ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2015 р. Справа № 917/2294/15

За позовом Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (вул. Чкалова, буд. 17, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500)

до Лубенського комунального підприємства фірма "Житло" (вул. Радянська, буд. 99, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500)

про стягнення 41435,93 грн.

Суддя Безрук Т. М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не зявився

Розглядається позовна заява про стягнення 41435,93 грн., у тому числі 22398,14 грн. заборгованості за поставлену теплову енергію, згідно договорів купівлі - продажу теплової енергії №99 від 21.10.2014р., №99 від 27.11.2014р. та № 99 від 17.03.2015р., 7545,56 грн.- пені, 11088,03 грн. - інфляційних, 404,20 грн. - 3 % річних.

Відповідач відзив на позов не надав.

Сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями від 06.11.2015р., від 26.11.2015р. (а.с.58-59, 64-65).

Підстави для відкладення розгляду справи відсутні. Відповідно дост.75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 10.12.2015р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення згідно ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

21 жовтня 2014 року між Обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (позивачем) та Лубенським комунальним підприємством фірма "Житло" (відповідачем) був укладений договір купівлі- продажу теплової енергії № 99 (а.с.9-12).

Відповідно до п.1.1. даного Договору позивач (теплопостачальна організація) зобовязався постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення гарячого водопостачання та опалення приміщень споживача за адресою: м. Лубни, вул. Радянська, буд. 99, а споживач зобовязався оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами для потреб своїх приміщень.

Згідно з п. 2.1 Договору теплова енергія постачається в обсягах визначених в додатку №1 до Договору для опалення в опалювальний період.

В додатку №1 до Договору встановлено, що обсяги споживання теплової енергії визначаються розрахунковим способом відповідно до договірних теплових навантажень з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря та кількості годин (діб) роботи тепловикористовуючого обладнання у місяці в якому постачалася теплова енергія.

27.11.2014 року між Обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (позивачем) та Лубенським комунальним підприємством фірма "Житло" (відповідачем) був укладений договір купівлі- продажу теплової енергії № 99 (а.с.13-16).

Відповідно до п.1.1. даного Договору позивач (теплопостачальна організація) зобовязався постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення гарячого водопостачання та опалення приміщень споживача за адресою: м. Лубни, вул. Радянська, буд. 99, а споживач зобовязався оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами для потреб своїх приміщень.

Згідно п.3.1. Договору кількість спожитої теплової енергії визначається на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації та споживача за показниками приладів комерційного обліку теплової енергії.

Порядок розрахунків за теплову енергію визначений у Додатку № 3 до Договору (п.4.4. Договору)

17.03.2015 року між Обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (позивачем) та Лубенським комунальним підприємством фірма "Житло" (відповідачем) був укладений договір купівлі- продажу теплової енергії № 99 (а.с.17-20).

Відповідно до п.1.1. даного Договору позивач (теплопостачальна організація) зобовязався постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення гарячого водопостачання та опалення приміщень споживача за адресою: м. Лубни, вул. Радянська, буд. 99, а споживач зобовязався оплачувати теплову енергію за встановленими тарифами для потреб своїх приміщень.

Згідно п. 10.1 Договору, договір укладений до 31.12.2018р., а в частині проведення розрахунків за теплову енергію - до їх повного здійснення.

Згідно п.3.1. Договору кількість спожитої теплової енергії визначається на межі балансової належності теплових мереж теплопостачальної організації та споживача за показниками приладів комерційного обліку теплової енергії.

Порядок розрахунків за теплову енергію визначений у Додатку №3 до Договору (п.4.4.Договору)

Згідно ст. 20 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що тарифи на теплову енергію є регулюваними.

Пунктом 3 ст.12 Закону України "Про ціни і ціноутворення" визначено, що зміна рівня державних регульованих цін здійснюється в порядку і строки, що визначаються органами, які відповідно до цього Закону здійснюють державне регулювання цін.

