ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2015 р.Справа № 915/1353/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Діброви Г.І.

суддів: Гладишевої Т.Я., Савицького Я.Ф.

при секретарі судового засідання Селиверстовій М.В.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю від 24.09.2015 року №3978-К-Н-О;

від відповідача не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ПРИВАТБАНК, м. Дніпропетровськ

на рішення господарського суду Миколаївської області від 23.09 2015 року

у справі №915/1353/15

за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ПРИВАТБАНК, м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, с. Чаусове, Первомайського району Миколаївської області

про стягнення 16736 грн. 75 коп.

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 банк ПРИВАТБАНК, м. Дніпропетровськ звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, с. Чаусове, Первомайського району Миколаївської області, в якій просило суд стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, с. Чаусове, Первомайського району Миколаївської області заборгованість за Договором від 05.06.2013 року №Б/Н в розмірі 16 736 грн. 75 коп. (6 697 грн. 81 коп. заборгованість за кредитом; 4 837 грн. 48 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом; 4 357 грн. 54 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором; 843 грн. 92 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом), а також стягнути з відповідача судовий збір.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 23.09.2015 року у справі №915/1353/15 (суддя Коваль Ю.М.) позов Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ПРИВАТБАНК, м. Дніпропетровськ задоволено частково, стягнуто з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, с. Чаусове, Первомайського району Миколаївської області на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ПРИВАТБАНК, м. Дніпропетровськ грошові кошти в загальній сумі 11 431 грн. 05 коп., із яких: 6 697 грн. 81 коп. заборгованість з повернення кредитних коштів; 2 889 грн. 92 коп. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом; 843 грн. 92 коп. заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом; 1000 грн. 00 коп. пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором, а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 1 827 грн. 00 коп., у задоволенні решти позовних вимог відмовлено та розстрочено виконання рішення.

Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 ПРИВАТБАНК, м.Дніпропетровськ з рішенням суду не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 23.09.2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ПРИВАТБАНК, м. Дніпропетровськ до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, с. Чаусове, Первомайського району Миколаївської області про стягнення заборгованості за кредитним договором, в частині зменшення розміру пені з 4 357 грн. 54 коп. до 1000 грн. 00 коп., розміру відсотків з 4 837 грн. 48 коп. до 2889 грн. 32 коп. та в частині надання розстрочки виконання рішення на 10 місяців та ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги щодо стягнення пені, процентів задовольнити в повному обсязі та у розстроченні рішення відмовити, в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права в частині зменшення заборгованості по процентам та пені.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 22.10.2015 року вищевказана апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду колегією суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Журавльова О.О., суддів Гладишевої Т.Я., Савицького Я.Ф.

У звязку з припиненням повноважень головуючого судді Журавльова О.О. було здійснено повторний автоматизований розподіл справи, внаслідок якого для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6

До Одеського апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ПРИВАТБАНК, м. Дніпропетровськ 23.11.2015 року надійшли додаткові пояснення до апеляційної скарги, які судовою колегією долучено до матеріалів справи.

Від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, с. Чаусове, Первомайського району Миколаївської області 15.12.2015 року надійшли заперечення на апеляційну скаргу, які судовою колегією долучені до матеріалів справи.

В судове засідання зявився представник позивача, який доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення та направлення на адресу суду заперечень на апеляційну скаргу.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для зясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в справі №915/1353/15 та наданих пояснень позивача.

Апеляційний господарський суд, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи, при цьому суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду підлягає частковій зміні в частині стягнення відсотків за користування кредитним лімітом та нарахування пені, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, с. Чаусове, Первомайського району Миколаївської області уклала з Публічним акціонерним товариством ОСОБА_2 банком ПРИВАТБАНК, м.Дніпропетровськ у спрощеній формі Договір банківського обслуговування, підписавши 05.06.2013 року заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг.

Правила та Умови є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Умовами і правилами надання банківських послуг передбачено, що ОСОБА_2 при наявності вільних грошових ресурсів зобовязується здійснювати обслуговування кредитного ліміту відповідача на вказаному рахунку, про розміри якого позивач повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку ОСОБА_7 та відповідача. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентується Умовами, Тарифами банка, розміщеними в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua.

Кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів і здійснення поточних платежів відповідача в межах кредитного ліміту. Позивач здійснює обслуговування ліміту відповідача, що полягає в проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку відповідача, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо (пункт 3.2.1.1.1. Умов і правил надання банківських послуг).

