ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 р. Справа № 923/1674/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі Бєловій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" м. Херсон

до: приватного підприємства "Жилсервісс" м. Херсон

про визнання договору укладеним

за участю представників сторін:

від позивача уповноважена особа ОСОБА_1, довір. від 11.09.2015 р.

від відповідача не прибув

Міське комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" (позивач) звернулося до суду з позовом до приватного підприємства "Жилсервісс" (відповідач), в якому просить визнати укладеним договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення №9199 у запропонованій позивачем редакції згідно направленого проекту договору.

Ухвалами від 29.10.2015р. та від 17.11.2015р. розгляд справи відкладався.

Позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі, з підстав зазначених у позові.

Відповідач не направив свого представника в судове засідання 03.12.2015р., хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується протоколом судового засідання від 17.11.2015р., в якому був присутній представник відповідача ОСОБА_2

Пунктом 3.9.1. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що у разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

Відповідно до наданого суду відзиву на позовну заяву відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, мотивуючи відсутністю правових підстав для їх задоволення, позовну заяву вважає такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані до справи докази, заслухавши представника позивача, суд, -

в с т а н о в и в:

Приватне підприємство "Жилсервісс", що знаходиться за адресою; м. Херсон, вул.Патона, 4-А (далі - Відповідач,) є споживачем послуг з водопостачання та водовідведення, які надає міське комунальне підприємство "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" (далі "ВУВКГ м. Херсона", Позивач).

Відповідно до пункту 2.1 "Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України", затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 р. № 190, (далі Правила) відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення здійснюються виключно на договірних засадах.

Згідно з ч. 3 ст. 179 Господарського кодексу України укладення господарського договору є обовязковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обовязком для субєкта господарюванню у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка Закону щодо обовязковості укладення договору для певних категорій субєктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

За приписами ч. 6 вказаної статті субєкти господарювання, які забезпечують споживачів електроенергією, звязком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші субєкти зобовязані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг).

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на адресу відповідача було направлено два примірники Договору про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 9199.

11.09.2015 року відповідач повернув позивачу підписаний один примірник вище зазначеного договору з протоколом розбіжностей, в якому висловив незгоду щодо викладення пунктів договору 6, 8, 12, 14 пп.7, 15 пп.2, 15 пп.3, 15 пп.5, 15 пп.9, 15 пп.10, 15 пп. 12, 16 пп.5, 16 пп.6, 17 пп.6, 19 пп.5, 20, 21, 26.

Позивач зазначає, що розглянувши протокол розбіжностей не може прийняти редакцію договору з урахуванням позиції відповідача, викладену у протоколі розбіжностей щодо пунктів 6, 8, 12, 14 пп.7, 15 пп.2, 15 пп.3, 15 пп.5, 15 пп.9, 15 пп.10, 15 пп. 12, 16 пп.5, 16 пп.6, 17 пп.6, 19 пп.5, 20, 21, 26, та просить суд зобовязати відповідача укласти спірний договір в його редакції.

Розглядаючи позовні вимоги, суд виходить із вимог Господарського Кодексу України, яким врегульовано загальні умови та порядок укладення господарських договорів.

Відповідно до положень статті 181 ГК України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони.

У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо).

Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Отже, отримавши від відповідача підписаний з протоколом розбіжностей договір, позивач звернувся з даним позовом до суду, враховуючи, що відповідно до Законів України "Про питну воду та питне водопостачання" та "Про житлово-комунальні послуги" відносини щодо користування системами централізованого комунального водопостачання здійснюються виключно на договірних засадах.

Як зазначалось вище, спірними пунктами за даним договором є пункти 6, 8, 12, 14 пп.7, 15 пп.2, 15 пп.3, 15 пп.5, 15 пп.9, 15 пп.10, 15 пп. 12, 16 пп.5, 16 пп.6, 17 пп.6, 19 пп.5, 20, 21, 26.

Позивач наполягає на викладенні п. 6. договору у наступній редакції: "Розмір щомісячної плати за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання на момент укладання цього договору становить 122,22 грн., у тому числі за централізоване постачання холодної води 59,30 грн. (за 11,18 м3), водовідведення 62,92 грн. (за 11,18 м3)."

