ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Справа № 915/8/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Дунаєвської Н.Г.,
суддів:Владимиренко С.В. - доповідач,
Мележик Н.І.,
розглянув касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 11.06.2015р.
та рішеннягосподарського суду Миколаївської області від 08.04.2015р.
у справі№915/8/15 господарського суду Миколаївської області
за позовомДержавного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії Державного підприємства "Адміністрація морських портів України"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73"
за участюпрокуратури Миколаївської області
простягнення грошових коштів у сумі 20 641 143,23грн., сплачених як аванс за укладеним між сторонами договором підряду від 01.11.2012р. №КЕД-17725, у зв'язку з припиненням цього договору підряду
за участю представників:

позивача: Задоя В.І., дов. №2100 від 23.09.2014р.

відповідача: Порожнюк О.О., дов. №468 від 03.11.2015р.

прокуратури: Онуфрієнко М.В., посв. №036179 від 04.11.2015р.

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73" про стягнення на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України грошових коштів у сумі 20641143,23грн., оплачених як аванс за договором підряду №КД-17725 від 01.11.2012р., у зв'язку з припиненням цього договору (розірванням).

Під час розгляду справи у суді першої інстанції Товариством з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73" подано зустрічний позов до Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" в особі Одеської філії державного підприємства "Адміністрація морських портів України" про стягнення збитків (упущеної вигоди) у сумі 1540254,70грн. внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору підряду та вимог чинного законодавства (надання фронту робіт та внесення змін до договору підряду із врахуванням коригування проектно-кошторисної документації) та розірванням останнім в односторонньому порядку укладеного між сторонами договору підряду від 01.11.2012р. №КД-17725.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 08.04.2015р. у справі №915/8/15, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04.06.2015р. зустрічний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73" залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України. Зазначені ухвала та постанова не є предметом оскарження у суді касаційної інстанції.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 08.04.2015р. у справі №915/8/15 (суддя Коваль Ю.М.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.06.2015р. (колегією суддів у складі головуючого судді Петрова М.С., суддів: Разюк Г.П., Колоколова С.І.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73" на користь позивача 20641143,23грн. та судовий збір в розмірі 73080,50грн.

Не погоджуючись із зазначеними вище рішенням та постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою та додатковими поясненнями до неї, в якій, посилаючись на порушення попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права, що призвели до неповного встановлення усіх фактичних обставин справи, просить скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 08.04.2015р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.06.2015р., а справу №915/8/15 передати на новий розгляд до суду першої інстанції.

У відзиві на касаційну скаргу позивач заперечує проти доводів Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73", зазначаючи про їх безпідставність та необґрунтованість, та просить залишити в силі оскаржувані постанову та рішення.

Аналогічної позиції дотримується і Заступник прокурора Миколаївської області в поданому відзиві на касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73".

Розпорядженням секретаря першої судової палати Вищого господарського суду України від 12.10.2015р. №02-05/789 у зв'язку з перебуванням судді Дунаєвської Н.Г. на лікарняному, для вирішення питання про прийняття до провадження або повернення касаційної скарги у справі №915/8/15 господарського суду Миколаївської області сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Владимиренко С.В., судді: Мележик Н.І., Самусенко С.С.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 12.10.2015р. касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73" прийнято до касаційного провадження, розгляд скарги призначено на 11.11.2015р. об 11год.30 хв.

Розпорядженням секретаря першої судової палати Вищого господарського суду України від 10.11.2015р. №02-05/865 у зв'язку з виходом судді Дунаєвської Н.Г. з лікарняного, для розгляду справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий суддя - Дунаєвська Н.Г., судді Владимиренко С.В., Мележик Н.І.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 11.11.2015р. у зв'язку з нез'явленням у судове засідання представника скаржника, подане ним клопотання про відкладення розгляду справи, розгляд касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73" відкладено на 09.12.2015р. об 11 год. 30 хв.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 09.12.2015р. продовжено строк розгляду касаційної скарги ТОВ "Мостобудівельний загін №73" на 15 днів, розгляд касаційної скарги відкладено на 16.12.2015р. об 11 год. 30 хв.

Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" та Адміністрація Одеського морського порту Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" надали суду касаційної інстанції додаткові письмові пояснення та письмові пояснення в обґрунтування залишення без змін оскаржуваних судових актів та залишення без задоволення касаційної скарги.

