Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "11" грудня 2015 р. Справа № 906/1671/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

при секретарі: Шундрик Т.В.

за участю представників сторін:

- від позивача: ОСОБА_1 - представник за договором про надання правових послуг від 12.11.2015

- від відповідача: не прибув (Зайцева М. О. - представник за договором про надання правової допомоги від 03.09.2015 - присутня в засіданні суду 03.12.2015).

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ОСОБА_3 (м. Бердичів, Житомирська область)

до Публічного акціонерного товариства "Бердичівський м'ясокомбінат" (м. Бердичів, Житомирська область)

про визнання рішення Наглядової ради, оформлене протоколом № 2 від 07.06.2007, недійсним

В засіданні суду 03.12.2015 було оголошено перерву до 12:00 11.12.2015 відповідно до ст. 77 ГПК України.

ОСОБА_3 як акціонер ПАТ "Бердичівський м'ясокомбінат" звернувся з позовом до господарського суду Житомирської області про визнання недійсним рішення наглядової ради ВАТ ""Бердичівський м'ясокомбінат", яке оформлене протоколом №2 від 07.06.2007, про надання дозволу генеральному директору підписати кредитну угоду з АБ "Енергобанк" на суму 2,5 млн грн та передачу в заставу майна товариства.

Ухвалою від 25.11.2015 господарський суд порушив провадження у справі, призначив судове засідання на 03.12.2015 та зобов'язав відповідача надати документи.

09.12.2015 до господарського суду від відповідача надійшли такі документи:

- копії статуту ПАТ "Бердичівський м'ясокомбінат", договору застави від 25.07.2007 та договору іпотеки від 25.07.2007, укладених АТ "Бердичівський м'ясокомбінат" з АТ "Енергобанк", а також відзив, в якому зазначається що засідання Наглядової ради, що відбулося 07.06.2007, мало статус чергового. У вказаному відзиві відповідач не заперечує що при прийнятті рішення, оформленого протоколом №2 від 07.06.2007, Наглядовою радою було допущено ряд порушень, а саме не виконано вимоги п.п. 8 п. 7.3 Статуту ВАТ "Бердичівський м'ясокомбінат" та п.п. 8,9, 8.15 Положення про наглядову раду. Проте, відповідач вважає, що недотримання процедури прийняття спірного рішення не може бути підставою для визнання його недійсним (а. с. 48 - 73);

- заява про розгляд справи без участі уповноваженого представника, у зв'язку з участю останнього в іншому судовому засіданні (а. с. 74).

В засіданні суду представник позивача підтримав позов в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Надав для долучення до матеріалів справи копію статуту ПАТ "Бердичівський м'ясокомбінат", копію змін №1 до статуту ПАТ "Бердичівський м'ясокомбінат" та наказ №43 від 16.05.2011 р. про перейменування ВАТ "Бердичівський м'ясокомбінат" у ПАТ "Бердичівський м'ясокомбінат" (а. с. 76 - 90).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 є власником простих іменних акцій ПАТ "Бердичівський м'ясокомбінат" частка яких у статутному капіталі становить 0,0129, що підтверджується випискою з реєстру власників іменних цінних паперів №5 від 02.10.2015 (а. с. 12).

07.06.2007 на засіданні Наглядової ради ВАТ "Бердичівський м'ясокомбінат", було прийнято рішення про надання дозволу генеральному директору Флюр М.В. підписати кредитну угоду з АБ "Енергобанком" на суму 2,5 млн. грн., а також передати в заставу майно підприємства, яке оформлене протоколом №2 від 07.06.2007 (а. с. 36 - 45).

Як вбачається з матеріалів справи, 25.07.2007 між АТ "Енергобанк" та ВАТ "Бердичівський м'ясокомбінат" укладено кредитний договір на відкриття кредитної лінії №129, у відповідності до якого банк відкрив позичальнику відновлювальну кредитну лінію у сумі, 2500000,00 грн. на строк з 25.07.2007 по 24.07.2010 включно, для ведення поточної господарської діяльності (а. с. 45).

Також 25.07.2007 на забезпечення виконання зобов'язань позичальника за вказаним кредитним договором між відповідачем та Банком було укладено:

- договір іпотеки, посвідчений 13.07.2007 приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Литвином О.С. за реєстровим №5282 (а. с. 65 - 67), відповідно до якого відповідач передав в іпотеку банку цілісний майновий комплекс загальною вартістю 2216100,00 грн, про що вбачається з опису майна, що надається в іпотеку від 25.07.2007 (а. с. 68);

- договір застави, посвідчений 25.07.2007 приватним нотаріусом Бердичівського міського нотаріального округу Литвином О.С. за реєстровим №5284 (а. с. 69. 70), згідно з яким відповідач передав в заставу майно визначене в описі №1 майна що надається в заставу від 25.07.52007, заставна вартість якого становить 2800000,00 грн. (а. с. 71).