Відповідач відповідно до наданого ним відзиву вважає доцільним викласти п.6 в новій редакції "У разі відсутності розмір щомісячної плати за надані послуги сплачується відповідно до діючих на той час цін та згідно з нормативами (нормами) споживання".

Суд вважає, що п.6. договору слід викласти у редакції, яка запропонована відповідачем, оскільки у випадку відсутності лічильника позивач буде використовувати не п. 6 договору, а посилаючись на нормативні акти, які визначають норми, та відповідно ціни, які будуть діяти на момент відсутності лічильника відповідача.

Позивач наполягає на викладенні п. 8. договору у наступній редакції: "Наявність додатків. Додаток №1, Додаток № 2".

Відповідач просить виключити п.8. із Договору.

Суд вважає, що п.8. договору слід виключити із Договору, оскільки, Додатки не передбачені діючим законодавством, а також Типовим Договором. Форми додатків не затверджені та не мають жодного відношення до договору, що укладається. Посилання позивача на те, що данні Додатки регулюють перелік та обсяг послуг безпідставні, так як надається одна послуга з централізованого постачання холодної води і водовідведення, щодо обсягу - то відповідно до лічильника. Це все прописано в самому Договорі. Щодо розмежування балансової відповідальності між сторонами, суд зазначає, що ці правовідносини не мають жодного відношення до предмету спору, а саме до надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення. Крім того, це не передбачено п.8 Типового договору.

Позивач наполягає на викладенні п. 12. договору у наступній редакції: "За несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочки платежу."

Відповідач просить доповнити цей пункт текстом: "але не більше місячного нарахування."

Суд вважає, що п.12. договору слід викласти у редакції, яка запропонована позивачем, оскільки, це не передбачено чинним законодавством України. Відповідно до ч.3 ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" передбачено, що за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Позивач наполягає на викладенні п. 14 пп.7 договору у наступній редакції: "Установлення будинкових засобів обліку води та взяття їх на абонентський облік."

Відповідач просить виключити п.14 пп.7 із Договору.

Суд вважає, що п.14 пп.7 договору слід виключити із Договору, оскільки даний пункт не відповідає вимогам п.14 Типового Договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Суд зазначає, що позивач проігнорував специфіку укладення договору на адміністративну будівлю. Цей пункт повинен бути виключений, так як "Установлення будинкових засобів обліку води та взяття їх на абонентський облік" немає жодного відношення до централізованого постачання холодної води і водовідведення на адміністративну будівлю, яка в свою чергу не відноситься до житлового фонду.

Позивач наполягає на викладенні п.15 пп.2 договору у наступній редакції: "повідомляти Виконавця про осіб, строк тимчасово проживання яких у квартирах будинку перевищив місяць, а також про зміни у стані підсобного господарства і санітарно-технічного та інженерного обладнання протягом місяця (за умови проведення розрахунків за надані послуги згідно з нормативами (нормами) споживання)."

Відповідач просить виключити п.15 пп.2 із Договору.

Суд вважає, що п.15 пп.2 Договору слід виключити із Договору, оскільки даний пункт не відповідає вимогам п.15 Типового Договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Суд зазначає, що позивач проігнорував специфіку укладення договору на адміністративну будівлю. Цей пункт повинен бути виключений, так як немає жодного відношення до централізованого постачання холодної води і водовідведення на адміністративну будівлю, яка в свою чергу не відноситься до житлового фонду.

Позивач наполягає на викладенні п.15 пп.3 договору у наступній редакції: "Забезпечити доступ до мережі, арматури, будинкових засобів обліку води представників виконавця за наявності в них відповідного посвідчення: для проведення інвентаризації умов водокористування, а для ліквідації аварій цілодобово."

Відповідач просить п.15 пп.3 Договору викласти в наступній редакції: "Забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку води представників виконавця за наявності в них відповідного посвідчення: для проведення інвентаризації умов водокористування, а для ліквідації аварій цілодобово."