У судовому засіданні, що відбулось 16.12.2015р., представник відповідача підтримав доводи викладені у касаційній скарзі та просив її задовольнити. Представник позивача та прокурор заперечували проти задоволення касаційної скарги та просили залишити в силі оскаржувані судові акти у справі.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу з додатковими поясненнями до неї, відзиви на неї, додаткові письмові пояснення та письмові пояснення, заслухавши суддю-доповідача, присутніх у судовому засіданні представників сторін, прокурора, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, між попередником Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" (позивач, замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73" (відповідач, підрядник) укладено договір про закупівлю робіт за державні кошти від 01.11.2012р. № КД-17725, за умовами якого відповідач зобов'язався у 2012 - 2014 роках виконати будівельні роботи "Комплекс завершальних робіт з будівництва об'єкту "Причал №1-з для генеральних вантажів на Андросівському молу зі сполученням ДП "ОМТП": Лот № 2 - "Роботи з будівництва пускового комплексу №3Б причалу № 1-з для генеральних вантажів на Андросівському молу зі сполученням ДП "ОМТП", зазначені в технічному проекті/специфікації (додаток №1 до договору) в обсязі договірної ціни (додаток №2 до договору) у порядку та на умовах, визначених договором, а ДП "Адміністрація морських портів України" прийняти та оплатити такі роботи.

Розрахунки за виконані роботи проводяться шляхом оплати замовником після підписання сторонами акта "Акту приймання виконаних підрядних робіт" за формою Ф-КБ-2в і "Довідки про вартість виконаних робіт" за формою Ф-КБ-3 на виконані підрядником роботи, яка здійснюється на підставі отриманого замовником відповідного рахунку підрядника банківським переводом на розрахунковий рахунок підрядника у термін до 15 робочих днів від дати отримання рахунку у розмірі вартості виконаних робіт у термін дії договору, та попередньої оплати авансу, що здійснюється в термін: Лот №2 - не більш 15 робочих днів, з моменту підписання договору та отримання замовником відповідного рахунку, шляхом перерахування підрядникові авансу у розмірі: Лот №2 - 24% ціни договору (вартості робіт за договором) за Лотом № 2, що складає 21076831,12грн.

Відповідно до п.4.1. договору, підрядник протягом терміну дії договору, з дня надходження коштів (авансу) підтверджує їх використання згідно з актами за формою КБ-2в та КБ-3 про використання коштів за призначенням - погашення (зарахування) авансу здійснюється при проміжних оплатах за виконані роботи, пропорційно вартості виконаних робіт по актам виконаних робіт за встановленими формами.

Ціна договору погоджена сторонами у п.3.1. договору та складає 87820129,68грн.

Строк виконання робіт за Лотом №2: 2012-2014 роки - 298 календарних днів безпосереднього виконання робіт з дати початку виконання робіт за Лотом № 2 - не пізніше 60 календарних днів після перерахування підряднику авансу, згідно п 4.1 договору або після підписання договору. Початок робіт та закінчення робіт сторони оформлюють окремим двостороннім актом, підписаним представниками технічного нагляду замовника і підрядником. ( п. 5.1 договору).

Судами встановлено, що на виконання умов договору Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" перерахувало Товариству з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73" попередню оплату (аванс) у сумі 21076831,12грн. Відповідач, як зазначено судами на підставі дослідження наявних у матеріалах справи актів приймання виконаних будівельних робіт та довідок про вартість виконаних робіт, виконав роботи на загальну суму 1815366,20 грн. Вартість виконаних Товариством з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73" робіт за договором оплачено позивачем шляхом перерахування грошових коштів у загальній сумі 1379678,31грн., що підтверджується випискою з особового рахунку та платіжних доручень від 26.03.2013р. №985 і від 12.06.2013р. №2176, зарахуванням вартості виконаних робіт із суми сплаченого авансу в розмірі 24%, котрий становить 435687,89 грн.

