ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"20" жовтня 2015 р. Справа № 911/2352/15

За позовом заступника Броварського міжрайонного прокурора, Київська обл., м. Бровари

в інтересах держави в особі: 1) управління комунальної власності Броварської міської ради, Київська обл., м. Бровари

2) комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора-4», Київська обл., м. Бровари

до товариства з обмеженою відповідальністю «Господарчі товари», Київська обл., м. Бровари

про стягнення 1248481,38 грн

Головуючий суддя Третьякова О.О.

Судді: Мальована Л.Я.

ОСОБА_1

Представники сторін:

Від прокуратури - ОСОБА_2С, посвідчення №007122 від 02.10.2012;

Позивача-1 - не зявився;

Позивача-2 - не зявився;

Відповідача ОСОБА_3 (директор), наказ №01-К від 11.08.1997.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області з позовною заявою звернувся заступник Броварського міжрайонного прокурора (далі Прокурор) в інтересах держави в особі управління комунальної власності Броварської міської ради (далі Позивач-1) та комунального підприємства Броварської міської ради Київської області «Житлово-експлуатаційна контора-4» (далі Позивач-2) до товариства з обмеженою відповідальністю «Господарчі товари» (далі Відповідач) про стягнення 1248481,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтувані порушенням Відповідачем зобовязань за Договором оренди нежитлових приміщень, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Бровари №160/212 від 15.11.2004, переукладеного 31.03.2009 (далі Договір-1) та Договором оренди комунального майна територіальної громади міста Бровари №160/68-14 від 01.07.2014 (далі Договір-2).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 08.06.2015 порушено провадження у справі №911/2352/15 та призначено її до розгляду на 30.06.2015 об 11:00 год.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 30.06.2015 на підставі ст.69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору у справі №911/2352/15 за клопотанням Позивача-1 б/№ від 30.06.2015 (вх. суду №15282/15 від 30.06.2015) продовжено по 21.08.2015, розгляд справи відкладено на 12.08.2015.

Через канцелярію Господарського суду Київської області представником Відповідача подано відзив №24 від 10.08.2015 (вх. суду №18681/15 від 12.08.2015) на позову заяву, в якому останній вказує, що рішенням Господарського суду Київської області від 27.01.2014 у справі №911/2/14 стягнуто з нього на користь Позивача 118005,77 грн за період користування орендованим майном з 01.04.2013 по 21.11.2013 за спірним Договором-1, що не враховано останнім при поданні нового позову.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.08.2015 розгляд справи відкладено на 21.08.2015.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 21.08.2015 призначено колегіальний розгляд справи №911/2352/15.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 27.08.2015 справу №911/2352/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі головуючого судді О.О.Третьякової, суддів: Л.Я. Мальованої та Ю.В.Подоляка; розгляд справи призначено на 22.09.2015.

Через канцелярію Господарського суду Київської області Позивачем-2 подано клопотання б/№ б/д (за вх. суду №21852/15 від 16.09.2015) про розгляд справи без його участі.

Через канцелярію Господарського суду Київської області Позивачем-1 на підставі ст.22 Господарського процесуального кодексу України подано заяву б/№ б/д (за вх. суду №22397/15 від 22.09.2015) про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду і відповідно до якої до стягнення з Відповідача заявлено 959233,75 грн, з яких 229681,24 грн основного боргу за Договором-1 та 729552,51 грн заборгованості (353411,18 грн основного боргу, 56808,48 грн пені, 319332,85 грн штрафних санкцій) за Договором-2. Отже, нова ціна позову становить 959233,75 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 22.09.2015 розгляд справи відкладено на 20.10.2015.

Через канцелярію Господарського суду Київської області Позивачем-1 подано клопотання б/№ б/д (за вх. суду №24625/15 від 20.10.2015) про розгляд справи без його участі.

