РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2015Справа №910/28670/15

Господарський суд міста Києва в складі:

головуючого судді Привалова А.І.

при секретарі Островській О.С.

розглянувши справу № 910/28670/15

за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон»;

до товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «В-Транс»;

про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 77 005,27 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Олексієнко О.А., довіреність № 08-2015 від 01.01.2015р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва з позовом звернулось приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Еталон» (надалі - позивач) до товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «В-Транс» (надалі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 77 005,27 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що здійснивши виплату страхового відшкодування на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24.05.2013 (поліс №АС/2868387), позивачем на підставі положень ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було набуто право регресної вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «В-Транс» (страхувальника за вказаним полісом), у зв'язку з невиконанням останнім обов'язку щодо своєчасного повідомлення страховика про настання страхової події.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2015р. порушено провадження у справі № 910/28670/15 та призначено її розгляд на 19.11.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.11.2015р. розгляд справи відкладений на 15.12.2015р., у зв'язку з неявкою в судове засідання повноважного представника відповідача.

Присутній у судовому засіданні 15.12.2015р. представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання вдруге не з'явився, вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі від 10.11.2015р. та ухвали від 19.11.2015р. не виконав, письмовий відзив на позов не подав.

Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Згідно ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала направляється за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

У відповідності до ст. 87 Господарського процесуального кодексу України, ухвалу про порушення провадження у справі від 10.11.2015р. та ухвалу від 19.11.2015р. було надіслано відповідачу рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення на адресу, що зазначена в позовній заяві.

Оскільки про поважні причини неявки в судове засідання представника відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Еталон», в якості страховика (надалі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «В-Транс», в якості страхувальника (далі - відповідач) було укладено Поліс № АС/2868387, яким було застраховано автомобіль «Mercedes», державний номер НОМЕР_1, строк дії Поліса з 25.05.2013р. по 24.05.2014р.

З постанови Солом'янського районного суду м. Києва від 05.03.2014р. у справі №760/2933/14-п вбачається, що 05.02.2014р. о 12 год. 00 хв., ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Mercedes», державний номер НОМЕР_1, по вул.. Гетьмана, 38 у м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем марки «Jeep», державний номер НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_3, у зв'язку з чим автомобілі отримали механічні пошкодження.

Даною постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення в розмірі 425,00 грн.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль марки «Jeep», державний номер НОМЕР_2.

На підставі страхових актів №712-7900/1 від 20.05.2015р. та № 712-7900 від 07.09.2014р. позивачем було виплачено страхове відшкодування за відповідним страховим випадком у розмірі 77 005,27 грн. власнику пошкодженого автомобіля, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями.

Поліс №АС/2868387 є договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу, а відтак, між сторонами виникли правовідносини, що підпадають під правове регулювання в т.ч. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент скоєння спірного ДТП), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент скоєння спірного ДТП) передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Матеріалами справи підтверджується та не заперечується сторонами факт настання спірного ДТП, визнання винним у його скоєнні водія забезпеченого полісом № АС/2868387 транспортного засобу, власником якого є відповідач, під час виконання ним службових обов'язків та здійснення страхового відшкодування позивачем у розмірі 77 005,27 грн.

За замістом п.п. ґ) п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент скоєння спірного ДТП) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Згідно із п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент скоєння спірного ДТП), учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов'язані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Якщо зазначені особи з поважних причин не мали змоги виконати зазначені дії, вони мають підтвердити це документально.

Тобто, положення наведених норм встановлюють обов'язок страхувальника повідомити страховика про настання відповідної дорожньо-транспортної пригоди не пізніше трьох робочих днів з дня її настання, невиконання якого, за відсутності поважних причин, зумовлює виникнення у страховика після виплати страхового відшкодування потерпілому права на звернення з регресним позовом до страхувальника.

Отже, право страховика подати регресний позов до страхувальника регламентовано положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент скоєння спірного ДТП) і пов'язується саме із встановленим фактом неповідомлення страхувальником про настання ДТП у встановлені таким Законом строки.

Із матеріалів справи вбачається, що спірна ДТП мала місце 05.02.2014р., а відтак в силу положень п.п. 33.1.2 п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент скоєння спірного ДТП) обов'язок відповідача по повідомленню страховика за полісом № АС/2868387 мав бути виконаний до 08.02.2014р. включно.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач в порядку, передбаченому Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» повідомив страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди у визначений строк.

Доказів існування поважних причин відсутності змоги виконати обов'язок щодо повідомлення страховика про настання спірного ДТП відповідачем не надано.

Таким чином, в силу п.п. ґ) п. 38.1.1 п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (в редакції, чинній на момент скоєння спірного ДТП), у зв'язку із неповідомленням відповідачем страховика про настання спірного ДТП, в останнього виникло право на звернення з регресними позовом до відповідача про виплату суми страхового відшкодування у розмірі 77 005,27 грн.

Оскільки відповідачем не було виконано своїх зобов'язань щодо повідомлення страховика про настання спірної ДТП, позивач листом №01-04-1385 від 23.09.2015р. звернувся до відповідача з регресною вимогою, в якій вимагав у страхувальника здійснити виплату коштів у розмірі 77 005,27 грн.

Однак, відповідач зазначену вимогу залишив без відповіді та задоволення.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідачем належними та допустимими доказами не спростовано факту невиконання вимог, встановлених у п. 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення страховика про ДТП, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортна компанія «В-Транс» (04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора І. Сікорського, 8; ) на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (04655, м. Київ, вул. Старокиївська, 10-Г; ) суму страхового відшкодування в розмірі 77 005 грн. 27 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1218 грн. Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення підписано: 18.12.2015р.

Суддя А.І. Привалов