14.11.2014р. позивач направив Товариству з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73" лист №20А.3/11-1021, яким повідомив про розірвання укладеного договору, посилаючись на суттєві зміни проектних рішень за проектом "Причал №1-з для генеральних вантажів на Андросівському молу зі сполученням ДП "ОМТП", що не відповідає технічному завданню, відповідно до якого проводилась закупівля робіт за державні кошти для виконання робіт "Комплекс завершальних робіт з будівництва об'єкту "Причал №1-з для генеральних вантажів на Андросівському молу зі сполученням ДП "ОМТП": Лот № 2 - "Роботи з будівництва пускового комплексу №3Б причалу № 1-з для генеральних вантажів на Андросівському молу зі сполученням ДП "ОМТП", і унеможливило подальше виконання договору, та обов'язок повернення відповідачем суми непогашеного роботами авансу в розмірі 20641143,23грн. з моменту розірвання договору. Як встановлено судами, отримання зазначеного листа-повідомлення про відмову від договору було здійснено Товариством з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73" 25.11.2014р., проте грошові кошти в сумі 20641143,23грн. не повернуто, що і стало підставою для виникнення спору у даній справі.

Вважаючи договір про закупівлю робіт за державні кошти від 01.11.2012р. № КД-17725 розірваним внаслідок односторонньої відмови від договору на підставі ч.4 ст. 849 Цивільного кодексу України, позивач звернувся з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що сума авансу підлягає поверненню як така, якою Товариство з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73" володіє безпідставно відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Суд першої інстанції, з висновками якого погодився апеляційний господарський суд, приймаючи рішення у даній справі, встановив, що договір про закупівлю робіт за державні кошти від 01.11.2012р. № КД-17725 є розірваним внаслідок односторонньої відмови від договору. При цьому, судами зазначено про недоведеність відповідачем використання отриманого від позивача за договором авансу, з огляду на що суди дійшли висновку про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73" 20641143,23грн. на підставі ст.1212 Цивільного кодексу України.

Проте колегія суддів касаційної інстанції вважає зазначені вище висновки судів передчасними та такими, що здійснені внаслідок неповного з'ясування усіх фактичних обставин справи з огляду на наступне.

Відповідно до ст.11 Цивільного кодексу України та ст.174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків (господарських зобов'язань).

Згідно з приписами ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, у яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші), чи утриматися від виконання певних дій, а інша сторона має право вимагати виконання такого обов'язку.

За змістом ст.526 Цивільного кодексу Україні та ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Цими ж статтями передбачено також, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 1 ст.837 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч.1 ст. 838 Цивільного кодексу України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Згідно ст. 844 Цивільного кодексу України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін. У разі перевищення твердого кошторису усі пов'язані з цим витрати несе підрядник, якщо інше не встановлено законом. Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв'язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов'язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи. Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов'язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором. Підрядник не має права вимагати збільшення твердого кошторису, а замовник - його зменшення в разі, якщо на момент укладення договору підряду не можна було передбачити повний обсяг роботи або необхідні для цього витрати. У разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, а також вартості послуг, що надавалися йому іншими особами, підрядник має право вимагати збільшення кошторису. У разі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору.

У ст.875 Цивільного кодексу України визначено, що за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з ч.1 ст.877 Цивільного кодексу України підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт. Підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду. При цьому, у ст. 878 Цивільного кодексу України врегульовано, що замовник має право вносити зміни до проектно-кошторисної документації до початку робіт або під час їх виконання за умови, що додаткові роботи, викликані такими змінами, за вартістю не перевищують десяти відсотків визначеної у кошторисі ціни і не змінюють характеру робіт, визначених договором. Внесення до проектно-кошторисної документації змін, що потребують додаткових робіт, вартість яких перевищує десять відсотків визначеної у кошторисі ціни, допускається лише за згодою підрядника.

З наявної у матеріалах справи переписки сторін у справі та як зазначено судами в оскаржуваних рішенні та постанові, підставою для відмови Державного підприємства "Адміністрація морських портів України" від виконання взятих на себе зобов'язань за договором є коригування проектно-кошторисної документації у 2014 році внаслідок суттєвої зміни проектних рішень за проектом "Причал №1-з для генеральних вантажів на Андросівському молу зі сполученням ДП "ОМТП", що не відповідає технічному завданню, відповідно до якого укладений Договір підряду від 01.11.2012р. № КД-17725.

Проте суди попередніх інстанцій, не надали належної правової оцінки фактичним обставинам, що стали причиною відмови позивача від договору у сукупності з вимогами зазначених вище положень цивільного законодавства, враховуючи погоджені сторонами у договорі умови та необхідність їх виконання за законом.

