ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" грудня 2015 р. Справа № 907/754/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: М. І. Хабіб

суддів: В.М. Гриців

Я. О. Юрченка

при секретарі Угриновська І.А.,

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Закарпатське племпідприємство»( вх.№ 01-05/ 4454/15 від 22.10.2015),

на рішення Господарського суду Закарпатської області від 22.09.2015

у справі № 907/754/15

за позовом приватного акціонерного товариства «Закарпатське племпідприємство», с. Шенборн Мукачівського району

до відповідача - ОСОБА_2, м. Мукачево Закарпатської області

про стягнення 113 830,25 грн вартості отриманих у власність простих іменних акцій

за участю :

представника позивача - Калинюка Ю.Ю. ;

відповідача - ОСОБА_2 та представника відповідача -ОСОБА_4

Апеляційна скарга прийнята до провадження 26.10.2015 колегією суддів у складі: Хабіб М.І. - головуючий, судді Зварич О.В. , Юрченко Я.О., розгляд справи призначено на 10.11.2015.

У зв'язку з перебуванням судді Зварич О.В. у відпустці розпорядженням голови суду від 10.11.2015 до складу колегії замість судді Зварич О.В. введено суддю Гриців В.М.

Ухвалою від 10.11.2015 розгляд справи відкладено на 01.12.2015.

В судовому засіданні 01.12.2015 оголошено перерву до 15.12.2015.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ПрАТ «Закарпатське племпідприємство» звернулося до Господарського суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 113 830,25 грн. вартості отриманих у власність простих іменних акцій товариства.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.09.2000 ВАТ «Закарпатське племпідприємство» та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області ( далі - РВ ФДМУ) був укладений договір № 217 купівлі-продажу акцій з розстрочкою платежів, за умовами якого товариство взяло на себе забов'язання на підставі плану приватизації , затвердженого наказом РВ ФДМУ від 26.07.1999 № 02-09/342 , викупити акції товариства на користь працівників товариства та прирівняних до них осіб. Рішеннями загальних зборів акції були розподілені між акціонерами та передані їм на платній основі. ОСОБА_2 при перерозподілі акцій отримав у власність 455 321 штук простих іменних акцій загальною вартістю 113 830,25 грн.

Товариство виконало умови договору №217, повністю оплатило акції, що підтверджено рішенням господарського суду у справі № 1/113 та актом підсумкової перевірки РВ ФДМУ від 19.03.2008. В той же час відповідач не сплатив товариству за отримані акції.

Посилаючись на ст.ст. 509, 525,526 ЦК України, ст.ст. 173,175 ГК України, ч.6 ст.7 ЗУ «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі», ст. 11 ЗУ « Про господарські товариства», п. 3.2 договору №217, яким передбачено, що товариство сплачує грошові кошти за акції та стягує з працівників, яким розподілені акції, відповідні суми, позивач вказує на обов'язок відповідача оплатити вартість акцій товариства, отриманих у власність, та просив задоволити позов.

Позивач також зазначив, що рішеннями загальних зборів не встановлено строку оплати акцій акціонерами, тому вважає, що строк настає відповідно до ст. 530 ЦК України з моменту пред'явлення вимоги про оплату акцій. Відповідачу була надіслана 08.06.2015 вимога про оплату акцій, яка підлягала виконанню не пізніше 15.06. 2015, проте відповідачем не виконана.

11.08.2015 відповідач подав заперечення на позов ( т.1, а.с.112-113), в яких вказав на безпідставність позову та пропуск позивачем позовної давності, який, на думку відповідача, згідно із ст. 33 ЗУ « Про господарські товариства» закінчився після спливу 1 року після реєстрації товариства, тобто закінчився 30.07.2001.

Поряд з тим з заяві про застосування строків позовної давності ( т.1, а.с. 132-133), поданій суду першої інстанції 02.09.2015, відповідач вказує, що з урахуванням положень ч.3 ст.7 ЗУ «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» та протоколу загальних зборів № 1 від 04.02.2000, акціонери були зобов'язані оплатити вартість акцій до 04.02.2005, відтак 3-х річний строк позовної давності закінчився 05.02.2008. Оскільки позов подано в липні 2015, тобто з пропуском строку позовної давності, просив відмовити в позові у зв'язку з пропуском строку позовної давності.