Суд вважає, що п.15 пп.3 договору слід викласти у редакції, яка запропонована відповідачем, оскільки, даний пункт не відповідає вимогам п.15 Типового Договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Суд зазначає, що позивач проігнорував специфіку укладення договору на адміністративну будівлю. Цей пункт повинен бути викладений в редакції відповідача, так як адміністративна будівля не відноситься до житлового фонду.

Позивач наполягає на викладенні п.15 пп.5 договору у наступній редакції: "Забезпечувати цілісність будинкових засобів обліку води та не втручатися в їх роботу."

Відповідач просить п.15 пп.5 Договору викласти в наступній редакції: "Забезпечувати цілісність засобів обліку води та не втручатися в їх роботу."

Суд вважає, що п.15 пп.5 договору слід викласти у редакції, яка запропонована відповідачем, оскільки, даний пункт не відповідає вимогам п.15 Типового Договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Суд зазначає, що позивач проігнорував специфіку укладення договору на адміністративну будівлю. Цей пункт повинен бути викладений в редакції відповідача, так як адміністративна будівля не відноситься до житлового фонду.

Позивач наполягає на викладенні п.15 пп.9 договору у наступній редакції: "Своєчасно проводити підготовку будинку і його санітарно-технічних приладів, пристроїв та обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період."

Відповідач просить виключити п.15 пп.9 із Договору.

Суд вважає, що п.15 пп.9 Договору слід виключити із Договору, оскільки, даний пункт не відповідає вимогам п.15 Типового Договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Суд зазначає, що позивач проігнорував специфіку укладення договору на адміністративну будівлю. Цей пункт повинен бути виключений, так як адміністративна будівля не відноситься до житлового фонду.

Позивач наполягає на викладенні п.15 пп.10 договору у наступній редакції: "У разі виявлення виконавцем несанкціонованого втручання в роботу засобів робіт з проведення їх експертизи, метрологічної повірки та ремонту згідно із законодавством."

Відповідач просить виключити п.15 пп.10 із Договору.

Суд вважає, що п.15 пп.10 Договору слід виключити із Договору, оскільки, даний пункт не відповідає вимогам п.15 Типового Договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Позивач наполягає на викладенні п.15 пп.12 договору у наступній редакції: "Відшкодувати виконавцю витрати з проведення аналізу якісних показників послуг у разі необґрунтованості претензії."

Відповідач просить виключити п.15 пп.12 із Договору.

Суд вважає, що п.15 пп.12 Договору слід виключити із Договору, оскільки, даний пункт не відповідає вимогам п.15 Типового Договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630.

Позивач наполягає на викладенні п.16 пп.5 договору у наступній редакції: "Доступу в приміщення споживача для проведення інвентаризації умов водокористування, ліквідації аварій, у тому числі несанкціонованого, відповідно до встановленого законом порядку, проведення технічного та профілактичного огляду і перевірки показань будинкових засобів обліку води відповідно до законодавства."

Відповідач просить п.16 пп.5 Договору викласти в наступній редакції: "Доступу в приміщення споживача для проведення інвентаризації умов водокористування, ліквідації аварій, у тому числі несанкціонованого, відповідно до встановленого законом порядку, проведення технічного та профілактичного огляду і перевірки показань засобів обліку води відповідно до законодавства."

Суд вважає, що п.16 пп.5 договору слід викласти у редакції, яка запропонована відповідачем, оскільки, даний пункт не відповідає вимогам п.15 Типового Договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Суд зазначає, що позивач проігнорував специфіку укладення договору на адміністративну будівлю. Цей пункт повинен бути викладений в редакції відповідача, так як адміністративна будівля не відноситься до житлового фонду.

Позивач наполягає на викладенні п.16 пп.6 договору у наступній редакції: "У разі виникнення сумнівів щодо правильності показань будинкових засобів обліку води звернутися до акредитованої лабораторії для проведення експертизи їх технічного стану та метрологічної повірки."

Відповідач просить п.16 пп.6 Договору викласти в наступній редакції: "У разі виникнення сумнівів щодо правильності показань засобів обліку води звернутися до акредитованої лабораторії для проведення експертизи їх технічного стану та метрологічної повірки."

