ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

08.12.2015р. Справа № 917/131/15

За заявою Публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод" про розстрочку виконання рішення (вих. №4835/32 від 18.11.2015) у справі № 917/131/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України", пр-т Леніна, 111-а, м. Запоріжжя, 69095 до Публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод", вул. Зіньківська, 57, м. Полтава, 36009; третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: Публічне акціонерне товариство "КрАЗ Лізинг", вул. Івана Мазепи, б 11-Б, м. Київ, 01010, про стягнення з відповідача заборгованості по Кредитному договору № 75108К7/8 від 29.05.2008

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача (стягувача): ОСОБА_1, довіреність № 010-01/6392 від 30.09.2014

від відповідача (боржника): ОСОБА_2, довіреність від 02.03.2015

Розглядається заява Публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод" про розстрочку виконання рішення на 3 роки рівними частинами по 220 381,20 грн та про забезпечення позову шляхом зупинення одночасного стягнення всієї суми боргу у розмірі 7933723,03 грн

Представник відповідача (боржника) в судовому засіданні заявив клопотання про залишення без розгляду вимоги про вжиття заходів щодо забезпечення позову.

Суд задовольнив зазначене клопотання.

Розглянувши матеріали справи, поданої заяви, заслухавши представників сторін, суд встановив:

12.08.2015 господарський суд Полтавської області видав наказ №917/131/15 на примусове виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду №917/131/15 від 29.07.2015, залишеної без змін Вищим господарським судом України 28.10.2015, про стягнення з Публічного акціонерного товариства Полтавський автоагрегатний завод на користь Публічного акціонерного товариства Державний експортно-імпортний банк України в особі Філії AT Укрексімбанк у м. Запоріжжі заборгованості у розмірі 7933723,03 грн.

Відповідач (боржник) звернувся до господарського суду Полтавської області з заявою, відповідно до якої, на підставі статті 121 ГПК України, просить суд розстрочити виконання вищевказаного рішення в частині стягнення 7933723,03 грн рівними частинами по 220381,20 грн щомісячно протягом 3-х років.

В обґрунтування заяви боржник зазначає, про неможливість виконання рішення суду разовим платежем,у зв'язку зі складним фінансовим становищем.

Зокрема, зазначає, що Публічне акціонерне товариство Полтавський автоагрегатний завод не має можливості для погашення заборгованості всієї суми боргу одночасно, без припинення господарської діяльності, що також унеможливлює виконання рішення суду.

В якості доказів на підтвердження зазначеного, боржник надав суду звіт про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2015 року, Постанову про арешт коштів боржника від 23.09.2015 ВП №48601387.

Також, боржник вказує, що Підприємство є виробником гальмівної пневматичної апаратури для комплектації вантажних автомобілів; виведення коштів з обігу при стягненні всієї суми боргу у розмірі 7933723,03 грн приведе до повної зупинки підприємства; позбавить можливості здійснювати господарську діяльність, відповідно, сплачувати податки та забезпечувати роботою працівників підприємства, кількість яких складає близько однієї тисячі чоловік.

Також, боржник зазначає, що виконання рішення суду шляхом примусового стягнення боргу призведе до банкрутства підприємства.

Крім боржник вважає, що вина ПАТ Полтавський автоагрегатний завод, як поручителя, у виникненні спору відсутня, оскільки свої зобов'язання перед банком не виконав саме боржник - ТОВ КрАЗ Лізинг.

У зв'язку з наведеними обставинами боржник просить суд розстрочити виконання рішення суду.

Заперечення позивача (стягувача) на заяву (вх. №17791 від 08.12.2015) по суті зводяться до відсутності доказів, щодо можливості одночасного погашення боргу. Крім того, в засіданні представник позивача зазначила про можливість розгляду питання щодо заборгованості відповідача (боржника) структурним підрозділом банку, а тому просить суд відмовити у задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення. Крім того, зазначає, що складне фінансове становище боржника не є безумовною підставою для надання розстрочки виконання рішення.

Відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Стаття 121 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 у пункті 7.2. Постанови "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, як зазначається в Постанові слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що боржник на даний час є неспроможним виконати рішення суду разовим платежем, дотримання принципу обов'язкового виконання судового рішення не повинно призводити до припинення фінансування першочергових зобов'язань боржника за відсутності реальної можливості виконати судовий акт неминуче і одночасно, тобто розстрочка виконання судового рішення дозволить акумулювати необхідні фінансові кошти для повного виконання зобов'язання, а тому суд вбачає наявність виняткових обставин для розстрочення виконання рішення суду.

За таких обставин існують підстави для розстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 81, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод" про розстрочку виконання рішення задовольнити.

Розстрочити виконання постанови Харківського апеляційного господарського суду від 29.07.2015р. № 917/131/15 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Полтавський автоагрегатний завод" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк" у м. Запоріжжя заборгованості у розмірі 7933723,03 грн шляхом стягнення боргу протягом 3-х років щомісячно рівними частинами, згідно з наступним графіком:

до 31.01.2016 - 220381,20 грн;

до 29.02.2016 - 220381,20 грн;

до 31.03.2016 - 220381,20 грн;

до 30.04.2016 - 220381,20 грн;

до 31.05.2016 - 220381,20 грн;

до 30.06.2016 - 220381,20 грн;

до 31.07.2016 - 220381,20 грн;

до 31.08.2016 - 220381,20 грн;

до 30.09.2016 - 220381,20 грн;

до 30.10.2016 - 220381,20 грн;

до 30.11.2016 - 220381,20 грн;

до 31.12.2016 - 220381,20 грн;

до 31.01.2017 - 220381,20 грн;

до 29.02.2017 - 220381,20 грн;

до 31.03.2017 - 220381,20 грн;

до 30.04.2017 - 220381,20 грн;

до 31.05.2017 - 220381,20 грн;

до 30.06.2017 - 220381,20 грн;

до 31.07.2017 - 220381,20 грн;

до 31.08.2017 - 220381,20 грн;

до 30.09.2017 - 220381,20 грн;

до 30.10.2017 - 220381,20 грн;

до 30.11.2017 - 220381,20 грн;

до 31.12.2017 - 220381,20 грн;

до 31.01.2018 - 220381,20 грн;

до 29.02.2018 - 220381,20 грн;

до 31.03.2018 - 220381,20 грн;

до 30.04.2018 - 220381,20 грн;

до 31.05.2018 - 220381,20 грн;

до 30.06.2018 - 220381,20 грн;

до 31.07.2018 - 220381,20 грн;

до 31.08.2018 - 220381,20 грн;

до 30.09.2018 - 220381,20 грн;

до 30.10.2018 - 220381,20 грн;

до 30.11.2018 - 220381,20 грн;

до 31.12.2018 - 220381,03 грн.

Залишити без розгляду вимогу про забезпечення позову.

Суддя Д.М. Сірош