Як вбачається з матеріалів справи, 04.11.2015 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання пояснень щодо невиплати йому дивідендів як акціонеру від здійснення господарської діяльності ПАТ "Бердичівський м'ясокомбінат" (а. с. 29).

06.11.2015 відповідач своїм листом за вих. №151/1 повідомив позивача про неможливість виплати дивідендів у зв'язку з укладенням кредитних договорів зокрема з АБ "Енергобанк", розрахунок за якими ще не здійснений в повному обсязі.

У зв'язку з вищевикладеним позивач, вважає, що Наглядова рада ВАТ "Бердичівський м'ясокомбінат" приймаючи рішення про надання дозволу генеральному директору Флюр М.В. підписати кредитну угоду а також передати в заставу майно підприємства, діяла з перевищенням своїх повноважень, визначених Статутом та Положенням , а саме без відповідного рішення загальних зборів акціонерів Відповідача.

Крім цього, позивач наголошує, що відповідач приймаючи рішення недотримався вимог підпункту 10 п. 7.15 Статуту товариства, яким передбачено що прийняття рішень Наглядовою радою про укладання правочинів на суму від 25 до 50 відсотків балансової вартості активів Товариства за даними останньої річної фінансової звітності.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши вимоги чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, господарський суд вважає за необхідне зазначити таке.

За ч. 1 ст. 3, ч. 1 ст. 13 Закону України "Про акціонерні товариства" акціонерне товариство - господарське товариство, статутний капітал якого поділено на визначену кількість часток однакової номінальної вартості, корпоративні права за якими посвідчуються акціями; установчим документом акціонерного товариства є його статут.

Як вбачається з матеріалів справи державна реєстрація Статуту Відкритого акціонерного товариства "Бердичівський м"ясокомбінат" (нова редакція) проведена 26.04.2007 (а. с. 55 - 64) (далі - Статут).

Згідно з наказом генерального директора ВАТ "Бердичівський м"ясокомбінат" №43 від 16.05.2011, виданого на виконання рішення загальних зборів акціонерів ВАТ "Бердичівський м"ясокомбінат" від 18.04.2011 Відкрите акціонерне товариство "Бердичівський м"ясокомбінат" перейменовано на Публічне акціонерне товариства "Бердичівський м"ясокомбінат" (а. с. 90).

Відповідно до п.1.2 нової редакції Статуту ПАТ "Бердичівський м"ясокомбінат" Публічне акціонерне товариство "Бердичівський м"ясокомбінат" є новим найменуванням Відкритого акціонерного товариства "Бердичівський м"ясокомбінат" відповідно до вимог Закону України "Про акціонерні товариства від 17.09.2008 №514-VI. Державну реєстрацію відповідних змін ПАТ "Бердичівський м"ясокомбінат" проведено 16.05.2011 Бердичівською РДА за реєстраційним № 0000249 ( а. с. 76 ).

28.04.2014 проведено державну реєстрацію змін №1 до Статуту ПАТ "Бердичівський м"ясокомбінат" затверджених рішенням загальних зборів протоколом №10 від 23.04.2014 (а. с. 88).

Відповідно до положень розділу 4 Статуту ВАТ "Бердичівський м"ясокомбінат", що діяв на момент прийняття оспорюваного рішення (далі - Статут ), статутний капітал товариства становить 3880725,5 грн. (три мільйони вісімсот вісімдесят тисяч сімсот двадцять п'ять) грн., поділений на 15522902 простих іменних акцій номінальною вартістю 0,25 грн кожна., які існують виключно у бездокументарній формі.

Відповідно до п.4.16 Статуту товариство випускає акції в документарній формі на весь розмір Статутного капіталу і забезпечує надійну та ефективну реєстрацію та підтвердження права власності на акції товариства.

Особи, які набули право власності на акції товариства, набувають статусу акціонерів товариства (п. 5.1. Статуту)

Як вбачається з матеріалів справи позивач є власником простих іменних акцій ПАТ "Бердичівський м"ясокомбінат" частка яких у статутному капіталі становить 0,0129.

Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України "Про акціонерні товариства", акція товариства посвідчує корпоративні права акціонера щодо цього акціонерного товариства.

Відповідно до ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Кожною простою акцією товариства акціонеру надається однакова сукупність прав, включаючи права, зокрема, на участь в управлінні Товариством (через участь та голосування на Загальних зборах особисто або через своїх представників), про що зазначено у підп. 1 п.5.2 Статуту.

Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом.

Згідно із ч. 3 ст. 92 ЦК орган або особа яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Статтею 97 ЦК встановлено, що управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 145 ЦК вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори його учасників.

Згідно із ч. 1 ст. 99 ЦК загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад.