Згідно п.2 ч. ст.5 Закону України "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг" та абз.7 ст.16 Закону України "Про теплопостачання" - Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг встановлює тарифи на теплову енергію субєктам господарювання на суміжних ринках у сфері теплопостачання.

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг України, від 13.06.2014р. № 753 Про встановлення тарифів на теплову енергію ОКВПТГ Лубнитеплоенерго встановлені тарифи на теплову енергію для потреб інших споживачів в сумі 1058,82 грн. за 1Гкал.(без ПДВ), 1270,58грн. з ПДВ (а.с.43).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг України від 28.11.2014р. № 522 Про встановлення тарифів на теплову енергію ОКВПТГ Лубнитеплоенерго встановлені тарифи на теплову енергію для потреб інших споживачів в сумі 1262,12 грн. за 1Гкал.(без ПДВ), 1514,54грн. з ПДВ (а.с.44).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України від 27.02.2015р. № 308 Про встановлення тарифів на теплову енергію ОКВПТГ Лубнитеплоенерго встановлені тарифи на теплову енергію для потреб інших споживачів в сумі 1790,83грн. за 1Гкал. (без ПДВ), 2149,00грн. з ПДВ (а.с.45).

Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України від 31.03.2015р. № 1040 Про встановлення тарифів на теплову енергію ОКВПТГ Лубнитеплоенерго встановлені тарифи на теплову енергію для потреб інших споживачів в сумі 1548,37грн. за 1Гкал.(без ПДВ), 1858,04грн. з ПДВ (а.с.46).

Згідно п.5.2. Додатку № 3 до Договорів остаточні розрахунки без приладів обліку проводяться якщо обсяг спожитої теплової енергії, визначеної з урахуванням фактичної середньомісячної температури зовнішнього повітря у розрахунковому періоді, перевищує сплачений розрахунковий обсяг, вартість такого перевищення сплачується споживачем не пізніше 15 числа періоду, наступного за розрахунковим, відповідно до рахунку теплопостачальної організації.

Згідно п. 6, п. 7 Додатків №3 до Договорів теплопостачальна організація до 8 числа періоду, наступного за розрахунковим, направляє на адресу споживача документи за розрахунковий період: рахунок за теплову енергію, з урахуванням сальдо розрахунків на початок періоду; акт приймання-передачі теплової енергії. Податкові накладні направляються споживачу до 20 числа періоду, наступного за розрахунковим. Споживач до 30-го числа періоду, наступного за розрахунковим, зобовязується повернути теплопостачальній організації один примірник оригіналу акту приймання-передачі теплової енергії, підписаного уповноваженим представником та скріплений печаткою споживача.

Згідно п. 8 Додатку № 3 до Договорів факт отримання споживачем теплової енергії фіксується щомісячно актом приймання-передачі, який складається сторонами відповідно до вимог чинного законодавства і Договору. У разі неповернення споживачем акту приймання - передачі теплової енергії та/або необґрунтованої відмови від його підписання, акт, підписаний теплопостачальною організаціє в односторонньому порядку, вважається оформленим відповідно до вимог чинного законодавства підтверджує факт надання споживачу теплової енергії в обсягах, зазначених в акті.

На виконання умов Договорів за період 22 жовтня 2014 - 16 квітня 2015 р. позивач поставив відповідачу теплову енергію на загальну суму 23116,09 грн. Факт отримання теплової енергії підтверджується актами прийому-передачі теплової енергії від 31.10.2014р. на суму 147,39грн., від 30.11.2014р. на суму 570,56грн., від 30.11.2014р. на суму 2526,48грн., від 31.12.2014р. на суму 4804,86грн., від 31.01.2015р. на суму 5128,60 грн., від 28.02.2015р. на суму 4281,17грн., від 31.03.2015р. на суму 4426,43грн., від 30.04.2015р. на суму 1220,60грн.(а.с.26-30).