Позивач подав суду першої інстанції заяву від 18.09.2015 про поновлення строку позовної давності та додаткові пояснення ( т.2, а.с. 3, 4, 5, 34), в яких вказав, що відповідач вчиняв дії, які свідчать про визнання ним обов'язку щодо оплати акцій, зокрема частково оплатив вартість акцій, за його підписом були надіслані вимоги іншим акціонерам про необхідність оплати акцій, приймав участь у зборах акціонерів, зокрема 28.04.2015, якими прийняте рішення щодо оплати акцій, оплачених товариством та не оплачених акціонерами.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 22.09.2015 у справі № 907/754/15 ( суддя Л.С. Журавчак) у задоволенні позову відмовлено.

При прийнятті рішення суд першої інстанції на підставі норм ч.3 ст. 7 ЗУ «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі», відповідно до якої акціонери підприємства могли придбати за власні кошти на виплат до 5 років майно приватизованого підприємства, яке залишилось після безкоштовної передачі частини акцій, дійшов висновку, що акціонери товариства, які отримали акції на викуп, повинні були оплатити їх вартість до 04.02.2005, тобто 3-річний строк позовної давності для пред'явлення вимоги до акціонерів розпочався 5 лютого 2005 року. Позовна вимога про стягнення з ОСОБА_2 вартості 455 321 штук акцій на суму113 830,25грн обґрунтована та підставна. Проте, враховуючи заяву відповідача від 02.09.2015, в якій він просив застосувати позовну давність, та враховуючи сплив позовної давності, суд відмовив в позові на підставі ст. 267 ЦК України у зв'язку із спливом строку позовної давності. При цьому відхилив як необґрунтовану заяву позивача про поновлення строку позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі ПАТ Закарпатське племпідприємство» просить рішення Господарського суду Закарпатської області від 22.09.2015 скасувати, а позовні вимоги задоволити повністю.

Скаржник вважає, що акціонери мали оплатити акції у строк, встановлений товариством. Оскільки кінцевий строк оплати акцій товариством не встановлений, то він настав після пред'явлення відповідачу вимоги від 08.06.2015 і відповідно до ст. 530 ЦК України кінцевим строком оплати акцій для відповідача є 15.06.2015. Водночас скаржник вказує, що відповідач вчинив конклюдентні дії, які свідчать про визнання ним свого обов'язку щодо оплати акцій - частково оплатив вартість акцій, приймав участь у зборах акціонерів, зокрема 28.04.2015, якими приймалося рішення щодо оплати акцій, оплачених товариством та не оплачених акціонерами. Також зазначає, що до березня 2014 року відповідач був головою правління товариства, надсилав іншим акціонерам вимоги та позовні заяви щодо оплати акцій, в той же час сам не оплатив акцій, а товариство не могло звернутися до нього з вимогою про оплату акцій, адже всі документи від імені товариства підписуються головою правління. Відтак не погоджується із застосуванням судом першої інстанції до спірних правовідносин норм ст. 267 ЦК України.

В додаткових поясненнях, поданих 01.12.2015, скаржник вказує, що спочатку відповідач отримав на викуп 159 156 акцій загальною вартістю 39 789,00грн. В подальшому був проведений перерозподіл акцій і відповідачу було перерозподілено на викуп 453 816 акції загальною вартістю 113 454,00 грн. За період з 2001 року по 14.11.2011 відповідач частково оплатив акції в сумі 10 016,00 грн, тому в силу ст. 264 ЦК України строк позовної давності переривався і розпочався заново з 15.11.2011. Вважає, що позивач з поважних причин не міг звернутися до відповідача з позовом, оскільки від початку приватизації та до березня 2014 року відповідач був головою правління товариства, звертався до інших акціонерів з вимогами про сплату заборгованості за акції, а про наявність його заборгованості за акції товариству нічого не було відомо. І лише після обрання нового виконавчого органу товариства та проведення аудиту товариству стало відомо про заборгованість відповідача за акції. Тому вважає, що суд першої інстанції неповно з'ясував всі обставини справи та необґрунтовано відхилив його заяву про поновлення строку позовної давності.

В судовому засіданні 01.12.2015 оголошена перерва до 15.12.2015.

В судовому засіданні 15.12.2015 представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення Господарського суду Закарпатської області від 22.09.2015 у справі № 907/754/15. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечили проти доводів скаржника, просили залишити без змін рішення Господарського суду Закарпатської області від 22.09.2015 у справі № 907/754/15, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, апеляційний суд встановив наступне.