Положеннями ст. 160 ЦК України передбачено, що в акціонерному товаристві може бути створена наглядова рада акціонерного товариства, яка здійснює контроль за діяльністю його виконавчого органу та захист прав акціонерів товариства. Статутом акціонерного товариства і законом встановлюється виключна компетенція наглядової ради. Наглядова рада акціонерного товариства визначає форми контролю за діяльністю його виконавчого органу.

В свою чергу ст. 161 ЦК України встановлено, що виконавчим органом акціонерного товариства, який здійснює керівництво його поточною діяльністю, є правління або інший орган, визначений статутом. Виконавчий орган вирішує всі питання діяльності акціонерного товариства, крім тих, що віднесені до компетенції загальних зборів і наглядової ради товариства. Виконавчий орган є підзвітним загальним зборам акціонерів і наглядовій раді акціонерного товариства та організовує виконання їхніх рішень. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом.

Так у відповідності до зазначених норм законодавства у статуті ВАТ "Бердичівський м"ясокомбінат" зазначені такі положення.

Відповідно до п. 7.1 Статуту органами управління Товариства є: Загальні збори акціонерів, Наглядова рада, Генеральний директор, ревізійна комісія .

Згідно п. 7.2. статуту відповідача, загальні збори є вищим органом товариства.

Підпунктом 8 п. 7.3. Статуту передбачено, що до компетенції загальних зборів належить прийняття рішень про укладення правочинів на суму, що перевищує 50% балансової вартості активів товариства за даними останньої фінансової звітності товариства.

Наглядова рада є органом Товариства, який здійснює контроль за діяльністю виконавчого органу та захист прав акціонерів товариства. Обирається загальними зборами з числа акціонерів у кількості 3-х членів строком на 5 років (п.п. 7.13. Статуту).

Як вбачається з матеріалів справи, на загальних зборах акціонерів ВАТ "Бердичівський м"ясокомбінат", рішення яких оформлені протоколом № 1 від 30.03.2007, зокрема обрано Наглядову раду у складі: голови Наглядової ради - Сніцар А.А., заступника голови - Юрківська С.М. та секретаря - Аліксійчука С.А. (а. с. 51).

Згідно з п.п. 10 п. 7.15. Статуту відповідача, до компетенції наглядової ради належить прийняття рішень про укладення правочинів на суму від 25 до 50 відсотків балансової вартості активів товариства за даними останньої річної фінансової звітності товариства. Аналогічну вимогу також міститься в підп. 5 п. 8.3 Положення про наглядову раду ВАТ "Бердичівський м"ясокомбінат" затвердженого протоколом загальних зборів акціонерів товариства від 29.03.2007 (а.с.24-28).

Як вбачається з матеріалів справи, Наглядова рада ВАТ "Бердичівський м"ясокомбінат", діючи всупереч вищевказаним положенням Закону, статуту ВАТ "Бердичівський м"ясокомбінат" та Положенню про Наглядову раду, рішенням оформленим протоколом засідання наглядової ради від 07.06.2007 р. № 2 надала дозвіл генеральному директору Флюр М.В. підписати кредитну угоду з АБ "Енергобанк" на суму 2,5 млн. грн., а також передати в заставу майно підприємства

Відповідно до п. 1.1. договору на відкриття кредитної лінії № 129 від 25.07.2007, банк відкриває позичальнику відновлювальну, відкличну кредитну лінію в сумі 2500000,00 грн на строк з 25.07.2007 по 24.07.2010 включно, для ведення поточної господарської діяльності.

Так, згідно з фінансовим звітом (баланс) ВАТ "Бердичівський м"ясокомбінат" станом на 31.12.2006 балансова вартість активів товариства на кінець 2006 становила 4833,1 (одиниця виміру тисяча гривень), тобто 4833100,00 грн. (а. с. 39, 40).

Тобто загальна вартість кредитної угоди становить 2500000,00 млн. грн, що перевищує 50% балансової вартості активів товариства, що становить 2416550,00 грн. (4833100,00 грн х 50/100%).

Таким чином, вартість кредитної угоди в сумі 2,5 млн грн, що було узгоджено оскаржуваним рішенням Наглядової ради, оформленим протоколом засідання Наглядової ради від 07.06.2007 №2 перевищує величину в 50% балансової вартості активів товариства за даними останньої річної фінансової звітності акціонерного товариства за 2006 рік.

Таким чином, господарський суд приходить до висновку про те, що Наглядова рада при винесенні рішення, оформленого протоколом засідання Наглядової ради від 07.06.2007 №2 перевищила свої повноваження, чим порушила вимоги п.п.7,3, 7.15. Статуту ВАТ "Бердичівський м"ясокомбінат" .

Крім того, як зазначалося 25.07.2007 року на забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором на відкриття кредитної лінії №129 між відповідачем та АБ "Енергобанк" було укладено договір іпотеки заставна вартість становить 2216100,00 грн та договір застави: заставна вартість якого становить 2800000,00 грн.