Відповідач заперечень щодо постачання теплової енергії чи інших претензій позивачу не предявив.

На оплату наданих послуг позивачем виписані відповідачу відповідні рахунки за № 990133-04/1014 від 31.10.2014р., № 990133-04/1014 від 30.11.2014р., № 990133-04/1014 від 30.12.2014р., № 990133-04/1014 від 30.01.2015р.,№ 990133-04/1014 від 28.02.2015р., № 990133-04/1014 від 31.03.2015р., № 990133-04/1014 від 28.04.2014р. Факт направлення вказаних рахунків підтверджується витягом з журналу реєстрації вихідної кореспонденції (а.с.22-25, 31-41).

Відповідач свої зобов'язання по оплаті виконав частково, сплативши 717,95 грн. за платіжним дорученням за № 457 від 11.12.2014р. (а.с.42).

Залишок заборгованості в сумі 22398,14 грн. відповідачем не сплачено та не оспорюється.

Згідно ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобовязання повинні виконуватися належним чином і одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону України від 02.06.2005р. № 2633-IV Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку (ч.6 ст. 25 Закону № 2633).

Відповідно до ст.4-3, ст.33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач в порушення умов Договору оплату спожитої теплової енергії не провів.

Таким чином, позовні вимоги в частині стягнення 22398,14 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобовязань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 6.1.1 Договорів у разі порушення споживачем строків оплати теплової енергії, споживач зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та три відсотки від простроченої суми, а також сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

На підставі вказаних норм позивачем заявлено до стягнення 7545,56 грн. пені за період 16.11.2014р. - 10.12.2014р. (а.с.49).

При цьому позивачем не враховано, що відповідно до ч.5 ст. 257 ЦК України якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день.

За умовами Договорів відповідач повинен був проводити оплату 14 числа кожного місяця.

Проте 14.12.2014р. є неділею, 14.02.2015р., 14.03.2015р. є суботами вихідними днями, отже за правилами ч. 5 ст. 254 ЦК України останніми днями для оплати будуть відповідно 15.12.2014р., 16.02.2015р., 16.03.2015р. (понеділок), а прострочення платежу починається з 16.12.2014р., 17.02.2015р., 17.03.2015р.

Також, відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

З огляду на вказане нарахування пені є правомірним на суму 6129,07 грн. Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню (розрахунок суду в матеріалах справи).

Вимоги в частині стягнення пені 1416,49грн. слід відхилити як заявлені з порушенням ч.6 ст. 232 ГК України.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі ст. 625 ЦК України нараховано 11088,03 грн. інфляційних та 404,20грн. - 3% річних (за періоди 16.11.2014р. - 30.09.2015р.); (а.с.50).

Враховуючи встановлені вище дати початку прострочення платежів нарахування 3% річних є правомірним на суму 403,47 грн. (розрахунок суду в матеріалах справи).

В п.3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» розяснено, що індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

З врахуванням викладеного, належна до стягнення сума інфляційних становить 4557,17 грн. (розрахунок суду залучено до справи). Позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

В іншій частині у позові в частині стягнення 3% річних та інфляційних слід відмовити за безпідставністю цих вимог.

В разі добровільного виконання рішення суду до відкриття виконавчого провадження відповідач не позбавлений права звернутися до суду з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, на підставі ст. 117 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

Вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Лубенського комунального підприємства фірма "Житло" (вул. Радянська, буд. 99, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500; ідентифікаційний код 32646544) на користь Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (вул. Чкалова, буд. 17, м. Лубни, Лубенський район, Полтавська область, 37500, ідентифікаційний код 05541083) 22398грн. 14коп. основного боргу, 6129грн. 07 коп. пені, 403грн. 47 коп. - річних, 4557грн. 17 коп. інфляційних, 1218грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

3. В іншій частині - у позові відмовити.

Повне рішення складено та підписано: 15.12.2015р.

Суддя Безрук Т. М.