ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Справа № 908/5755/14
Вищий господарський суд України у складі колегії:

Головуючого:Грека Б.М.,
суддів:Васищака І.М., Студенця В.І.,
за участю представників сторін позивача - Ясиненко Д.В.; відповідача - не з'явився;
розглянувши касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ЕНЕРГО"
на постановуДонецького апеляційного господарського суду
від28.07.2015
та на рішенняГосподарського суду Запорізької області
від18.05.2015
у справі № 908/5755/14
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ЕНЕРГО"
доДержавного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія"
провиконання зобов'язання в натурі

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ЕНЕРГО" (далі - ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО") звернулось до Господарського суду Запорізької області з позовом до Державного підприємства "Донецька вугільна енергетична компанія" (далі - ДП "Донецька вугільна енергетична компанія") про зобов'язання поставити ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО" вугілля марки ГР 0-200 у кількості 33 700, 00 тонн, загальною вартістю 15 007 284, 00 грн з урахуванням ПДВ 20% на умовах "FCA станція відправлення "Південнодонбаська" Донецької залізниці "Укрзалізниці", згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" в редакції 2000 року на умовах, визначених в договорі поставки № 1957 від 28.12.2011 та специфікації від 29.12.2011 до договору поставки № 1957 від 28.12.2011.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 15.12.2014 порушено провадження у справі № 908/5755/14 за позовом ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО" до ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" про виконання зобов'язання в натурі.

Рішенням Господарського суду Запорізької області (колегія суддів у складі: головуючий суддя Смірнов О.Г., судді Сушко Л.М., Топчій О.А.) від 18.05.2015 у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду (колегія суддів у складі: головуючий суддя Попков Д.О., судді Марченко О.А., Радіонова О.О.) від 28.07.2015 рішення Господарського суду Запорізької області від 18.05.2015 залишено без змін.

Не погоджуючись з постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.07.2015, якою залишено без змін рішення Господарського суду Запорізької області від 18.05.2015, ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО" подало касаційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Касаційна скарга мотивована тим, що постанова суду апеляційної інстанції є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

При цьому, скаржник з посиланням на ч. 4 ст. 538 ЦК України вказує на те, що незважаючи на невиконання відповідачем свого обов'язку за договором на виставлення рахунку на суму попередньої оплати, ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО" перерахувало на користь ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" грошові кошти у розмірі 15 000 000, 00 грн.

Відповідно до специфікації ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" мало виконати своє зобов'язання у травні 2012 року, при цьому, всі дані, необхідні для належного виконання постачальником свого зобов'язання, як зазначає скаржник, були погоджені сторонами у договорі та специфікації.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 10.11.2015 касаційну скаргу ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 25.11.2015.

Відповідно до розпорядження Секретаря четвертої судової палати Вищого господарського суду України від 24.11.2015 № 05-05/2392 для розгляду касаційної скарги ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО" на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.07.2015 та на рішення Господарського суду Запорізької області від 18.05.2014 зі справи № 908/5755/14, сформовано колегію суддів у такому складі: суддя Грек Б.М. - головуючий, судді Васищак І.М., Студенець В.І.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.11.2015 розгляд касаційної скарги відкладено на 16.12.2015.

ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" подало заперечення на касаційну скаргу ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО", в яких просило відмовити в її задоволенні, а оскаржувані судові рішення залишити без змін.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування норм матеріального і процесуального права вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено господарськими судами між ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" (постачальник) та ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО" (покупець) 28.12.2011 був укладений договір поставки № 1957, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов'язався передати у власність, а покупець прийняти та оплатити вугільну продукцію (вугілля) за марочним складом, цінами та у кількості, зазначеними у відповідних специфікаціях, оформлених у вигляді додатків, які є невід'ємною частиною даного договору.

Сторони визначили, що обсяги та строки (періоди) поставок вугілля погоджуються сторонами шляхом підписання відповідних специфікацій до даного договору (п 1.2).

