КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"16" грудня 2015 р. Справа №910/9649/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Рябухи В.І.

Ропій Л.М.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк»

на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2015

у справі № 910/9649/15 (суддя Прокопенко Л. В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк»

до 1. Публічного акціонерного товариства «Діамантбанк»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Прайм Кепітал Груп»

про визнання недійсним нікчемного правочину та витребування майна 37 119 580 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов заявлено про:

- визнання недійсним нікчемного правочину - договору іпотеки № 1007/14-1-4 від 11.07.2014, укладеного між відповідачем 1 та позивачем, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А. Є. та зареєстрованого в реєстрі за № 1795;

- визнання недійсним нікчемного правочину - договору про внесення змін № 2 до договору іпотеки № 1007/14-1-4 від 21.08.2014, укладеного відповідачем 1 між позивачем посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Юр-Капіносом А. Є. та зареєстрованого в реєстрі за № 1795;

- витребування з чужого незаконного володіння у відповідача 2 на користь позивача нежилих приміщень (в літері А), розташованих за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 11, загальною площею 1 107,5 кв. м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00;

- визнання за позивачем права власності на нежилі приміщення (в літері А), розташовані за адресою: м. Київ, вул. Предславинська, 11, загальною площею 1 107,5 кв. м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 00.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.11.2015, повний текст якого складений 18.11.2015, у справі № 910/9649/15 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Експобанк» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2015 у справі № 910/9649/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази, зокрема, сплати судового збору.

Згідно з п. 2.2.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна (в тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

З наявної в матеріалах справи копії Звіту про оцінку, виконаного ТОВ «Експертна компанія «Професіонал» (а.с. 53, 53зворот т. 1), слідує, що вартість спірного майна станом на 11.07.2014 складала 37 119 580 грн.

Вказана сума і визначена позивачем в якості ціни позову.

Згідно з п. 2.10. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір, згідно з пунктом 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір», підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Предметом позову у цій справі є як майнові (витребування з чужого незаконного володіння майна та визнання на нього права власності - загальна сума майнових вимог 37 119 580 грн.), так і немайнові (визнання недійсними договору іпотеки № 1007/14-1-4 від 11.07.2014 та договору про внесення змін № 2 до договору іпотеки № 1007/14-1-4 від 21.08.2014).

Частина 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлює, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на дату звернення з цією апеляційною скаргою, при зверненні до господарського суду встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат;

- за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати;

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги;

- за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Отже, виходячи з приписів Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, судовий збір за звернення з апеляційною скаргою має бути сплачений в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, незалежно від того, в якій частині апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції.

Будь-яких виключень щодо вказаної норми Закон України «Про судовий збір» не містить.

Вказана правова позиція викладена й в п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/2093/15 від 12.11.2015 «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII)», в якому зазначено, що законом передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній на дату звернення з позовом до суду, було встановлено, що судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, а подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Ціна позову щодо майнових вимог становить 37 119 580 грн., а тому судовий збір щодо вказаних вимог, який підлягав сплаті при поданні позовної заяви до суду першої інстанції, становив 73 080 грн. (60*1218 грн.).

За таких обставин, при зверненні до суду з цією апеляційної скаргою, згідно з приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, відповідач має сплатити судовий збір в сумі 83 067,60 грн., з яких 80 388 грн. (73 080*110%) становить судовий збір за оскарження рішення щодо майнових вимог, а 2 697,96 грн. ((1 218*2)*110%) - щодо немайнових вимог.

Заявником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору.

Водночас в апеляційній скарзі заявник просить відстрочити сплату судового збору до ухвалення судового рішення.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Зі змісту апеляційної скарги слідує, що як на підставу для задоволення клопотання про відстрочку сплати судового збору заявник посилається на те, що згідно зі змінами, внесеними до Закону України «Про судовий збір», які набрали чинності 01.09.2014, уповноважених осіб Фонду гарантування вкладів фізичних осіб виключено з переліку пільговиків щодо сплати судового збору, проте на цей час усіх грошових коштів, яка надходять на рахунок позивача, ледь вистачає на заробітну платню працівникам банку та на задоволення вимог заставних кредиторів, а статті витрат щодо сплати судового збору до 01.09.2015 у позивача взагалі не було.

Отже, як на підставу для відстрочки сплати судового збору заявник, фактично, послався на відсутність в нього достатньої кількості коштів.

Частиною 1 ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 1 ст. 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч. 2 ст. 32 ГПК України ці дані встановлюються такими засобами:

- письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів;

- поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Заявником до клопотання не надано жодних доказів того, що в нього станом на дату звернення до суду з цією апеляційної скаргою відсутні кошти для оплати судового збору (виписки з усіх наявних банківських рахунків тощо).

За таких обставин, клопотання Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З огляду на викладені вище обставини, апеляційна скарга повертається заявнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» про відстрочку сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Експобанк» на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2015 у справі № 910/9649/15 повернути без розгляду.

3. Матеріали справи № 910/9649/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді В.І. Рябуха

Л.М. Ропій