Ліміт може бути змінений відповідачем в односторонньому порядку, передбаченому Умовами, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами позивача. Підписавши угоду, відповідач висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться позивачем в односторонньому порядку шляхом повідомлення відповідача на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного звязку сторін (системи клієнт-банк, інтернет-клієнт-банк, sms - повідомлення або інших) (пункт 3.2.1.1.6. Умов і правил надання банківських послуг).

За своєю юридичною природою укладений сторонами договір є змішаним договором здійснення банківських операцій, який містить елементи договору банківського рахунку та кредитного договору.

Чинним законодавством України передбачено, що банками здійснюється фінансове посередництво у формі банківських операцій, зокрема розрахункових, кредитних (стаття 339 Господарського кодексу України). Розрахункові операції банків спрямовані на забезпечення взаємних розрахунків між учасниками господарських відносин, а також інших розрахунків у фінансовій сфері (частина 1 статті 341 Господарського кодексу України), а кредитні операції полягають у розміщенні банками від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян (стаття 345 Господарського кодексу України).

Для здійснення розрахунків субєкти господарювання зберігають грошові кошти в установах банків на відповідних рахунках (частина 2 статті 341 Господарського кодексу України).

Клієнт зобовязаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором (частина 4 статті 1068 Цивільного кодексу України). Якщо відповідно до договору банківського рахунку банк здійснює платежі з рахунку клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунку), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обовязки сторін, повязані з кредитуванням рахунку, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 Цивільного кодексу України), якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 1069 Цивільного кодексу України).

На виконання умов договору Публічним акціонерним товариством ОСОБА_2 ОСОБА_7 ПРИВАТБАНК, м. Дніпропетровськ 02.03.2014 року було надано кредитний ліміт у розмірі 6 697 грн. 81 коп., про що свідчить довідка про розмір встановлених кредитних лімітів від 10.07.2015 року №08.7.0.0.0./35 (а. с. 49).

З виписки банку з 01.05.2014 року по 07.07.2015 року вбачається, що відповідач прострочив виконання свого зобовязання щодо своєчасного повернення вказаної суми кредиту.

Пунктом 3.2.1.1.3. Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що кредит надається в обмін на зобовязання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Згідно з пунктом 3.18.1.3. Умов та правил надання банківських послуг проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться ОСОБА_7 протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до Умов та правил надання банківських послуг.

У звязку з невиконанням відповідачем своїх обовязків по сплаті кредиту, Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 банк ПРИВАТБАНК, м. Дніпропетровськ направило 03.07.2015 року Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_3 претензію від 22.06.2015 року №30605NKР0S0Р8. Відповіді на претензію матеріали справи не містять.

Враховуючи вищезазначене, судова колегія погоджується із висновком місцевого господарського суду щодо стягнення з відповідача заборгованості з повернення кредитних коштів у сумі 6 697 грн. 81 коп., а також заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом у сумі 843 грн. 92 коп., оскільки матеріалами справи підтверджено факт неналежного виконання відповідачем свого договірного грошового зобов'язання.

Судова колегія не погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача процентів за користування кредитним лімітом, виходячи з наступного.

Так, в силу приписів статті 1056-1 Цивільного кодексу України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника.

Відповідно до пункту 3.2.1.1.12. Умов та правил надання банківських послуг для розрахунку відсотків за користування кредитним лімітом встановлюється диференційована процентна ставка. Відсоткова ставка до розрахунку залежить від терміну існування непогашеного залишку по кредиту. У випадку зміни вартості кредитних ресурсів на ринку грошових ресурсів, зміни облікової ставки НБУ, зміни курсу гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатору іноземних валют понад на 5 та більше процентів. Сторони на дату укладання цього Договору, узгодили про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом. При цьому, таке збільшення розміру процентів за користування кредитом не повинно перевищувати подвійного розміру процентної ставки, зазначеної в цьому пункті. Інформацію про розмір узгодженої зміненої процентної ставки за користування кредитом, ОСОБА_2 розміщує для Клієнта одним з таких способів: в письмовій формі, через встановлені засоби електронного звязку ОСОБА_7 та Клієнта системи клієнт-банк, інтернет клієнт-банк, Приват24, sms-повідомлення на останні відомі ОСОБА_7 номери телефонів, наданих ОСОБА_7 при ідентифікації та актуалізації відомостей про Клієнта, або іншими засобами. Узгоджений Сторонами змінений розмір процентів за користування кредитом є чинним з моменту розміщення його способом, зазначеним в цьому пункті, якщо інша дата не визначена в інформації про зміну розміру процентів.

