Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

РІШЕННЯ

"09" грудня 2015 р. Справа № 927/1418/15

Позивач: Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації Чернігівгаз, вул. Любецька, 68, м. Чернігів, Чернігівська область, 14021

Відповідач: Свердловська сільська рада Коропського району Чернігівської області, вул. Польова, 3, с. Свердловка, Коропський район, Чернігівська область, 16212

Предмет спору: про стягнення заборгованості в сумі 24171,06 грн.

Суддя І.Г.Мурашко

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 31 від 20.10.2014 р., представник

від відповідача: ОСОБА_2 голова Свердловської сільської ради Коропського району Чернігівської області, рішення Свердловської сільської ради Коропського району Чернігівської області від 11.11.2015 р.

В судовому засіданні 09.12.2015 р., на підставі ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації Чернігівгаз подано позов до Свердловської сільської ради Коропського району Чернігівської області про стягнення 24171,06 грн. заборгованості, з якої 5019,11 грн. сума основного боргу, 9296,50 грн. пені за період з 03.02.2015 р. по 02.10.2015 р., включно, 608,01 грн. трьох відсотків річних за період з 03.02.2015 р. по 10.11.2015 р., включно, та 9247,44 грн. інфляційних втрат за період з лютого 2015 р. по жовтень 2015 р., включно. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем умов типового договору від 01.01.2015 р. № ТП-Б-007Кп на постачання природного газу бюджетним організаціям за регульованим тарифом та додаткових угод до нього.

Відповідач відзивом на позов проти позовних вимог заперечив, зазначивши, що фактично послуги з постачання природного газу згідно типового договору від 01.01.2015 р. № ТП-Б-007 Кп ним отримано, але за відсутністю належного фінансування з держаного бюджету він не зміг своєчасно та в повному обсязі за такі послуги розрахуватися. Відповідач вказав на те, що станом на 19.11.2015 р. ним погашено сума основного боргу в повному обсязі в сумі 5019,11 грн. (а.с.38-39).

Позивач підтвердив погашення відповідачем суми основного боргу в розмірі 5019,11 грн., про що останнім надано копія банківської виписки станом на 19.11.2015 р. (а.с. 34). Враховуючи вищевикладене, позивачем заявлено клопотання про припинення провадження по справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 5019,11 грн. (а.с.26). Позовні вимоги в частині стягнення 9296,50 грн. пені за період з 03.02.2015 р. по 02.10.2015 р., включно, 608,01 грн. трьох відсотків річних за період з 03.02.2015 р. по 10.11.2015 р., включно, та 9247,44 грн. інфляційних втрат за період з лютого 2015 р. по жовтень 2015 р., включно, позивач підтримав в повному обсязі.

За приписами п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження по справі, якщо відсутній предмет спору. Пунктом 4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що припинення провадження у справі на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК можливе лише у разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив своє існування в процесі розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем погашено суму основного боргу в повному обсязі в сумі 5019,11 грн. станом на 19.11.2015 р., тобто після порушення провадження по справі (18.11.2015 р.), а тому клопотання позивача підлягає задоволенню, а провадження по справі в частині стягнення основного боргу в сумі 5019,11 грн. припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши повноважних представників сторін, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд, -

ВСТАНОВИВ :

01 січня 2015 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» (надалі позивач, постачальник) та Сведловською сільською радою (надалі відповідач, споживач) був укладений договір № ТП-Б-007 Кп на постачання природного газу бюджетним організаціям за регульованим тарифом (а.с.10-13), відповідно до умов якого постачальник постачає споживачу (ДК 016-2010 код 06.20.1) газ природній, скраплений або в газоподібному стані (газ природний) в обсягах і в порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором (п. 1.1 договору).

Пунктом 1.2 договору сторони погодили, що передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності обєктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі пункти призначення). Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживчого обладнання визначається сторонами в додатку № 1 до договору (а.с.12).

У відповідності до п. 2.1. договору договірні обсяги постачання газу споживачу наводяться в додатку № 2 до договору (а.с. 13). З якого вбачається, що постачальник здійснює протягом 2015 року постачання природного газу споживачу для власного споживання в обсязі 10,0 тис. куб. м, у тому числі по місяцях та кварталах: січень 2,0 тис. куб. м, лютий 1,9 тис. куб. м, березень 2,1 тис. куб. м (за І квартал 6,0 тис. куб. м), квітень 0,8 тис. куб м. (за ІІ квартал 0,8 тис. куб. м), листопад 1,0 тис. куб. м., грудень 2,2 тис. куб. м (за ІV квартал 3,2 тис. куб. м).