Відповідно до статуту ВАТ «Закарпатське племпідприємство», зареєстрованого 30.07.1999 (т.1, а.с. 14-24), товариство засноване відповідно до наказу Закарпатського РВ ФДМУ від 26.07.1999 шляхом перетворення Закарпатського державного обласного виробничого підприємства по племінній справі в тваринництві у відкрите акціонерне товариство згідно із Законом України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» від 10.07.1996 №290/ВР та Порядком перетворення у процесі приватизації державних, орендних підприємств та підприємств із змішаною формою власності у відкриті акціонерні товариства, затверджено постановою КМУ від 11.09.1996 № 1099.

Статутний фонд товариства становить 941 200 грн, який поділено на 3 764 800 простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25 грн кожна ( пункти 5.1,5.2 статуту).

Засновником товариства є держава в особі Закарпатського РВ ФДМУ. Акціонерами товариства можуть бути державні органи приватизації, а також фізичні та юридичні особи, які набули права власності на акції товариства в процесі приватизації, випуску нових акцій та на вторинному ринку цінних паперів ( п.4.1 статуту)

Пунктом 4.6 статуту встановлено обов'язок акціонерів товариства виконувати свої зобов'язання перед товариством, у тому числі пов'язані з майновою участю, а також вносити вклади /оплачувати акції/ в розмірі, порядку та засобами, передбаченими установчими документами.

Згідно з протоколом №1 загальних зборів ВАТ «Закарпатське племпідприємство» від 04.02.2000 ( т.1, а.с. 11-12), голова правління товариства ОСОБА_2 ознайомив акціонерів з розміщенням акцій, визначеним планом приватизації, відповідно до якого акції на суму 182 018,00 грн передаються на безоплатній основі та на суму 523 881,85 грн - на виплату.

Зборами затверджено Положення про порядок розподілу акцій, отриманих безоплатно та з виплатою на 5 років в процесі приватизації ВАТ «Закарпатське племпідприємство» (т.2, а.с. 9-10), яким визначена вартість майна (акцій) у розмірі 182 018 грн, що передається безоплатно членам трудового колективу і прирівняним до них особам, та на суму 523 861,75 грн - на викуп. Збори також прийняли рішення доручити голові правління ОСОБА_2 підписати від імені товариства відповідні договори.

01.09.2000 ВАТ «Закарпатське племпідприємство» та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Закарпатській області укладено договір №217 купівлі-продажу акцій з розстрочкою платежів (т.1, а.с. 6-10), за умовами якого РВ ФДМУ по Закарпатській області продає, а ВАТ «Закарпатське племпідприємство» купує на користь працівників товариства та прирівняних до них осіб 2 095 527 простих іменних акцій ВАТ «Закарпатське племпідприємство», що становить 55,66 % від статутного фонду. Номінальна вартість однієї акції становить 0,25 грн, а загальна ціна акцій - 523 881,75 грн.

Відповідно до п. 2.1 договору право власності на акції товариства переходять до працівників з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі - продажу та підтверджується відповідним записом у реєстрі власників іменних цінних паперів.

Товариство зобов'язане в порядку, передбаченому договором купівлі-продажу, сплатити 523 881,75 грн за акції товариства протягом 60 місяців з дня укладення договору ( п.3.1) .

Засобом платежу за акції ВАТ «Закарпатське племпідприємство» є власні або запозичені грошові кошти. У разі використання власних засобів платежу ВАТ «Закарпатське племпідприємство» стягує відповідні суми з працівників у порядку, встановленому чинним законодавством ( п.3.2 ).

Згідно з пунктом 3.3.1 договору акції вартістю 523 881,75 грн передаються на виплат терміном на 5 років з моменту укладення договору (але не більше як 5 років) за грошові кошти підприємства. Вартість акцій сплачується підприємством за такими термінами та обсягами:

· 20 % належної суми перераховуються підприємством не пізніше 12 місяців від дати укладення договору, тобто не пізніше 01 вересня 2001 року;

· 20 % належної суми перераховуються підприємством не пізніше 24 місяців від дати укладення договору, тобто не пізніше 01 вересня 2002 року;

· 20 % належної суми перераховуються підприємством не пізніше 36 місяців від дати укладення договору, тобто не пізніше 01 вересня 2003 року;

· 20 % належної суми перераховуються підприємством не пізніше 48 місяців від дати укладення договору, тобто не пізніше 01 вересня 2004 року;

· 20 % належної суми перераховуються підприємством не пізніше 60 місяців від дати укладення договору, тобто не пізніше 01 вересня 2005 року.

