ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

16.12.2015 Справа № 905/2970/15

Суддя господарського суду Донецької області Філімонова О.Ю., розглянувши матеріали

за позовом Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» м.Краматорськ Донецька область

до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» м.Маріуполь Донецька область

про стягнення 3% річних у розмірі 16552,36грн., інфляційних витрат у розмірі 21005,23грн.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1- за довіреністю №17/67 від 19.11.2015р.

від відповідача: не явився

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь» м.Краматорськ Донецька область звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» м.Маріуполь Донецька область про стягнення 3% річних у розмірі 16552,36грн., інфляційних витрат у розмірі 21005,23грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на рішення господарського суду Запорізької області по справі №908/4895/14 від 26.01.2015р., постанову Харківського апеляційного господарського суду по справі №908/4895/14 від 01.04.2015р., рішення господарського суду Донецької області по справі №905/180/15 від 19.08.2015р.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.625 Цивільного кодексу України, ст.ст.1,2,3,49,82,83 Господарського процесуального кодексу України.

14.12.2015р. позивач звернувся з заявою про збільшення розміру позовних вимог в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України, в якому просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 23452,57грн., інфляційних витрат у розмірі 34006,79грн.

Позивач в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач через канцелярію суду 16.12.2015р. надав клопотання про відкладення розгляду справи, продовження строку розгляду справи на 15 днів в порядку статті 69 Господарського процесуального кодексу України, у звязку з неможливістю явки представників підприємства.

Господарський суд, розглянувши вищезазначене клопотання, відмовляє у його задоволенні у звязку з недоведеністю та необґрунтованістю.

Крім того, порушення провадження по справі відбулось 05.11.2015р. За цей період, тобто з моменту порушення провадження по даній справі та до дати проведення судового засідання відповідач не надав витребувані судом документи, а саме: письмовий відзив на позовну заяву, документи, що підтверджують заперечення проти позову. Таким чином, відповідачем не були виконані вимоги суду, зазначені в ухвалі від 05.11.2015р.

Розглянувши надані документи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області по справі № 908/4895/14 від 26.01.2015р. позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» м.Маріуполь Донецька область на користь Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» м.Краматорськ Донецька область основну заборгованість у розмірі 1881398,80грн., пеню у розмірі 237217,93грн., інфляційні витрати у розмірі 225819,95грн., 47446грн. судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду по справі №908/4895/14 від 01.04.2015р. апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» залишена без задоволення. Рішення господарського суду Запорізької області від 26.01.2015р. по справі №908/4895/14 в частині відмови у задоволенні позову про стягнення 26612,00грн. вартості транспортних витрат, 1676,92грн. пені, 201,23грн. 3% річних, 990,82грн. інфляційних витрат та 589,62грн. судового збору скасовано та позов в цій частині задоволено. Стягнуто з відповідача-Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» м.Маріуполь на користь позивача-Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» м.Краматорськ 26612грн. вартості транспортних витрат, 1676,92грн. пені, 201,23грн. 3 % річних, 990,82грн. інфляційних витрат, 589,62грн. судового збору. В іншій частині рішення залишено без змін.

Постановою від 02.06.2015р. Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ відкрито виконавче провадження з виконання наказу №908/4895/14 виданого 24.04.2015р. господарським судом Запорізької області про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ПАТ «Енергомашспецсталь» 26612,00грн. вартості транспортних витрат, 1676,92грн. пені, 201,23 грн. 3% річних, 990,82грн. інфляційних витрат та 589,62грн. судового збору.

Постановою від 02.06.2015р. Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ відкрито виконавче провадження з виконання наказу №908/4895/14 виданого 13.02.2015р. господарським судом Запорізької області про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ПАТ «Енергомашспецсталь» основну заборгованість у розмірі 1881398,80грн., пеню у розмірі 237217,93грн., 3% річних у розмірі 27863,43грн., інфляційні витрати у розмірі 225819,95грн., судовий збір у розмірі 47446,00грн.

Рішенням господарського суду Донецької області по справі №905/180/15 від 19.08.2015р. задоволено позов Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» м.Краматорськ про стягнення 760432,39грн. з Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» м.Маріуполь. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» м.Маріуполь на користь Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» м.Краматорськ пеню у розмірі 33368,73грн., інфляційні витрати у розмірі 666015,17грн., 3% річних у розмірі 27679,76грн., судові витрати у розмірі 15208,65грн.

Постановою від 06.10.2015р. Іллічівського ВДВС Маріупольського МУЮ відкрито виконавче провадження з виконання наказу №905/180/15 від 02.09.2015р. виданого господарським судом Донецької області про стягнення з ПАТ «Азовзагальмаш» на користь ПАТ «Енергомашспецсталь» пеню у розмірі 33368,73грн., інфляційні витрати у розмірі 666015,17грн., 3% річних у розмірі 27679,76грн., судові витрати у розмірі 15208,65грн.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

З урахуванням вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до приписів ст.ст. 598-609 Цивільного кодексу України, рішення суду про стягнення грошової суми не є підставою для припинення зобовязання.