За приписами п.п. 3.2 - 3.3, п. 3.5 договору облік обсягів газу, що постачається на умовах договору, здійснюється згідно з Правилами обліку природного газу під час його транспортування газорозподільними мережами, постачання та споживання, затвердженими наказом Міністерства палива та енергетики України від 27.12.2005 р. № 618, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 26.01.2006 р. за № 67/11941. Кількість реалізованого газу споживачу визначається на межі балансової належності обєктів споживача за допомогою вузлів обліку, визначених в додатку № 1 до договору. На підставі результатів вимірювання обсягу газу вузлами обліку сторонами складаються щомісяця акти приймання передачі газу.

Згідно п.п. 2.6, 2.9 договору, послуги з постачання газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання передачі газу, що оформлюється згідно за даними вузлів обліку, визначених у додатку № 1 до договору. Акт приймання передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Відповідно до п. 4.1 договору розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Пунктом 4.2 договору сторони погодили, що ціна за 1000,00 куб м. природного газу складає: - 5900,0000 грн., крім того ПДВ 1180,8000 грн., без врахування вартості транспортування газу на території України, відповідно до постанови НКРЕКП, - 45,3000 грн., крім того ПДВ 9,0600 грн. тариф на постачання природного газу, згідно постанови НКРЕ № 617 від 30.04.2014 р., -47,3000 грн., крім того ПДВ 9,4600 грн. вартість транспортування 1000,0 куб. м. газу магістральними мережами, згідно Постанови НКРЕ № 786 від 30.05.2014 року, - 118,4800 грн., крім того ПДВ 23,6000 грн. цільова надбавка 2%, на підставі Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (розділ ХІV, глава 4), - 319,4000 грн., крім того ПДВ 63,8800 грн. тариф на послуги з транспортування природного газу розподільчими газопроводами, згідно Постанови НКРЕ № 617 від 30.04.2014 року. Разом до сплати за 1000,0 м. куб. газу 7716,0000 грн., в т.ч. ПДВ 1286,0000 грн.

Згідно додаткової угоди від 01.02.2015 р. № 1 (а.с.14) про внесення змін до типового договору № ТП-Б 007 Кп від 01.01.2015 р. на постачання природного газу бюджетним організаціям за регульованим тарифом, сторони дійшли згоди внести зміни до договору в частині п. 4.2. Так, виходячи з нової редакції вказаного пункту, починаючи з 01 лютого 2015 р., ціна за 1000,00 куб м. природного газу без урахування податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання, становить: - 5700,0000 грн., крім того ПДВ 1140,0000 грн., без врахування вартості транспортування газу на території України, відповідно до постанови НКРЕ, - 45,3000 грн., крім того ПДВ 9,0600 грн. тариф на постачання природного газу, згідно постанови НКРЕ № 617 від 30.04.2014 р., -47,3000 грн., крім того ПДВ 9,4600 грн. вартість транспортування 1000,0 куб. м. газу магістральними мережами, згідно Постанови НКРЕ № 786 від 30.05.2014 року, - 114,0000 грн., крім того ПДВ 22,8000 грн. цільова надбавка 2%, на підставі Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (розділ ХІV, глава 4), - 319,4000 грн., крім того ПДВ 63,8800 грн. тариф на послуги з транспортування природного газу розподільчими газопроводами, згідно Постанови НКРЕ № 617 від 30.04.2014 року. Разом до сплати за 1000,0 м. куб. газу 7471,2000 грн., в т.ч. ПДВ 1245,2000 грн.

Додатковою угодою № 2 від 01.03.2015 р. (а.с.15) про внесення змін до типового договору № ТП-Б 007 Кп від 01.01.2015 р. на постачання природного газу бюджетним організаціям за регульованим тарифом, пункт 4.2 договору викладено в новій редакції. Згідно зазначено пункту договору починаючи з 01.03.2015 р. ціна за 1000,00 куб м. природного газу без урахування податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання, становить: - 8900,0000 грн., крім того ПДВ 1780,0000 грн., без врахування вартості транспортування газу по території України відповідно до постанови НКРЕ КП, - 45,3000 грн., крім того ПДВ 9,0600 грн. тариф на постачання природного газу, згідно постанови НКРЕ № 617 від 30.04.2014 р., - 47,3000 грн., крім того ПДВ 9,4600 грн. вартість транспортування 1000,0 куб. м. газу магістральними мережами, згідно Постанови НКРЕ № 786 від 30.05.2014 року, - 178,0000 грн., крім того ПДВ 35,6000 грн. цільова надбавка 2%, на підставі Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VІ (розділ ХІV), - 319,4000 грн., крім того ПДВ 63,8800 грн. тариф на послуги з транспортування природного газу розподільчими газопроводами, згідно Постанови НКРЕ № 617 від 30.04.2014 року. Разом до сплати за 1000,0 м. куб. газу 11388,000 грн., в т.ч. ПДВ 1898,000 грн.