За змістом положень розділу 2 договору сторони встановили, серед іншого, такі умови і строки поставки:

- вугілля, зазначене в специфікації до даного договору, поставляється на умовах "FCA-станція відправлення", згідно з Міжнародними правилами інтерпретації комерційних термінів "ІНКОТЕРМС" в редакції 2000 року, з врахуванням умов, положень та зауважень, які містяться в даному договорі (базисні умови поставки) (п. 2.1.);

- датою поставки (передачі) вугілля (відповідної партії) від постачальника до покупця вважається дата, зазначена в графі 56 залізничної накладної, яка свідчить про приймання вантажу до перевезення. Сторони узгоджують, що право власності на вугілля, а також всі ризики втрати та пошкодження на вугілля (його частину), яке поставлене за даним договором, переходить до покупця з моменту (дати) поставки вугілля (його частини) (п.2.2.);

- щодо вугілля постачальник зобов'язується забезпечити наявність в графі 15 "відмітки не обов'язкові для залізниці" залізничних накладних відмітки згідно письмових інструкцій (вказівок) покупця (п.2.7).

Положеннями розділу 4 договору сторони визначили, зокрема, такі умови і порядок розрахунків:

- оплата вугілля здійснюється покупцем в національній валюті України шляхом банківського переказу грошових коштів на поточний рахунок постачальника на умовах 90,0% передоплати згідно рахунка, отриманого від постачальника. Залишок 10,0 % від вартості вугілля оплачується протягом п'яти банківських днів з моменту (дати) підписання актів прийому-передачі вугілля та надання постачальником усіх документів, зазначених в п. 2.4. (п.4.1.);

- оплата залізничного тарифу здійснюється покупцем, якщо інше не встановлено у відповідних специфікаціях (п.4.3.).

У пункті 10.2. договору сторони визначили момент вступу його в силу датою підписання сторонами та закінчення (у разі належного виконання сторонами своїх зобов'язань) 31.12.2012, а у разі невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобов'язань за цим договором, датою закінчення строку дії договору є дата повного і належного виконання всіх прийнятих за договором зобов'язань.

Сторонами 29.12.2011 підписано специфікацію, відповідно до якої вони дійшли згоди про те, що на виконання умов договору постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти та оплатити вугілля Гр. 0-200 в обсязі 33700 тон на загальну суму разом з ПДВ 15007284,00 грн.

Згідно з п. 2 специфікації строк поставки вугілля - травень 2012 року.

Умовами п.п. 3, 4 вказаної специфікації сторони погодили вантажовідправника та вантажоодержувачів вугілля, а саме: вантажовідправник вугілля: ДП "ДВЕК" ВП "шахта "Південнодонбаська № 3" ім. Н.С. Сургая. Вантажоодержувачі Вугілля: СЕ "Курахівська ТЕЦ" ТОВ "Західенерго", СЕ "Зуєвська ТЕЦ" ТОВ "Західенерго", Асоціація ФПТП "ДРФЦ", ТОВ Енергоімпекс", ТОВ "ЦОФ "Селідовська".

Положеннями п.п. 5, 6 специфікації сторони дійшли згоди, що платник залізничного тарифу та необхідна відмітка в 15-тій графі "відмітки не обов'язкові для залізниці" залізничної накладної, а також - кількість вугілля, яке підлягає поставці кожному з вантажоодержувачів, зазначається у відповідних листах покупця.

Як встановлено місцевим судом та підтверджується матеріалами справи, без отримання відповідного рахунку від постачальника на виконання умов договору позивач здійснив передоплату за вугілля, яке підлягало поставці у травні 2012 року, в сумі 15 000 000, 00 грн, що підтверджується засвідченою копією платіжного доручення № 105 від 11.01.2012 та довідкою ПАТ "Першого українського міжнародного банку" № D15-52/26 від 06.02.2015.

