РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2015Справа №910/27870/15
За позовом публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК"

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

про стягнення 23 635,49 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача - Монташевич К.В.(дов. від 03.09.2015)

Від відповідача: не з"явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості, у зв"язку з неналежним виконанням умов договору про надання овердрафту № 154 від 16.09.2014 у розмірі 23 635,49 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 02.11.2015 порушено провадження у справі №910/27870/15 та призначено до розгляду на 17.11.2015.

Представник відповідача в судове засідання 17.11.2015 не з'явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судове засідання 17.11.2015 прибув представник позивача та дав пояснення по справі.

Розгляд справи відкладено на 14.12.2015.

Представник відповідача в судове засідання 14.12.2015 не з'явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 02232, АДРЕСА_1, на яку було відправлено ухвали суду від 17.11.2015, адреса підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України. Проте ухвала суду не була отримана відповідачем та повернулась до суду з наступної причини: "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.09.2014між ПАТ "Кредобанк" (надалі позивач, банк) та ФОП ОСОБА_1 (надалі відповідач, позичальник) був укладений Договір про надання овердрафту № 154 (надалі Договір), за умовами якого банк зобов'язався надати позичальнику овердрафт, тобто надати у його власність грошові кошти в національній валюті для оплати наданих ним розрахункових документів в разі недостатності коштів на його поточному рахунку в межах встановленого максимального ліміту заборгованості в розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник - повернути його і сплатити проценти та комісії за користування ним.

Відповідно до п.2.1 договору встановлено, що максимальний ліміт заборгованості по овердрафту (максимальна сума, в межах якої позичальник може здійснювати платежі протягом одного операційного дня зі свого поточного рахунку понад фактичний залишок коштів на ньому) становить 20 000, 00 грн., процентна ставка за користування коштами 28% (п.2.2).

Проценти за користування овердрафтом нараховуються щоденно на суму заборгованості по овердрафту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно 360 днів у році) за ставкою, встановленою у п.2.2 договору з урахуванням строку користування овердрафтом, з моменту надання овердрафту: до терміну, вказаному в п.2.4 цього договору, або до дати звернення банку із заявою до суду із вимогою про дострокове повернення суми овердрафту та сплати процентів, комісії та інших належних до сплати за цим договором платежів (п.3.2).

Сторони у п.2.4 договору погодили, що дата остаточного повернення овердрафту 15 вересня 2015 року.

Матеріалами справи встановлено, що на виконання умов договору позивачем було надано відповідачу овердрафт у розмірі 20 000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками про рух коштів по рахунку відповідача за період з 16.09.2014 по 20.10.2015, копії яких долучені до справи.

Пунктом 4.1 договору встановлено зобов'язання позичальника повернути банку овердрафт у повному обсязі в порядку та в терміни, передбачені цим договором та/або додатками до нього.

При цьому, відповідач свої зобов'язання щодо повернення отриманих коштів, у т.ч. у визначений строк: до 15 вересня 2015 року, не виконав належним чином та в повному обсязі.

15.05.2015 позивач звертався до відповідача повідомленням-вимогою за вих. № 15/05/15-89, в якому заявив ФОП ОСОБА_1 про прострочення по сплаті чергових платежів по поверненню овердрафту та сплати відсотків за його користування, комісії за адміністрування овердрафтом, а також пені за несвоєчасне повернення овердрафту та процентів; право банку в порядку ч. 2 ст. 1050 ЦК України, п.4.7 договору вимоги повного дострокового повернення суми овердрафту та вимогу сплати 19 378,55 грн. основного боргу, 2165,62 грн. заборгованості за відсотками, та пені. Вказана вимога залишена відповідачем без реагування.

Згідно розрахунку позивача, станом на 24.09.2015 заборгованість відповідача становить 19 378,55 грн. неповернутої суми овердрафту, 4200,00 грн. заборгованості по відсотках за вересень 2015.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до приписів статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За приписами частини 1 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 2 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та також самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ст. ст. 1049, 1050 Цивільного кодексу України).

Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Частинами 1 та 2 статті 10561 вказаного Кодексу встановлено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком в односторонньому порядку.

Залученими до матеріалів справи виписками про рух коштів по рахунку позичальника підтверджується виконання позивачем своїх зобов'язань про надання овердрафту у користування позичальника за договором належним чином та в повному обсязі, меморіальним ордером № 37341198 від 16.09.2015 про віднесення суми 19 378,55 грн. простроченого кредиту за договором № 154 від 16.09.2014 за призначення та відсутністю доказів погашення кредиту, підтверджується невиконання відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо повернення суми овердрафту та сплати процентів належним чином та в повному обсязі, що призвело до накопичення заборгованості.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заборгованості по овердрафту та по нарахованим процентам, які рахуються непогашеними перед банком станом на 24.09.2015, і залишаються непогашеними на цей час,суд дійшов висновку про його обґрунтованість, арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам договору.

Заперечень щодо здійснених позивачем нарахувань та наведених ним сум, а також контррозрахунку нарахованої заборгованості по кредиту та процентам, відповідачем суду надано не було.

А тому, враховуючи вищенаведене, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення19 378,55 грн. неповернутої суми овердрафту, 4200,00 грн. заборгованості по відсотках за вересень 2015.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 2.6 договору визначено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором позичальник сплачує пеню у розмірі 0,03% за кожен день прострочки від простроченої/несплаченої суми, але не більше подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діяла у період прострочки, за весь час прострочки.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок заявленої до стягнення суми 56,59 грн. пені за період з 16.09.2015 по 23.09.2015 прострочення, а саме: 46,51 грн. пені за прострочення повернення коштів та 10,08 грн. пені за прострочення відсотків, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, арифметичну правильність, відповідність вимогам закону.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК"задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (02232, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "КРЕДОБАНК" (79026, м.Львів, вул.Сахарова, 78, ) основну заборгованість у розмірі 19 378 (дев'ятнадцять тисяч триста сімдесят вісім) грн. 55коп., 4 200 (чотири тисячі двісті) грн. 00 коп. заборгованість по відсотках, 56 (п'ятдесят шість) грн. 59 коп. пені, судовий збір в сумі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення надіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л. Д.

Дата підписання повного тексту рішення 18.12.2015