Разом з тим, приймаючи рішення про стягнення з відповідача 20641143,23грн. непогашеного роботами авансу за договором підряду від 01.11.2012р. № КД-17725 суди попередніх інстанцій, всупереч вимогам ст.43 Господарського процесуального кодексу України не надали жодної правової оцінки наявному у матеріалах справи листу відповідача від 06.10.2014р. №315, у якому підрядником обґрунтовано використання отриманих від замовника авансових коштів, а також наданому відповідачем суду рішенню господарського суду Миколаївської області від 19.11.2014р. у справі №915/1472/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гідротехмонтаж" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73", третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державне підприємство "Адміністрація морських портів України" про стягнення 1082077,80 грн. за договором субпідряду від 31.03.2013р. №М3/31-05/1, укладеного на виконання договору підряду №КД-17725 від 01.11.2012р. Щодо перерахування Товариству з обмеженою відповідальністю "Гідротехмонтаж" 120000грн. авансу за субпідрядні роботи. Тобто, судам слід було дослідити чи входить зазначена сума до авансу сплаченого позивачем та частково використаного відповідачем за договором підряду № КД-17725, при цьому врахувавши, що відповідно до вимог ч.3 ст.35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Передчасним є також висновок суду апеляційної інстанцій стосовно того, що у відповідача не вилучались документи, які б свідчили про використання ним грошових коштів отриманих як аванс за договором підряду № КД-17725 від 01.11.2012р. Оскільки як вбачається з наявної у матеріалах справи ухвали господарського суду Миколаївської області від 03.03.2015р. у даній справі судом було зобов'язано Головне слідче управління МВС України видати відповідачу документи, вилучені під час обшуку від 19.09.2014р. здійсненого в межах розслідування кримінальної справи №757/25797/14-к (протокол якого, між іншим, також відсутній у матеріалах справи), серед яких зазначено, в тому числі, і копії рахунків, видаткових накладних та актів прийому-передачі до договорів, що витребовуються судом. Проте з матеріалів справи вбачається, що вимоги зазначеної ухвали належним чином виконані не були, що свідчить про необґрунтованість висновку суду апеляційної інстанції, здійсненого без належного дослідження та оцінки зазначених документів у їх сукупності.

Крім того, оскільки в якості правової підстави для пред'явлення даного позову позивачем визначено ст.1212 Цивільного кодексу України, колегія суддів касаційної інстанції зазначає наступне.

Згідно положень даної правової норми особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Даний вид позадоговірних зобов'язань породжує такі юридичні факти, як набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи, а також відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Тоді як суди попередніх інстанцій не врахували при розгляді даної справи правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 14.10.2014р. у справі №922/1136/13 щодо застосування ст. 1212 Цивільного кодексу України при наявності договірного характеру правовідносин, що виникли між сторонами.

При цьому, суд касаційної інстанції зазначає, що згідно ст.11128 Господарського процесуального кодексу України, висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 11116 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Таким чином, суди не забезпечили всебічний, повний і об'єктивний розгляд всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, чим припустились порушень норм процесуального права, а саме ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, які унеможливили встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та дійшли передчасних висновків щодо задоволення позовних вимог.

Метою касаційного перегляду справи є перевірка застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права. З урахуванням вищезазначеного, а також зважаючи на те, що згідно ст.1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або перевіряти докази, а також враховуючи те, що прийняті у справі рішення та постанова не відповідають нормам чинного законодавства, вони підлягають скасуванню, а справа - передачі на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області в іншому складі суду.

Під час нового розгляду справи господарському суду слід прийняти до уваги викладене у цій постанові, вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного і об'єктивного встановлення обставин справи, прав і обов'язків сторін і в залежності від встановленого та у відповідності з чинним законодавством вирішити спір.

Згідно з ч.1 ст. 11112 Господарського процесуального кодексу України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Мостобудівельний загін №73" задовольнити.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.06.2015р. та рішення господарського суду Миколаївської області від 08.04.2015р. у справі №915/8/15 скасувати.

Справу №915/8/15 передати на новий розгляд до господарського суду Миколаївської області в іншому складі суду.

Головуючий суддя: Н.Г. Дунаєвська

Судді: С.В. Владимиренко

Н.І. Мележик