Таким чином, відповідач, підписуючи заяву про відкриття поточного рахунку та приєднуючись до Умов та тарифів надання банківських послуг, надав згоду на встановлення змінюваної процентної ставки та подальшу її зміну.

У відповідності з пунктом 3.18.2.3.1 Умов та правил надання банківських послуг сторони у порядку частини 1 статті 212 Цивільного кодексу України дійшли взаємної згоди про те, що відсоткова ставка за користування кредитом може бути збільшена банком, у разі якщо збільшиться облікова ставка НБУ на один або більше пунктів, та/або курс гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатора іноземних валют збільшиться на 5 або більше відсотків, та/або вартість ресурсів на міжбанківському грошовому ринку збільшиться на 5 або більше відсотків. Сторони дійшли згоди, що збільшена відсоткова ставка почина діяти після того, як ОСОБА_2 повідомить Клієнта про настання подій, вказаних у даному пункті. ОСОБА_7 повідомляє Клієнта про настання подій на свій вибір, або у письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного зв'язку ОСОБА_7 та Клієнта (система клієнт-банк, інтернет клієнт банк, SMS повідомлення тощо).

Позивачем на підставі протоколу кредитного комітету від 27.05.2014 року було прийнято рішення про підвищення процентної ставки по кредитним лімітам на рахунках після пільгового періоду з 24 % до 36 % річних понад 45 днів, 56 % - понад 3 місяці.

Підвищення процентної ставки відбулось у звязку із значним підвищенням курсу гривні до долару США, який відповідно до Класифікатора іноземних валют та банківських металів, затвердженого постановою Правління НБУ від 04.02.1998 року №34 відноситься до першого класу вільно конвертованих валют України.

З 01.07.2014 року згідно Наказу СП-2014-6780656 від 10.06.2014 року відбулися зміни в Умовах і правилах надання банківських послуг, відповідно до яких, зокрема, при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Відповідачеві було направлено повідомлення про підвищення процентної ставки, починаючи з 01.07.2014 року, через електронну систему Приват24, що підтверджується копією виписки від 05.06.2014 року, також інформація щодо підвищення процентних ставок була розміщена на офіційному сайті банку http://privatbank.ua., що, відповідно до Умов та правил надання банківських послуг, вважається належним повідомленням про зміну умов договору.

Відповідно до пункту 1.1.2.1.6. актуалізованих Умов та правил, у разі незгоди зі змінами Правил та/або ОСОБА_7 Клієнт має звернутися до ОСОБА_7 для розірвання цього Договору і погасити заборгованість, що виникла перед ОСОБА_7.

Заяв чи претензій відповідача з приводу розірвання договору чи незгоди з умовами банку матеріали справи не містять, тобто, відповідач надав згоду на встановлення змінюваної процентної ставки та подальшу її зміну.

В пункті 1.1.6.4. актуалізованих Умов та правил встановлено, що зміни, внесені в Умови та правила діють з моменту їх публікації на сайті, але не пізніше підтвердження змін діями клієнта щодо використання послуг ОСОБА_7.

Судом встановлено, що відповідач після зміни Умов та правил продовжував користуватися послугами банку, а отже за будь-яких умов є таким, що прийняв внесені зміни до Умов та правил надання банківських послуг.

За таких обставин, Одеський апеляційний господарський суд дійшов висновку про задоволення в повному обсязі позовних вимог позивача про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, с. Чаусове, Первомайського району Миколаївської області заборгованості по процентам за користування кредитом у сумі 4 837 грн. 48 коп., тому рішення суду в цій частині про часткове задоволення позовних вимог підлягає зміні.

Щодо заявлених позивачем позовних вимог про стягнення пені за прострочку виконання грошового договірного зобовязання, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

В позовній заяві Публічне акціонерне товариство ОСОБА_2 ПРИВАТБАНК, м. Дніпропетровськ просило суд стягнути з відповідача на користь позивача 4357 грн. 54 коп. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором за період з 05.05.2014 року по 07.07.2015 року.

У розумінні статті 230 Господарського кодексу України пеня є господарською санкцією у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання.

Частиною шостою статті 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено умовами договору.

Пунктом 3.2.1.5.1 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що при порушенні Клієнтом будь-якого із зобовязань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених пунктами 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених пунктами 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого пунктами 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує ОСОБА_7 за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення пені за прострочку виконання відповідачем окремо зобовязання по сплаті винагороди (комісії), кредиту, відсотків за користування кредитом.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, розрахунок пені за прострочку погашення всіх видів заборгованості зроблено позивачем з порушенням умов договору.