Сторони домовились, що ціна газу розрахована відповідно до пунктів 4.1 та 4.2 договору, є обовязковою для сторін з дати набрання нею чинності. Визначена на основі її вартість газу буде застосовуватись сторонами при складанні актів приймання передачі газу та розрахунків за газ згідно з умовами договору (п. 4.4 договору).

Згідно п. 4.5 договору розрахунковий період за договором становить один місяць з 9-00 години першого дня місяця до 9-00 години першого дня наступного місяця включно. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість реалізованого газу, визначену згідно з розділом 3 договору. Загальна сума вартості договору на час його укладення становить 77160,00 грн. Загальна сума договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу споживачу.

Відповідно до п. 4.8 договору, сторони погодили, що у разі виникнення у споживача заборгованості з оплати вартості послуг з постачання газу сторони за взаємною згодою та у порядку, передбаченому законодавством укладають графік погашення заборгованості, який оформлюється додатком до договору. У разі відсутності графіка погашення заборгованості позивач має право грошові кошти, отримані від відповідача за газ в поточному розрахунковому періоді, зараховувати в рахунок погашення існуючої заборгованості відповідача відповідно до черговості її виникнення.

У відповідності зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається.

На виконання умов спірного договору сторонами були складені акти приймання передачі протранспортованого природного газу за період січень 2015 р. березень 2015 р., згідно яких позивачем в січні 2015 р. з 01.01.2015 р. по 31.01.2015 р.. включно, протранспортовано, а відповідачем прийнято природний газ в обсязі 2,260 тис. куб. м., в лютому з 01.02.2015 р. по 28.02.2015 р., включно, 1,728 тис. куб. м., в березні 2015 р. з 01.03.2015 р. по 31.03.2015 р. 0,215 тис. куб. м. (а.с. 19-21). Таким чином, за період з 01.01.2015 р. по 31.03.2015 р., включно, позивачем було протранспортовано, а відповідачем прийнято природний газ в обсязі 4,203 тис. куб. м. Зазначені акти підписані та завірені печатками обох сторін.

Виходячи з обсягу протранспортованого природного газу, визначеного сторонами в актах приймання передачі протранспортованого природного газу, та ціни, погодженої умовами договору та додатковими угодами №№ 1, 2 до нього, сторонами складено акти приймання передачі природного газу за січень 2015 р. на суму 17438,16 грн. (з ПДВ), за лютий 2015 р. на суму 12910,23 грн., за березень 2015 р. на суму 2448,42 грн. Вказані акти підписані та завірені печатками обох сторін (а.с.16-19).

Таким чином, виходячи із змісту зазначених актів, загальна вартість поставленого позивачем та прийнятого відповідачем природного газу за період з січня 2015 р. по березень 2015 р., включно, складає 32796,81 грн.

У відповідності до п. 4.6 договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатка № 2 договору. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше першого (01) числа місяця, наступного за розрахунковим.

Згідно вимог ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач порушив умови договору за поставлений природний газ в повному обсязі у встановлений договором строк не розрахувався.

З порушенням встановлених строків оплати, відповідач частково розрахувався за поставлений природний газ у спірному періоді на суму 27777,82 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 97 від 20.03.2015 р. на суму 993,67 грн., № 41 від 18.08.2015 р. на суму 8957,10 грн., № 41 від 24.09.2015 р. на суму 1843,00 грн., № 41 від 02.10.2015 р. на суму 6638,06 грн., № 138 від 06.11.2015 р. на суму 6897,57 грн., № 97 від 06.11.2015 р. на суму 993,67 грн., № 139 від 06.11.2015 р. на суму 1454,75 грн. (а.с.58-61), а також банківськими виписками по рахунку позивача (а.с.27-33).