За умовами пунктів 5.1 -5.3 договору товариство зобов'язане розподілити акції серед працівників відповідно до порядку, затвердженого загальними зборами (зборами уповноважених); у встановлені договором терміни сплатити в повному обсязі ціну продажу акцій; в 10-денний термін з дня проведення зборів надати органу приватизації відомості, затверджені протоколом зборів про розподіл акцій серед працівників товариства..

Договір купівлі-продажу № 217 посвідчений 01.09.2000 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Смірновою С. М.

Відповідно до Списку працівників ВАТ «Закарпатське племпідприємство» на безоплатну передачу акцій всього розподілено 728 072 загальною вартістю 182 018,00 грн, в т.ч. ОСОБА_2 безоплатно передано 55 301 акцій загальною вартістю 13 825,25 грн. Список підписаний головою правління ОСОБА_2.( т.1, а.с. 89-96).

Як вбачається з Переліку власників акцій ВАТ «Закарпатське племпідприємство» фізичних осіб (на викуп) за 2000 рік ( т.1. а.с. 74-81), 2 095 527 акцій ВАТ «Закарпатське племпідприємство» загальною вартістю 523 881,75 грн розподілені між 126 працівниками, в т.ч ОСОБА_2 розподілено 159156 акцій вартістю 39 789,00грн ( у списку під № 14).

Перелік підписаний головою правління ОСОБА_2

Така ж кількість та вартість акцій (159156 акцій вартістю 39 789,00 грн) належна ОСОБА_2 вказана у Списку власників акцій ВАТ «Закарпатське племпідприємство»

(на викуп), в якому він значиться під № 34 ( т.1, а.с. 83-84 )

Згідно з протоколом №1 зборів уповноважених працівників та прирівняних осіб ВАТ «Закарпатське племпідприємство» від 04.03.2004 у зв'язку з письмовою відмовою частини акціонерів від викупу розподілених їм акцій на викуп терміном на 5 років прийнято рішення про перерозподіл цих акцій між працюючими по процентному співвідношенні до кількості акцій, яка в них була ( т.2 , а.с. 138).

На виконання цього рішення ОСОБА_2 перерозподілено на викуп терміном на 5 років 453 816 акцій вартістю 113 454,00 грн, замість раніше розподілених 159156 акцій вартістю 39 789,00 грн на викуп, що підтверджено Переліком власників акцій ВАТ «Закарпатське племпідприємство» фізичних осіб на викуп на 5 років згідно з перерозподілом акцій, прийнятим та затвердженим зборами уповноважених працівників та прирівняних осіб ( т.1, а.с. 100- 102, т.2, а.с. 139-140)

Перелік підписаний ОСОБА_2 як головою правління, крім того підписаний ним як особою, якій перерозподілена названа кількість акцій (навпроти його прізвища, що значиться в Переліку під №6).

Як вбачається з матеріалів справи ( т.2, а.с. 74-80 , 141), з 2001 по 2011 ОСОБА_2 сплачував за акції, розподілені йому на викуп терміном на 5 років. Так, відповідно до списку працівників товариства, які викупили акції у травні 2001 року, ОСОБА_2 викупив акції на суму 90,00 грн. Відповідно до списку працівників товариства, які викупили акції станом на 01.12.2008 року, ОСОБА_2 викупив акції на суму 3 781,00грн.

Разом з тим, згідно з довідкою філії Закарпатського облуправління АТ «Ощадбанк» від 09.11.2015 та виписками банку ( т.2 а.с.142-156) після 01.12.2008, а саме за період з 23.12.2008 по 14.11.2011 від ОСОБА_2 на розрахунковий рахунок ПрАТ «Закарпатське племпідприємство», відкритий в АТ «Ощадбанк», м. Мукачево, надійшли кошти з призначенням платежу «за акції» в сумі 7278,00грн, всього за період 08.06.2007 по 14.11.2011 надійшло 9 736,00грн (всіх 47 платежів).