Статтею 599 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

На підставі вищевикладеного, посилаючись на наявність у відповідача простроченого (невиконаного) грошового зобовязання, позивач просить стягнути (з урахуванням заяви про збільшення розміру позвних вимог):

- 3% річних у розмірі 22886,06грн. за період з 22.07.2015р. по 16.12.2015р. на суму заборгованості 1881398,80грн.;

- 3% річних у розмірі 566,51грн. за період з 02.04.2015р. по 16.12.2015р. на суму 26612,00грн., всього 3% річних у розмірі 23452,57грн.;

- інфляційні витрати у розмірі 29133,57грн. за період з червня 2015р. по листопад 2015р. на суму заборгованості 1881398,80грн.;

-інфляційні витрати у розмірі 4873,22грн. за період з квітня 2015р. по листопад 2015р. на суму заборгованості 26612,00грн.

Під час розгляду даних вимог суд виходить з наступного.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Вказана стаття визначає відповідальність за порушення грошового зобовязання та її приписи підлягають застосуванню у випадку прострочення боржником виконання грошового зобовязання. Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобовязання виникають нові додаткові зобовязання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру. Відповідно такі додаткові зобовязання є заходами відповідальності за порушення основного зобовязання, у тому числі, коли має місце прострочення виконання основного зобовязання.

Індекс інфляції за своїми ознаками є збільшенням суми основного боргу у звязку з девальвацією грошової одиниці України, а 3% річних - є платою за користування чужими коштами в цей період прострочки виконання відповідачем його договірного зобовязання, і за своєю правовою природою вони є самостійними способами захисту цивільних прав і забезпечення виконання цивільних зобовязань.

Тобто, всі вищевказані приписи застосовуються у разі наявності прострочення грошового зобовязання боржника перед кредитором за невиконання (неналежне виконання) умов відповідного договору.

Наявність судового рішення про стягнення боргу та/або інших грошових сум за інші періоди невиконання боржником договірного зобовязання, відкриття виконавчого провадження за цими рішеннями, вчиненням інших процесуальних дій по виконанню рішень суду, за відсутності реального виконання боржником свого зобовязання (добровільного чи примусового), не свідчать про припинення договірних правовідносин сторін та/або припинення зобовязань.

Таким чином, приписи вищевказаних норм права не заперечують можливість звернення кредитора з вимогою про стягнення з боржника, який прострочив виконання грошового зобовязання, суми, на яку заборгованість за грошовими зобовязаннями підвищена в порядку індексації, а також процентів річних від простроченої суми за виконання грошового зобовязання, і зокрема за період, що утворився після прийняття судом відповідного рішення.

Тобто, приписами чинного законодавство не передбачено звільнення боржника (відповідача) від відповідальності за невиконання основного грошового зобовязання або його виконання із порушенням встановлених Договором (угодою тощо) термінів та не позбавлено кредитора (позивача) права на отримання сум, передбачених ст. 625 Цивільного кодексу України.

За наведених обставин, заявлені вимоги про стягнення 3% річних, інфляційних є обґрунтованими і правомірними.

При нарахуванні 3% річних та інфляційних витрат позивачем був невірно визначений період нарахування.

3% річні підлягають стягненню з відповідача за період з 22.07.2015р. по 16.12.2015р.: на суму заборгованості 1881398,80грн. 3% річні у розмірі 22886,06грн.; на суму заборгованості 26612,00грн. 3% річні у розмірі 323,72грн., всього у розмірі 23209,78грн.

Суд відмовляє у стягненні 3% річних у розмірі 242,79грн., в звязку з необґрунтованістю.

Інфляційні витрати підлягають стягненню з відповідача за період з серпня 2015р. по листопад 2015р.: на суму заборгованості 1881398,80грн. інфляційні витрати у розмірі 40743,31грн.: на суму заборгованості 26612,00грн. інфляційні витрати у розмірі 266,85грн., всього у розмірі 41010,16грн.

Оскільки суд не може виходити за межі заявлених позовних вимог, то інфляційні витрати підлягають стягненню у розмірі 34006,79грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати покладаються на відповідача відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82-85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір», господарський суд

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» м.Краматорськ Донецька область до Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» м.Маріуполь Донецька область про стягнення 3% річних у розмірі 23452,57грн., інфляційних витрат у розмірі 34006,79грн. задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Азовзагальмаш» (87535, Донецька область, м.Маріуполь, площа Машинобудівників, 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» (84306, Донецька область, м.Краматорськ, ) 3% річних у розмірі 23209,78грн., інфляційних витрат у розмірі 34006,79грн., судовий збір у розмірі 1212,85грн.

Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення 3% річних у розмірі 242,79грн.

Повернути з Державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» (84306, Донецька область, м.Краматорськ, ) надлишково сплачений судовий збір у розмірі 160,00грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.Ю. Філімонова

Дата складання повного тексту рішення 18.12.2015 року.

Надруковано 3 примірника:

1-до справи

1-позивачу

1-відповідачу