Суд вважає, що п.16 пп.6 договору слід викласти у редакції, яка запропонована відповідачем, оскільки, даний пункт не відповідає вимогам п.15 Типового Договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Суд зазначає, що позивач проігнорував специфіку укладення договору на адміністративну будівлю. Цей пункт повинен бути викладений в редакції відповідача, так як адміністративна будівля не відноситься до житлового фонду.

Позивач наполягає на викладенні п.17 пп.6 договору у наступній редакції: "Забезпечувати за заявою споживача взяття на абонентський облік будинкових засобів обліку води."

Відповідач просить п.17 пп.6 Договору викласти в наступній редакції: "Забезпечувати за заявою споживача взяття на абонентський облік засобів обліку води."

Суд вважає, що п.17 пп.6 договору слід викласти у редакції, яка запропонована відповідачем, оскільки, даний пункт не відповідає вимогам п.15 Типового Договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Суд зазначає, що позивач проігнорував специфіку укладення договору на адміністративну будівлю. Цей пункт повинен бути викладений в редакції відповідача, так як адміністративна будівля не відноситься до житлового фонду.

Відповідно до протоколу розбіжностей відповідач просив виключити п.19 пп. 5. Позивач погодився з відповідачем з даного питання, оскільки в позовній заяві відсутнє оспорювання цього пункту договору, що підтверджено і представником позивача в засіданні суду.

Позивач наполягає на викладенні п.20 договору у наступній редакції: "Точки розподілу, в яких здійснюється передача послуг від виконавця споживачеві: відповідно до акта визначення меж зон обслуговування водопровідно-каналізаційних мереж у вигляді додатку № 2 на 1 аркуші, який є невідємною частиною договору."

Відповідач просить виключити п.20 із Договору.

Суд вважає, що п.20 Договору слід виключити із Договору, оскільки, даний пункт не передбачений діючим законодавством, а також не передбачений Типовим Договором, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Суд зазначає, що позивач проігнорував специфіку укладення договору на адміністративну будівлю. Цей пункт повинен бути виключений, так як адміністративна будівля не відноситься до житлового фонду.

Позивач наполягає на викладенні п.21 договору у наступній редакції: "У разі порушення виконавцем умов договору споживач викликає представника виконавця для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види порушень кількісних і якісних показників послуг тощо. Представник виконавця повинен зявитися на виклик споживача не пізніше двох робочих днів. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їх підписами. У разі неприбуття представника виконавця у визначений договором строк або необґрунтованої відмови від підписання акт-претензія вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі."

Відповідач просить п.21 Договору викласти в наступній редакції: "У разі порушення виконавцем умов договору споживач викликає представника виконавця для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види порушень кількісних і якісних показників послуг тощо. Представник виконавця зобовязаний зявитися на виклик споживача не пізніше двох робочих днів. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їх підписами. У разі неприбуття представника виконавця у визначений договором строк або необґрунтованої відмови від підписання акт-претензія вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два представника споживача."

Суд вважає, що п.21 договору слід викласти у редакції, яка запропонована відповідачем, оскільки, даний пункт не відповідає вимогам п.21 Типового Договору, затвердженого Кабінетом Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Суд зазначає, що позивач проігнорував специфіку укладення договору на адміністративну будівлю. Цей пункт повинен бути викладений в редакції відповідача, так як адміністративна будівля не відноситься до житлового фонду.

Відповідно до протоколу розбіжностей відповідач просив викласти п.26 в редакції "Договір набирає чинності з моменту підписання споживачем і діє до 31.12.2015р." Позивач погодився з відповідачем з даного питання, оскільки в позовній заяві відсутнє оспорювання цього пункту договору, що підтверджено і представником позивача в засіданні суду.

Згідно з ч. 3 статті 179 Господарського кодексу України укладення господарського Договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований па державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій субєктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Також частина 6 даної статті зазначає, що суб'єкти господарювання, які забезпечують споживачів електроенергією, зв'язком, послугами залізничного та інших видів транспорту, а у випадках, передбачених законом, також інші суб'єкти зобов'язані укладати договори з усіма споживачами їхньої продукції (послуг).