Отже, матеріалами справи підтверджено сплату ОСОБА_2 за період з травня 2001 року по 14.11.2011 за акції коштів в сумі 11059,00 грн ( 3781,00 + 7 278,00).

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 27.03.2007 у справі № 1/113 у задоволенні позовних вимог Регіонального відділення ФДМУ по Закарпатській області до ВАТ «Закарпатське племпідприємство» про стягнення заборгованості за акції за договором купівлі-продажу № 217 від 01.09.2000, залишеним без змін постановою Вищого господарського суду України від 18.07.2007 у справі № 1/113, у задоволенні позову відмовлено повністю та встановлено, що товариство в повному обсязі оплатило акції ( т.2, а.с.174-176).

З 08.10.2009 до 27.11.2009 Закарпатським територіальним управлінням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку проведено позапланову перевірку провадження діяльності на ринку цінних паперів ВАТ «Закарпатське племпідприємство» за результатами перевірки складено акт від 27.11.2009 (т.2, а.с. 20-32), відповідно до якого товариство провело повний розрахунок з РВ ФДМУ за договором № 217 від 01.09.2000, однак станом на 01.01.2009 акціонерами не сплачено за акції 342,2 тис. грн. По 5 -му питанню перевірки - володіння акціями посадовими особами ВАТ за весь період діяльності товариства встановлено, що за результатами розподілу акцій згідно з договором купівлі-продажу від 01.09.200 №217 розподілені акції працівникам та прирівняним до них особам. Згідно з реєстрами власників іменних цінних паперів станом на 06.04.2004, 07.04.2005, 06.04.2006, 10.04.2007 голові правління ОСОБА_2 належить 510 622 акцій ( 13,563%).

Така ж кількість акцій (510 622 ) зареєстрована за ОСОБА_2 згідно з реєстром акціонерів станом на 22.04.2015( т.2, а.с. 178-182).

З матеріалів справи вбачається, що товариство зверталося з вимогами від 28.04.2010 до акціонерів про погашення заборгованості за отримані акції (т.2,а.с. 11-19), які підписані головою правління ОСОБА_2

Рішенням загальних зборів акціонерів, оформлених протоколом № 01/18-03./14 від 18.03.2014 ( т. 2, а.с.157-172), вирішено змінити найменування товариства з Відкритого акціонерного товариства «Закарпатське племпідприємство» на Приватне акціонерне товариство «Закарпатське племпідприємство» ( питання 11 порядку денного зборів), а також вирішено утворити одноосібний виконавчий орган товариства - директор товариства та припинити повноваження голови та членів правління товариства ( питання 24 та 25 порядку денного зборів).

Рішенням наглядової ради товариства від 07.04.2014 ( протокол № 04.14) голову правління ОСОБА_2 звільнено з роботи ( т.2, а.с.173).

21.03.2014 зареєстрована нова редакція статуту Приватного акціонерного товариства «Закарпатське племпідприємство»( т1, а.с. 41-73).

28.04.2015 загальними зборами акціонерів товариства розглядалося питання (13 питання порядку денного) про оплату акцій, які оплачені товариством та не оплачені акціонерами, за результатами розгляду якого прийнято рішення про стягнення такої заборгованості, в т. ч. в судовому порядку ( протокол зборів № 01/28-04/15 від 28.04.2015, т.2, а.с. 52-65).

Товариство надіслало ОСОБА_2 вимогу № 48 від 08.06.2015 про погашення заборгованості за акції в розмірі 113 830,25 грн до 19.06.2015, яку він отримав 17.06.2015, що підтверджується описом вкладення та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (т.1, а.с. 103-106).

ОСОБА_2 не погасив заборгованості за акції у зв'язку з чим товариство звернулося з позовом до суду.

Дослідивши обставини справи, доводи скаржника, заслухавши пояснення представників сторін, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до частин 1 та 2 ст.18 ЗУ «Про приватизацію державного майна» в редакції ЗУ від 13 липня 2000 року N 1869-III, при перетворенні державного підприємства в акціонерне товариство в процесі приватизації його засновником виступає державний орган приватизації, який діє в межах повноважень, передбачених законодавством.

Засновник акціонерного товариства встановлює відповідно до плану приватизації (плану розміщення акцій) способи, обсяг і строки продажу акцій.