Пунктом 3.2.1.4.1.3 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91 дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідачем не виконано вчасно грошове зобовязання з повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитним лімітом в повному обсязі, проте позивач здійснив невірний розрахунок позову в частині нарахування пені на тіло кредиту, на відсотки та на комісію.

Позивачем в розрахунку позовних вимог допущено часткову невідповідність періодів нарахування пені Умовам та правилам надання банківських послуг, крім того, нараховані суми в розрахунку є попередньо збільшеними (тобто, пеня нарахована не на суму боргу, а вже на збільшену з врахуванням попередньої пені). Таким чином, сума пені, нарахована банком за наданим розрахунком, є невірною, а посилання суду першої інстанції на нібито вірність наданого позивачем розрахунку пені є помилковим, без перевірки відповідності розрахунку умовам договору. В той же час перерахування судом пені на суму боргу за відсотками є також помилковим з огляду на неправомірність відмови у стягненні всієї суми нарахованих відсотків.

Судом апеляційної інстанції зроблено перерахунок пені за прострочку виконання відповідачем його зобов'язання з повернення кредитних коштів (пені на тіло кредиту) за період з 05.05.2014 року по 05.11.2014 року , оскільки відповідно до підпункту 3.18.5.1 Умов та правил надання банківських послуг випливає, що договором не передбачено іншого порядку нарахування пені, ніж визначеного частиною 6 статті 232 Господарського кодексу України.

Доводи скаржника щодо нібито встановлення іншого періоду судом до уваги не приймаються, так як пунктом 3.18.5.4 Умов та правил надання банківських послуг зазначено про нарахування неустойки, передбаченої пунктом 3.18.0.5.1, а не пені, передбаченої пунктом 3.18.5.1 Умов та правил надання банківських послуг. Посилання банку в додаткових поясненнях на описку в Умовах та правилах надання банківських послуг судовою колегією не приймається до уваги з огляду на те, що така описка не була виправлена в установленому законом порядку.

Таким чином, до стягнення належить пеня в розмірі 764 грн. 83 коп. з відмовою в іншій частині цих позовних вимог про стягнення пені, нарахованої на відсотки та комісію в зв'язку з невірним розрахунком.

Щодо зменшення місцевим господарським судом пені за прострочення сплати відсотків за користування кредитними коштами, судова колегія зазначає наступне.

Основною умовою для застосування права суду на зменшення пені є правильний розрахунок її обчислення та наявні у справі належні докази того, що сума нарахованих позивачем штрафних санкцій є надмірно великою у порівнянні зі збитками кредитора, зобовязання боржником було або виконано повністю, або частково, докази тяжкого майнового стану відповідача та т.і.

З огляду на те, що судом першої інстанції не перевірено розрахунок пені, наданий позивачем, а зменшена сума пені є більшою, ніж внаслідок перерахування апеляційним судом належної до стягнення суми пені, тому зменшення судом розміру пені до 1000 грн. 00 коп. є помилковим.

Одночасно з цим, апеляційна інстанція вважає, що позивачем не доведено ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції правильність розрахунку пені за прострочку сплати винагороди та відсотків (на вимогу суду першої інстанції позивач надавав додаткові обгрунтування позовних вимог, але розрахунок пені залишився без будь-яких змін та виправлень). Цей розрахунок є складовою ціни позову і відповідно до норм статей 22, 54 Господарського процесуального кодексу України повинен бути обгрунтованим та підтвердженим умовами договору, укладеного сторонами в спрощеній формі. Так, виходячи із складності Умов та правил надання банківських послуг, викладених в різних редакціях пунктів, які мають складний бланкетний характер, та викликають труднощі в розрахунку штрафних санкцій з огляду на правильність визначення періоду нарахування пені, її розміру тощо, позивач повинен довести суду належним чином правильність здійсненого ним розрахунку штрафних санкцій.

В даному випадку позивачем не доведено суду відповідність зробленого ним розрахунку умовам договору та нормам чинного законодавства України, тому позовні вимоги про стягнення пені в розмірі 3592 грн. 71 коп. не підлягають задоволенню.

Апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо надання розстрочки на виконання рішення суду від 23.09.2015 року у справі №915/1353/15, виходячи з наступного.

Згідно з пунктом 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 року № 9, підставою для розстрочки можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, виходячи із наведеного, законодавець у будь-якому випадку пов'язує розстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Таким чином, в основу судового акту про надання розстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють чи роблять неможливим його виконання.