Предметом спору є матеріально-правова вимога ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО" до ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" про зобов'язання поставити ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО" вугілля марки ГР 0-200 у кількості 33 700, 00 тонн, загальною вартістю 15 007 284, 00 грн з урахуванням ПДВ 20% на умовах "FCA станція відправлення "Південнодонбаська" Донецької залізниці "Укрзалізниці", згідно Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів "Інкотермс" в редакції 2000 року на умовах, визначених в договорі поставки № 1957 від 28.12.2011 та специфікації від 29.12.2011 до договору поставки № 1957 від 28.12.2011.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що в матеріалах справи міститься лист ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО" № б/н від 16.04.2012, згідно з яким останній просив ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" відповідно до умов договору поставки № 1957 від 28.12.2011 відвантажити в травні 2012 року 33700,00 тон вугільної продукції марки Гр. 0-200 за такими реквізитами: вантажовідправник вугілля: ВП "Шахта "Південнодонбаська № 3" ім. Н.С. Сургая ДП "ДВЕК", вантажоодержувач вугілля: структурна одиниця "Курахівська теплова електрична станція" Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Західенерго", платник залізничного тарифу: ДП "Український транспортно-логістичний центр", код - 9614710, у графі 15 залізничної накладної вказати: "власність ТОВ "ДТЕК Західенерго" за договором № ВЕ-ОТО/1 від 28.09.2011.

Вказаний лист був підписаний від імені ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО" на підставі довіреності від 28.12.2011 керівником департаменту з комерційних операцій з енергоресурсами дирекції з генерації та продажу електроенергії - Кошелєвим І.О., яка не містить вказівок про наявність повноважень підписувати листи на відвантаження вугільної продукції з ДП "Донецька вугільна енергетична компанія". За твердженням ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО", цей лист був наслідний ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" факсом, проте останній заперечує його отримання.

У матеріалах справи міститься лист позивача № б/н від 14.07.2014 за підписом представника Маричева А.В., в якому останній повторно просить виконати заявку на відвантаження, направлену на адресу ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" 16.04.2012 (№ б/н від 16.04.2012), а саме поставити вугілля марки Гр. 0-200 в кількості 33700,00 тонн на адресу ДТЕК "Курахівська ТЕЦ" у строк до 10.08.2014 року.

Разом з тим, вказаний лист ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО", як встановлено господарськими судами, не містить обов'язкових реквізитів, які повинні бути зазначені в листі покупця в силу п. п. 5, 6 специфікації до договору, зокрема зазначення платника залізничного тарифу, відмітки в 15 графі залізничної накладної та кількості вугілля, яке підлягає поставці кожному з вантажоодержувачів, яких в п. 3 Специфікації всього вказано 5 (СЕ "Курахівська ТЕЦ" ТОВ "Західенерго", СЕ "Зуєвська ТЕЦ" ТОВ "Західенерго", Асоціація ФПТП "ДРФЦ", ТОВ Енергоімпекс", ТОВ "ЦОФ "Селідовська").

Таким чином, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, відмовив у задоволенні позовних вимог ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО", виходячи із недоведеності факту неналежного виконання відповідачем його зобов'язань за договором поставки вугілля №1957 від 28.12.2011.

Разом з тим, колегія суддів вважає такі висновки судів попередніх інстанцій передчасними та необґрунтованими з огляду на таке.

У ст. 712 ЦК України закріплено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Згідно із ст. 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 664 ЦК України встановлено, що обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент:

1) вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар;

2) надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар.

Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування.

Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Частиною 2 ст. 693 ЦК України передбачено, що у випадку якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Двосторонній характер договору купівлі-продажу зумовлює взаємне виникнення у кожної зі сторін прав та обов'язків. Тобто, з укладенням такого договору продавець приймає на себе обов'язок передати покупцеві певну річ і водночас набуває права вимагати її оплати, а покупець у свою чергу зобов'язаний здійснити оплату придбаної речі та водночас набуває права вимагати від продавця її передачі.

При цьому, зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Належним є виконання зобов'язання, яке прийняте кредитором і в результаті якого припиняються права та обов'язки сторін зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24.06.2015 зі справи № 904/5381/14.

Разом з тим, господарськими судами не було враховано наведених норм права та не перевірено наявності правових підстав для їх застосування до спірних правовідносин.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рахунок відповідача на передоплату в матеріалах справи відсутній, а тому передоплата за вугілля в сумі 15 000 000, 00 грн була здійснена ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО" самостійно, на власний ризик.

Разом з тим, господарськими судами не було враховано, що обов'язок ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО" здійснити передоплату вугілля в розмірі 90% виник на підставі умов договору, а не у зв'язку із виставленням відповідного рахунку.

