, і обов'язок поручителя по його закінченні припиняються, а це означає, що жодних дій щодо реалізації цього права, в тому числі застосування примусових заходів захисту в судовому порядку, кредитор вчиняти не може.

Судами попередніх інстанцій в оскаржуваних рішенні та постанові із позовної заяви ТОВ "Моршинське" встановлено, що на розгляді Львівського апеляційного господарського суду знаходиться справа № 914/745/14 про банкрутство ТОВ "Моршинське" за заявою Угорницької сільської ради Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області.

10.04.2014 ПАТ "ВіЕйБі Банк" звернулось до господарського суду із заявою про грошові вимоги до боржника на суму 59 173 763, 25 гривень, з яких 56 248 971, 13 борг за кредитним договором № 07/30-03 від 28.11.2007, за яким ТОВ "Моршинське" виступило поручителем ПАТ "Зірниця".

Не визнаючи грошових вимог банку на суму 9 174 898, 55 грн., як безпідставно нарахованих по дату порушення провадження у справі про банкрутство - 17.03.2014, ТОВ "Моршинське" звернулось до господарського суду із позовною заявою про визнання поруки припиненою, оскільки вважає, що право пред'явлення вимоги до ТОВ "Моршинське", як поручителя ПАТ "Зірниця", виникло у банку з 15.12.2012 (строк виконання основного зобов'язання визначений кредитним договором) протягом наступних шести місяців, тобто до 15.06.2013, оскільки договором поруки не встановлено строку його дії, а банк із заявою про грошові вимоги до боржника, зокрема, на суму 9 174 898, 55 грн., звернувся до суду у справу про банкрутство ТОВ "Моршинське" - 10.04.2014, тобто із значним пропуском шестимісячного строку, встановленого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Враховуючи зазначене, позивач вважає, що поруку за договором від 30.04.2009, зі змінами від 11.05.2010, укладену в забезпечення зобов'язань по кредитному договору слід вважати припиненою з 16.06.2013.

Суди попередніх інстанцій в оскаржуваних рішенні та постанові в даному випадку встановили, що відповідно до умов п. 2. договору про внесення змін № 13 від 11.05.2010 до кредитного договору № 07/30-03 від 28.11.2007, останній термін повернення кредиту сторонами визначено 15.12.2012.

Закрите акціонерне товариство "Зірниця" зобов'язань по погашенню кредитної заборгованості не виконувало і кредитор - ПАТ "ВіЕйБі Банк" звернувся до господарського суду Івано-Франківської області за захистом свого порушеного права.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 25.04.2013 у справі № 909/272/13-г стягнуто солідарно з Приватного акціонерного товариства "Зірниця", Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіональна торгова компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпати плюс 2004" на користь Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Акціонерний Банк" прострочену заборгованість за відсотками, пеню, інфляційні втрати, 3 % річних по кредитному договору.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає, що в даному випадку, враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні від 25.06.2015 дійшов обґрунтованого висновку, з яким в оскаржуваній постанові від 24.09.2015 погодився суд апеляційної інстанції, про відсутність підстав для припинення поруки за договором від 30.04.2010, зі змінами від 11.05.2010, який укладений між Відкритим акціонерним товариством "Всеукраїнський Акціонерний Банк", Товариством з обмеженою відповідальністю "Регіональна торгова компанія" і Закритим акціонерним товариством "Зірниця", оскільки, як правомірно встановлено судами попередніх інстанцій, банк скористався своїм правом пред'явити вимогу до поручителя без пропуску шестимісячного строку, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що рішення суду першої інстанції від 25.06.2015 та постанова суду апеляційної інстанції від 24.09.2015 прийняті з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому правові підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Моршинське" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 25.06.2015 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 24.09.2015 у справі № 909/477/15 залишити без змін.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді О.В. Білошкап

Л.В. Жукова