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо витрат зі сплати судового збору, то суд виходить з наступного.

Пунктом 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що судовий збір у справах зі спорів, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, покладається на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття обґрунтованих пропозицій другої сторони. Якщо розбіжності між сторонами вирішено частково на користь однієї із сторін і частково на користь другої сторони, то витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, розподіляються між обома сторонами з урахуванням кількості та змісту прийнятих господарським судом пропозицій кожної із сторін (зокрема, у залежності від кількості пунктів спірного договору, прийнятих судом у редакції позивача і відповідача).

Позивач звернувся з позовом у зв'язку з тим, що відповідач оспорив 17 пунктів договору, а саме: п. 6, 8, 12, 14 пп.7, 15 пп.2, 15 пп.3, 15 пп.5, 15 пп.9, 15 пп.10, 15 пп. 12, 16 пп.5, 16 пп.6, 17 пп.6, 19 пп.5, 20, 21, 26.

Суд задовольнив позов частково, прийнявши в редакції позивача лише один пункт - п. 12 договору.

З огляду на викладене, у залежності від кількості пунктів спірного договору, прийнятих судом у редакції позивача і відповідача, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 71грн. 65коп. судового збору (1218грн. : 17 х 1).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Визнати укладеним Договір про надання послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення № 9199 між Міським комунальним підприємством "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" та Приватним підприємством "Жилсервісс" у запропонованій позивачем редакції згідно направленого проекту договору, виключивши з нього пункти 8, 14 пп.7, 15 пп.2, 15 пп.9, 15 пп.10, 15 пп. 12, 19 пп.5, 20 та

- виклавши п. 6 в редакції "У разі відсутності розмір щомісячної плати за надані послуги сплачується відповідно до діючих на той час цін та згідно з нормативами (нормами) споживання".

- виклавши п.15 пп.3 в редакції: "Забезпечити доступ до мережі, арматури, засобів обліку води представників виконавця за наявності в них відповідного посвідчення: для проведення інвентаризації умов водокористування, а для ліквідації аварій цілодобово."

- виклавши п.15 пп.5 в редакції: "Забезпечувати цілісність засобів обліку води та не втручатися в їх роботу."

- виклавши п.16 пп.5 в редакції: "Доступу в приміщення споживача для проведення інвентаризації умов водокористування, ліквідації аварій, у тому числі несанкціонованого, відповідно до встановленого законом порядку, проведення технічного та профілактичного огляду і перевірки показань засобів обліку води відповідно до законодавства."

- виклавши п.16 пп.6 в редакції: "У разі виникнення сумнівів щодо правильності показань засобів обліку води звернутися до акредитованої лабораторії для проведення експертизи їх технічного стану та метрологічної повірки."

- виклавши п.17 пп.6 в редакції: "Забезпечувати за заявою споживача взяття на абонентський облік засобів обліку води."

- виклавши п.21 в редакції: "У разі порушення виконавцем умов договору споживач викликає представника виконавця для складання та підписання акта-претензії споживача, в якому зазначаються строки, види порушень кількісних і якісних показників послуг тощо. Представник виконавця зобовязаний зявитися на виклик споживача не пізніше двох робочих днів. Акт-претензія складається споживачем та представником виконавця і скріплюється їх підписами. У разі неприбуття представника виконавця у визначений договором строк або необґрунтованої відмови від підписання акт-претензія вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два представника споживача."

- виклавши п.26 в редакції "Договір набирає чинності з моменту підписання споживачем і діє до 31.12.2015р."

3. В решті позову відмовити.

4.Стягнути з Приватного підприємства "Жилсервісс" (73021, м. Херсон, вул. Патона, 4-А, р/р 3001 в ПАТ "ОСОБА_3 кредит", МФО 320702, ) на користь Міського комунального підприємства "Виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства міста Херсона" (м. Херсон, пл. ім. Ю.Тутушкіна, 9, р/р 1 в ПАТ "Марфін Банк" м. Іллічівськ, МФО 328168, ) 71грн. 65 коп. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 15.12.2015р.

Суддя В.П.Ярошенко