Згідно з ч. 1 ст. 693 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Окрім того, відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Згідно з ч. 1 ст. 613 ЦК України кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку.

Якщо кредитор не вчинив дії, до вчинення яких боржник не міг виконати свій обов'язок, виконання зобов'язання може бути відстрочене на час прострочення кредитора (ч. 2 ст. 613 ЦК України).

Разом з тим, рахунок-фактура є документом, який містить лише платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку-фактури не є відкладальною обставиною у розумінні ст. 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України; тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обов'язку сплатити належні за договором платежі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29.09.2009 у справі № 37/405.

Таким чином, господарські суди зробили необґрунтований висновок щодо того, що ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО" було передчасно перераховано передоплату без виставленого ДП "Донецька вугільна енергетична компанія" рахунку на її оплату.

Також суди попередніх інстанцій встановивши, що лист ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО" № б/н від 16.04.2012 на відвантаження вугілля був підписаний від імені ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО" на підставі довіреності від 28.12.2011 керівником департаменту з комерційних операцій з енергоресурсами дирекції з генерації та продажу електроенергії - Кошелєвим І.О., яка не містить вказівок про наявність повноважень підписувати листи на відвантаження вугільної продукції з ДП "Донецька вугільна енергетична компанія", не прийняли його в якості належного доказу.

Відповідно до ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Згідно із ст. 239 ЦК України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

У ч. 3 ст. 244 ЦК України закріплено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

З врахуванням викладеного, суди попередніх інстанцій не дали правової оцінки, зокрема таким обставинам: чи є підписання листів покупця на відвантаження вугілля правочином в розумінні ст. 202 ЦК України, на вчинення якого юридичною особою повинна видаватися довіреність; чи було визначено умовами договору або специфікацією необхідність надання відповідних довіреностей ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО".

Окрім того, господарськими судами не було перевірено який порядок та форму повідомлення про вчинення тих чи інших дій на виконання умов договору, зокрема повідомлення покупцем відомостей про платника залізничного тарифу та кількості вугілля, яке має бути поставлене кожному з вантажоодержувачів, було погоджено сторонами, а тому суди передчасно дійшли висновку щодо неналежного виконання ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО" передбачених умовами договору та специфікації до договору зобов'язань.

Також судами попередніх інстанцій не надано належної правової оцінки листу ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО" № б/н від 14.07.2014, який, як встановлено судами, підписаний уповноваженим представником Маричевим А.В., та в якому товариство повторно просило поставити вугілля згідно із заявкою, викладеною в листі № б/н від 16.04.2012, яка містила відомості щодо зазначення платника залізничного тарифу, відмітки в 15 графі залізничної накладної та кількості вугілля, яке підлягає поставці кожному з вантажоодержувачі

З огляду на викладене, як наслідок, суди попередніх інстанцій передчасно дійшли висновку щодо прострочення ТОВ "ДТЕК ЕНЕРГО", як кредитора, та відповідно щодо відсутності порушення зобов'язання з боку ДП "Донецька вугільна енергетична компанія".

Згідно з ч. 1 ст. 1117 ГПК України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (ч. 1 ст. 11110 ГПК України).

Підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права (ч. 1 ст. 11110 ГПК України).

Відповідно до п. 3 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції і передати справу на новий розгляд, якщо суд припустився порушень норм процесуального права, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки як місцевий, так і апеляційний господарські суди припустилися неправильного застосування приписів ч. 1 ст. 47 ГПК України щодо прийняття судового рішення за результатами обговорення усіх обставин справи та ч. 1 ст. 43 цього Кодексу стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, то це відповідно є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень, та передання справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду місцевому господарському суду слід взяти до уваги викладене, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного та об'єктивного встановлення обставин справи, прав та обов'язків сторін, і, залежно від встановленого та відповідно до вимог чинного законодавства, вирішити спір.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК ЕНЕРГО" задовольнити частково.

Постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.07.2015 та рішення Господарського суду Запорізької області від 18.05.2014 скасувати, а справу № 908/5755/14 передати на новий розгляд до Господарського суду Запорізької області.

Головуючий - суддя Грек Б.М.

Судді: Васищак І.М.

Студенець В.І.