В силу ст. 27 цього Закону при приватизації майна державного підприємства як цілісного майнового комплексу шляхом, зокрема його викупу, між продавцем і покупцем укладається відповідний договір купівлі-продажу.

До договору купівлі-продажу повинні включатися передбачені бізнес-планом чи планом приватизації зобов'язання або зобов'язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу.

Термін дії зазначених зобов'язань не повинен перевищувати п'ять років.

Згідно зі ст. 6 ЗУ «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» в редакції ЗУ від 6 жовтня 1998 року N 165-XIV, чинній на момент укладення договору №217, працівникам підприємства, що приватизується, та прирівняним до них відповідно до частини третьої статті 3 цього Закону особам безоплатно надається частка державного майна (акції), розмір якої визначається як добуток вартості майна, що припадає на одного члена колективного сільськогосподарського підприємства по області (Автономній Республіці Крим), на кількість працівників підприємства, що приватизується, та прирівняних до них осіб.

Безоплатна передача частки державного майна проводиться при перетворенні в процесі приватизації радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств у колективні сільськогосподарські підприємства або у відкриті акціонерні товариства.

Розподіл безоплатно переданого майна (акцій) між працівниками здійснюється відповідно до трудової участі за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених).

В силу ст. 7 названого Закону приватизація частки державного майна, що залишилася після безоплатної його передачі, здійснюється за приватизаційні майнові сертифікати. Право на першочергове придбання цього майна за приватизаційні майнові сертифікати мають працівники даного підприємства та прирівняні до них особи.

Якщо після використання працівниками с/г підприємства, що приватизується, права на придбання державного майна за приватизаційні майнові сертифікати залишається невикупленою частка майна, орган приватизації за згодою загальних зборів (зборів уповноважених) передає їм залишки майна для придбання за власні кошти на виплат до 5 років (без нарахування відсотків, але з урахуванням зміни цін на момент викупу майна).

Статтею 32 ЗУ «Про господарські товариства» передбачено право акціонерного товариства викупити у акціонера оплачені ними акції за рахунок сум, що перевищують статутний фонд, для їх наступного перепродажу, розповсюдження серед своїх працівників або анулювання.

В силу ст. 11 ЗУ « Про господарські товариства», пункту 4.6 статуту товариства в редакції, чинній на момент укладення договору №217, учасники товариства зобов'язані, зокрема, додержувати установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів та інших органів управління товариства; виконувати свої зобов'язання перед товариством, в тому числі і пов'язані з майновою участю, а також вносити вклади (оплачувати акції) у розмірі, порядку та засобами, передбаченими установчими документами; нести інші обов'язки, якщо це передбачено цим Законом, іншим законодавством України та установчими документами.

Матеріалами справи підтверджено, що ВАТ «Закарпатське племпідприємство» створене 30.07.1999, шляхом перетворення Закарпатського державного обласного виробничого підприємства по племінній справі в тваринництві у відкрите акціонерне товариство згідно із Законом України «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі» від 10.07.1996 №290/ВР. Статутний фонд товариства становить 941 200,00 грн, який поділений на 3 764 800 простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25грн кожна.

Засновником товариства виступила держава в особі Закарпатського РВ ФДМУ ( орган приватизації), якій належало майно( акції )товариства.

Згідно з планом приватизації майно (акції) на суму 182 018,00 грн передаються працівникам товариства на безоплатній основі та на суму 523 881,85 грн - на виплату на 5 років.

На виконання рішення загальних зборів акціонерів від 04.02.2000 товариство викупило за договором купівлі-продажу №217 від 01.09.2000 на користь працівників товариства та прирівняних до них осіб частину належних державі простих іменних акцій товариства в кількості 2 095 527 штук номінальною вартістю 0,25 грн кожна на загальну суму 523 881,75 грн. За умовами договору товариство мало розподілити акції між працівниками, прирівняними особами, оплатити акції з розстрочкою платежів упродовж 5 років - не пізніше 01.09.2005, а працівники, особи, яким розподілені акції, мали сплатити товариству їх вартість( п. п.3.1,3.2, 5.1,5.2 договору).