Згідно ізст. 572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до п. 4.1 договору застави від 25.07.2007 право звернення стягнення на предмет застави для задоволення своїх вимог відповідно до Договору виникає у заставодержателя у випадку невиконання заставодавцем умов п.3.2, п. 3,3, п. 3.4, п. 4.2 Кредитного договору у т.ч. коли прострочення заставодавцем чергового платежу перевищує термін в 25 календарних днів, або відмови заставодавця від виконання основного зобов'язання та в інших випадках, передбачених Договором та чинним законодавством.

Звернення стягнення на предмет застави або на відповідну його частину здійснюється у відповідності зі ст. 21 Законом України "Про заставу".

Відповідно до ч. 1 ст. 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно ч. 1 та ч. 3 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У відповідності до ч. 3 ст. 36 Закону України "Про іпотеку", договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати:

- передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону;

- право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону.

Так п. 5.5 Іпотечного договору від 25.07.2007 передбачені способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Загальна вартість предмету застави становить 5016100,00 грн (2216100,00 грн + 2800000,00 грн), що перевищує 50% балансової вартості активів товариства, що становить 2416550,00 грн (4833100,00 грн х 50/100%).

Таким чином, аналіз наведених норм закону та матеріалів справи дає підстави для висновку, що іпотечний договір та договір застави містять умови, які при порушенні основного зобов'язання передбачають можливість відчуження нерухомого майна переданого відповідачем в іпотеку та в заставу на користь банку чи інших третіх осіб.

Цивільний кодекс України в свою чергу містить норму, відповідно до якої рішення про внесення змін до статуту товариства, відчуження майна товариства на суму, що становить п'ятдесят і більше відсотків майна товариства, та про ліквідацію товариства приймаються більшістю не менш як у 3/4 голосів, якщо інше не встановлено законом (п. 2 ч. 2 ст. 98 ЦК України).

Аналізуючи положення діючого законодавства та статуту ВАТ Бердичівський м"ясокомбінат", суд прийшов до висновку, що іпотечний договір та договір застави від 25.07.2007 за певних обставин за своєю суттю є правочинами про відчуження майна, тому питання щодо їх укладення, повинно розглядатися виключно загальними зборами акціонерів відповідача, у разі якщо предмети іпотеки становлять 50% і більше вартості майна товариства.

Крім того, суд звертає увагу, що при винесенні оскаржуваного рішення Наглядовою радою, оформленого протоколом від 07.06.2007 №2, допущено ряд порушень, а саме:

- відповідно до підп. 8 п. 8.15 Положення про наглядову раду не зазначено поіменні підсумки голосування при прийнятті даного рішення та протокол не підписаний всіма членами Наглядової ради протокол засідання;

- не дотримано процедуру скликання чергових зборів Наглядової ради, визначену п. 8.9 Положення про Наглядову раду, які були проведені 07.06.2007.

В пунктах 38, 39 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.102008 №13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", зокрема, зазначено, що учасники товариства (акціонери), а також інші особи, права та законні інтереси яких порушено рішенням наглядової ради чи виконавчого органу товариства, вправі оскаржити до суду відповідні рішення як акти, оскільки наглядова рада та виконавчий орган товариства є його органами управління, що приймають обов'язкові для виконання рішення. Це відповідає також нормі статті 55 Конституції України.

Судам необхідно враховувати, що прийняття іншими органами товариства рішень з питань, віднесених до виключної компетенції загальних зборів (статті 145, 159 ЦК, стаття 41 Закону про господарські товариства), є перевищенням їхньої компетенції, а тому ці рішення можуть бути визнаними в судовому порядку недійсними.

Рішення наглядової ради товариства може бути оскаржено в судовому порядку акціонером (учасником) товариства шляхом пред'явлення позову про визнання його недійсним, якщо таке рішення не відповідає вимогам законодавства та порушує права чи законні інтереси учасника (акціонера) товариства.

Як визначає ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України oбставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Oбов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач не подав до суду належних доказів на спростування позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення Наглядової ради ВАТ "Бердичівський м"ясокомбінат" (13300, Житомирська область, м. Бердичів, вул. Житомирська, б. 82, ) про надання дозволу генеральному директору товариства підписати кредитну угоду з АБ "Енергобанк" на суму 2,5 млн.грн. та передачу в заставу майна товариства, яке оформлене протоколом №2 від 07.06.2007 засідання наглядової ради ВАТ "Бердичівський м"ясокомбінат".

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Бердичівський м"ясокомбінат" (13300, Житомирська область, м. Бердичів, вул. Житомирська, б. 82, ) на користь ОСОБА_3 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1):

- 1218,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 15.12.2015.

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу (реком.)