При цьому, вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен встановити матеріальні інтереси обох сторін, оскільки невиконання протягом тривалого часу рішення суду порушує матеріальні інтереси стягувача, а також може призвести до негативних наслідків для нього.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, с. Чаусове, Первомайського району Миколаївської області в заяві від 18.09.2015 року просив суд про розстрочку рішення суду у звязку з утриманням 4 дітей та банкротством малого бізнесу. До заяви додано копії свідоцтв про народження дітей.

Відповідно до довідки Первомайської обєднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Миколаївській області дохід ОСОБА_3 з 01.01.2015 року по 30.11.2015 року складає 3 610 грн.

З довідки Чаусівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області вбачається, що земельної ділянки, земельного паю та іншого майна на праві власності за Фізичною особо-підприємцем ОСОБА_3, с. Чаусове, Первомайського району Миколаївської області не зареєстровано.

Оскільки заявлено до стягнення не тільки суму боргу, але ще й штрафні санкції та інші нарахування за договором, судова колегія дійшла висновку, що ця сума є надмірно великою для відповідача. В свою чергу, позивачем не надано суду жодних документів в підтвердження понесених ним збитків та інших негативних наслідків, які настали для нього через порушення строків виконання відповідачем його договірного зобовязання. Так, пеня є різновидом неустойки, яка має подвійну правову природу, має компенсаційний характер та її розмір повинен бути відповідним розміру понесених позивачем збитків, тому сплата одночасно всієї суми грошових коштів, на думку судової колегії, є непомірно тяжким бременем в даному випадку для відповідача і не відповідає наслідкам здійсненого відповідачем правопорушення.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Одеського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення господарського суду Миколаївської області від 23.09.2015 року у справі № 915/1353/15, відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України частково ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, але частково не відповідає нормам матеріального і процесуального права України, тому підлягає зміні в частині часткового задоволення позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитним лімітом та відмові в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені в зв'язку з її зменшенням, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог про стягнення відсотків за користування кредитним лімітом в повному обсязі і часткове задоволення позовних вимог про стягнення пені з відмовою в іншій частині цих позовних вимог, у звязку з невірним розрахунком позивачем штрафних санкцій.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору за апеляційний розгляд справи покладаються на сторони пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись статтями 49 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ПРИВАТБАНК, м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Миколаївської області від 23.09.2015 року у справі № 915/1353/15 задовольнити частково.

Рішення господарського суду Миколаївської області від 23.09.2015 року у справі № 915/1353/15 змінити.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ПРИВАТБАНК, м. Дніпропетровськ до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, с. Чаусове, Первомайського району Миколаївської області про стягнення 16 736 грн. 75 коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, 55234, вул. Москаленко, 62, с. Чаусове, Первомайський район, Миколаївська область, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ПРИВАТБАНК, м.Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, 49094, вул. Набережна Перемоги, 50, грошові кошти у загальній сумі 13 144 грн. 04 коп., із яких 6 697 грн. 81 коп. заборгованість з повернення кредитних коштів; 4 837 грн. 48 коп. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом; 843 грн. 92 коп. заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом, 764 грн. 83 коп. - пені за прострочку виконання відповідачем його зобов'язання з повернення кредитних коштів, а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 1827 грн. 00 коп.

Відмовити у позовних вимогах Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ПРИВАТБАНК, м. Дніпропетровськ до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, с. Чаусове, Первомайського району Миколаївської області про стягнення пені у розмірі 3592 грн. 71 коп.

В іншій частині рішення господарського суду Миколаївської області від 23.09.2015 року у справі № 915/1353/15 залишити без змін.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3, 55234, вул. Москаленко, 62, с. Чаусове, Первомайський район, Миколаївська область, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь Публічного акціонерного товариства ОСОБА_2 банк ПРИВАТБАНК, м.Дніпропетровськ, Дніпропетровської області, 49094, вул. Набережна Перемоги, 50, судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 288 грн. 06 коп.

Розстрочити виконання рішення в частині стягнення грошових коштів в загальній сумі 13 144 грн. 04 коп. такими платежами: 1314 грн. 44 коп., перший платіж, 1-го числа місяця, наступного за місяцем набрання законної сили рішенням суду; по 1314 грн. 40 коп. кожного 1-го числа наступних девяти місяців.

Доручити господарському суду Миколаївської області видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в триденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Одеський апеляційний господарський суд у двадцятиденний строк.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5
ОСОБА_6