У 2000 році викуплені товариством акції були розподілені між працівниками та прирівняними особами, в т.ч. відповідачу було розподілено на викуп 159156 акцій вартістю 39 789,00грн. Частина акціонерів, яким були розподілені акції на викуп на 5 років, відмовилися від їх викупу, у зв'язку з чим 04.03.2004 загальними зборами було прийняте рішення про їх перерозподіл. На виконання цього рішення відповідачу було перерозподілено на викуп на 5 років загальну кількість акцій 453 816 штук акцій вартістю 113 454,00 грн, замість раніше розподілених 159156 акцій вартістю 39 789,00грн

Товариство свої зобов'язання за договором №217 перед РВ ФДМУ (органом приватизації) щодо оплати акцій виконало, сплатило ціну викуплених на користь працівників акцій.

Відповідач свої зобов'язання перед товариством щодо оплати розподілених йому акції на викуп на 5 років виконав частково, упродовж 2001- 2011 років сплатив за акції 11059,00грн, його заборгованість за акції становить 102 395,00грн ( 113 454,00 - 11059,00). Сторони не заперечили та спростували названої суми заборгованості.

При вирішенні спору суд першої інстанції неповно дослідив та не встановив обставини, що мають значення для вирішення спору. Зокрема, суд першої інстанції встановив, що відповідачу на викуп на 5 років було розподілено 455 321шт. акцій на суму 113 830,25грн, в той час як відповідачу було розподілено на викуп на 5 років загальну кількість 453 816 акцій вартістю 113 454,00 грн. Суд не дослідив та не встановив, чи здійснював відповідач оплату за акції, хоча позивач в додаткових поясненнях ( т.2, а.с. 34) вказував на здійснення відповідачем часткової оплати акцій та подавав відповідні докази та дійшов висновку про те, що вимога про стягнення з ОСОБА_2 вартості 455 321 шт. акцій на суму 113 830,25 грн обґрунтована та підставна.

Враховуючи часткову оплату відповідачем акцій в сумі 11 059,00 грн, апеляційний суд вважає обґрунтованою та підставною вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за акції в частині стягнення102 395 грн.

Зі змісту рішення суду першої інстанції вбачається, що з огляду на прийняття загальними зборами рішення від 04.02.2000 суд першої інстанції дійшов висновку, що акціонери товариства, які отримали акції на викуп на 5 років, повинні були оплатити їх вартість до 04.02.2005, тобто 3-річний строк позовної давності для пред'явлення вимоги до акціонерів розпочався 5 лютого 2005 року.

Апеляційний суд вважає такий висновок суду першої інстанції помилковим, оскільки рішенням зборів від 04.02.2000 лише затверджено Положення про порядок розподілу акцій між працівниками, отриманих безоплатно та з виплатою на 5 років, та доручено голові правління ОСОБА_2 підписати від імені товариства відповідний договір, а сам договір купівлі-продажу акцій № 217 був укладений лише 01.09.2000. Цим договором встановлений строк оплати акцій товариством Регіональному відділенню ФДМУ з розстрочкою платежу упродовж 5 років - не пізніше 01.09.2005. При цьому за умовами договору №217 ( п.3.2) товариство сплачує за акції власні засоби платежу та стягує відповідні суми з працівників , яким розподілені акції.

З аналізу названих вище норм законодавства, зокрема, ст. 7 ЗУ «Про особливості приватизації майна в агропромисловому комплексі», якою передбачено передачу органом приватизації за згодою загальних зборів (зборів уповноважених) працівникам підприємства, що приватизується, частки державного майна ( акцій) для придбання за власні кошти на виплат до 5 років, умов договору купівлі - продажу №217, зокрема, п. 2.1, 3.2 договору, якими встановлено, що право власності на акції товариства переходять до працівників з моменту нотаріального посвідчення цього договору та право товариства стягнути з працівників кошти за розподілені їм акції, рішень загальних зборів від 04.02.2000 та від 04.03.2004 про розподіл та перерозподіл між працівниками акцій на викуп на 5 років, випливає, що особи, яким розподілені акції на викуп, мали сплатити товариству за акції з розстрочкою платежів упродовж 5 років - не пізніше 01.09.2005.

З огляду на викладене апеляційний суд також відхиляє доводи скаржника про те, що строк оплати акцій настав після пред'явлення відповідачу вимоги від 08.06.2015 і відповідно до ст. 530 ЦК України кінцевим строком оплати акцій для відповідача є 15.06.2015.

Отже, 3-річний строк позовної давності, встановлений ст. 257 ЦК України, розпочався з 02.09.2005.