З матеріалів справи вбачається, що на момент подачі позову до суду (17.11.2015 р. дата реєстрації позовної заяви канцелярією суду) заборгованість відповідача за поставлений природний газ за період з січня 2015 р. по березень 2015 р., включно, складала 5019,11 грн. (32796,81 грн. + 0,12 грн. 27777,82 грн.), де 0,12 грн. - початкове сальдо станом на 01.01.2015 р. (а.с.22).

В судовому засіданні 09.12.2015 р. сторонами зазначено про погашення основного боргу відповідачем після порушення провадження по справі в повному обсязі в сумі 5019,11 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку позивача станом на 19.11.2015 р. (а.с.34).

Враховуючи вищевикладене, позивачем було заявлено клопотання про припинення провадження по справі в частині стягнення основного боргу в сумі 5019,11 грн. (а.с.26).

Керуючись приписами п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи погашення відповідачем суми основного боргу після порушення провадження по справі (18.11.2015р.), заявлене клопотання судом задоволено, провадження по справі в частині стягнення основного боргу в сумі 5019,11 грн. припинено за відсутністю предмета спору.

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.

Відповідно до статті 218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Аналогічні положення містить стаття 610 Цивільного кодексу України.

За визначенням статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За приписами статті 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 6.2.2. договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу.

Позивачем нараховано та предявлено до стягнення 9296,50 грн. пені за період з 03.02.2015 р. по 02.10.2015 р., включно, 608,01 грн. трьох відсотків річних за період з 03.02.2015 р. по 10.11.2015 р., включно, та 9247,44 грн. інфляційних втрат за період з лютого 2015 р. по жовтень 2015 р., включно.

Відповідач проти нарахування та стягнення штрафних санкцій за неналежне виконання договірних зобовязань заперечив. В обґрунтування своєї позиції останній зазначив, що не розраховувався за надані послуги своєчасно, у звязку з відсутністю коштів, своєї вини в неналежному виконанні умов спірного договору не вбачає, оскільки з Державного бюджету України не було виділено достатніх коштів на погашення утвореної заборгованості.

У відповідності до ч. 2 ст. 216 Господарського кодексу України застосування господарських санкцій повинно гарантувати захист прав і законних інтересів громадян, організацій та держави, в тому числі відшкодування збитків учасникам господарських відносин, завданих внаслідок правопорушення, та забезпечувати правопорядок у сфері господарювання. За приписами ч. 2 ст. 218 вказаного кодексу учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.

Статтею 233 Господарського кодексу України передбачено, що суд має право зменшити розмір санкцій, при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню із сторони, що порушила зобовязання.

Враховуючи те, що Свердловська сільська рада Коропського району Чернігівської області є органом місцевого самоврядування, що утримується за рахунок бюджетних коштів та має дотаційний характер фінансування, а також те, що з матеріалів справи вбачається, що відповідач здійснив всі залежні від нього заходи для погашення наявної заборгованості, яка була повністю останнім сплачена станом на 19.11.2015 р., суд вважає за можливе зменшення розміру пені до 1,00 грн.

Таким чином, враховуючи, що відповідач порушив умови договору, взяті на себе зобовязання належним чином не виконав, суд, перевіривши розрахунок позивача, прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 1,00 грн., трьох відсотків річних та інфляційних втрат в сумі 607,99 грн. та 9246,44 грн., відповідно, враховуючи наявність арифметичних помилок в наданому розрахунку позивача.

Пунктом 4.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі коли господарський суд на підставі пункту 3 статті 83 ГПК зменшує розмір неустойки (штрафу, пені), витрати позивача, пов'язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.

За приписами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно до обсягу задоволених вимог, таким чином, з відповідача підлягає стягненню 1217,88 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

1. Провадження у справі в частині стягнення основного боргу в сумі 5019,11 грн. припинити.

2. Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Свердловської сільської ради Коропського району Чернігівської області (16212, Чернігівська область, Коропський район, с. Свердловка, вул. Польова, 3, , з будь якого рахунку виявленого державним виконавцем) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації „Чернігівгаз (14021, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Любецька, 68, , р/р НОМЕР_1 в АБ «Кліринговий дім», МФО 300647) 1,00 грн. пені, 607,99 грн. три відсотка річних, 9246,44 грн. інфляційних втрат, 1217,88 грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

4. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення оформлено відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 10.12.2015р.

Суддя І.Г.Мурашко