Разом з тим статтею 264 ЦК України встановлено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Апеляційним судом встановлено та не заперечується відповідачем, що упродовж 2001-2011 років він здійснював часткову оплату акції, розподілених йому на викуп. Останній платіж за акції надійшов від відповідача на рахунок позивача згідно з довідкою АТ « Ощадбанк» 14.11.2011.

Відтак строк позовної давності в силу ст. 264 ЦК України був перерваний і з 15.11.2011 почався заново. Позивач звернувся до суду з позовом у липні 2015, тобто з пропуском 3-х річного строку позовної давності, встановленого ст. 257 ЦК України.

Відповідно до частин 3-5 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Відповідач подав заяву про застосування позовної давності, а позивач подав заяву про його поновлення

Суд першої інстанції за заявою відповідача застосував позовну давність та відмовив у позові у зв'язку із спливом строку позовної давності, відхиливши заяву позивача про його поновлення.

Як зазначено у п.2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» від 29 травня 2013 року N 10, з наступними змінами і доповненнями, позовна давність не є інститутом процесуального права та не може бути відновлена (поновлена) в разі її спливу, але за приписом частини п'ятої статті 267 ЦК України позивач вправі отримати судовий захист у разі визнання поважними причин пропуску позовної давності.

Питання щодо поважності цих причин, тобто наявності обставин, які з об'єктивних, незалежних від позивача підстав унеможливлювали або істотно утруднювали своєчасне подання позову, вирішується господарським судом у кожному конкретному випадку з урахуванням наявних фактичних даних про такі обставини.

Апеляційний суд погоджується з доводами скаржника та вважає, що застосовуючи за заявою відповідача позовну давність та відхиляючи заяву позивача про поновлення пропущеного строку позовної давності суд першої інстанції не врахував, що від початку приватизації і до 07.04.2014 відповідач обіймав посаду голови правління товариства; від імені товариства він укладав договір №217 купівлі-продажу акцій; що до його звільнення 07.04.2014 він не подавав жодної інформації про свою заборгованість перед товариством за акції, при цьому пред'являв у 2010 році від імені товариства вимоги до інших акціонерів про сплату заборгованості за акції, що лише після звільнення відповідача з посади голови правління та переобрання виконавчого органу товариства, ревізійної комісії, проведення ревізії і аудиту діяльності товариства позивачу стало відомо про заборгованість колишнього голови правління товариства ОСОБА_2 за акції.

Названі обставини, на думку апеляційного суду, свідчать про те, що строк позовної давності пропущений позивачем з поважних причин, відтак підлягає поновленню, а порушене право позивача підлягає судовому захисту.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу вимог ст.ст.33,34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Статтею 104 ГПК України встановлені підстави для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду, якими є:1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; 4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

На підставі викладеного апеляційний суд вважає, що при вирішенні спору суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, та дійшов помилкового висновку про відмову в позові. Отже, рішення суду першої інстанції належить скасувати, прийняти нове рішення, яким позов задоволити в частково в сумі 102 395,00грн. В задоволенні решти позову відмовити за безпідставністю.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних та апеляційних вимог.

Керуючись ст.ст.43, 49, 91, 99, 101, 103, 104, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства «Закарпатське племпідприємство» задоволити частково.

Рішення Господарського суду Закарпатської області від 22.09.2015 у справі

№ 907/754/15 скасувати, прийняти нове, яким позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ідент. номер НОМЕР_1, місцезнаходження: АДРЕСА_1, на користь Приватного акціонерного товариства «Закарпатське племпідприємство», ідент. код 00725005, місцезнаходження: 89670, Закарпатська область, Мукачівський район, с. Шенборн, вул. Мукачівська,2, - 102 395,00грн. заборгованості за акції та 2047,90грн на відшкодування сплаченого судового збору за подання позову.

В задоволенні решти позову відмовити.

2. Стягнути з ОСОБА_2, ідент. номер НОМЕР_1, місцезнаходження: АДРЕСА_1, на користь Приватного акціонерного товариства «Закарпатське племпідприємство», ідент. код 00725005, місцезнаходження: 89 670, Закарпатська область, Мукачівський район, с. Шенборн, вул.. Мукачівська,2, - 2252,69 грн на відшкодування сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 16.12.2015

Головуюча-суддя М.І. Хабіб

Суддя В.М. Гриців

Суддя Я.О. Юрченко