Враховуючи обмежений ст.69 Господарського процесуального кодексу України строк розгляду справи, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Керуючись ст.85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 20.10.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та врахувавши пояснення представників учасників судового провадження, суд

встановив:

Між комунальним підприємством «Служба замовника» та товариством з обмеженою відповідальністю «Господарчі товари» укладено Договір оренди нежитлових приміщень, що знаходяться в комунальній власності територіальної громади м. Бровари №160/212 від 15.11.2004 (далі Договір-1).

Згідно з пунктами 1.1, 1.2. Договору-1 Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою: вул. Київська, 292, загальною площею 487,8 кв.м., що знаходиться на балансі комунального підприємства «Служба замовника» ЖЕК-4 вартість якого визначена згідно з актом оцінки 31.08.2004 і становить за експертною оцінкою (залишковою вартістю) 625550 грн. Нежитлове приміщення передається в оренду під магазин. Зазначене нежитлове приміщення передається Орендарю з устаткуванням (за його наявністю) згідно з актом приймання-передачі, що додається до цього договору і є його невідємною частиною.

На підставі рішення Броварської міської ради №1048-56-05 від 26.02.2009 «Про затвердження типового договору оренди індивідуального визначеного (нерухомого або іншого) майна територіальної громади м. Бровари (в новій редакції)», Комунальним підприємством Броварської міської ради Київської області «Служба замовника» та товариством з обмеженою відповідальністю «Господарчі товари» 31.03.2009 переукладено Договір оренди №160/212 від 15.11.2004.

На підставі рішення виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області №103 від 12.03.2013 «Про визначення Орендодавця обєктів комунальної власності територіальної громади м. Бровари» 01.04.2013 укладено Додаткову угоду №5-зс про зміну сторони Договору оренди №160/212 від 15.11.2004, згідно з п.1.1. якої, Орендодавцем визначено Управління комунальної власності Броварської міської ради (Позивача -1).

Відповідно до п.3.1. Договору-1 (в редакції від 31.03.2009) орендна плата визначається на підставі методики розрахунку плати за користування майном територіальної громади м. Бровари, затвердженої рішенням Броварської міської ради №1047-56-05 від 26.02.2009 і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку серпень 2008 р. 40744,83 грн. Орендна плата за перший місяц оренди з дня переукладення договору квітень 2009 р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за: серпень-грудань 2008 р. та січень, березень, квітень 2009 р. Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється в порядку, визначеному чинним законодавством.

Як зазначається в п.3.2. Договору-1 (в редакції від 31.03.2009) орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Згідно з п.3.4. Договору-1 (в редакції від 31.03.2009) орендна плата перераховується Орендодавцю на розрахунковий рахунок щомісячно не пізніше 15-го числа наступного місяця. Сторони зобовязуються щоквартально проводити звірку розрахунків.

Відповідно до п.п.3.6.,3.7. Договору-1 орендна плата, перерахована несвоєчасно або в повному обсязі, підлягає індексації і стягується Орендодавцем з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати. При сплаті платежів частинами внесена сума зараховується в першу чергу на погашення нарахованої пені, без особливого повідомлення про це Орендаря. У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить не менше, ніж 3 місяці, Орендар також сплачує штрафні санкції у розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожен день несплати.

Згідно з п.5.3. Договору-1 Орендар зобовязується своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Відповідно до п.9.1. Договору-1 за невиконання або неналежне виконання зобовязань за вказаним Договором сторони несуть відповідальність згідно із чинним законодавством України.

Сторонами вносились зміни до Договору-1: Угодою б/№ від 15.11.2004 про внесення змін до договору оренди, Угодою б/№ від 10.10.2006 про внесення змін до договору оренди, Додатковою Угодою №1-д від 04.10.2007, Угодою №1-С від 31.07.2008, Угодою №2-д від 24.09.2008.

Як зазначають Позивачі, в порушення своїх договірних зобовязань Відповідач орендну плату не сплатив, у звязку з чим на момент закінчення строку дії Договору 30.06.2014 заборгованість Відповідача за період з 01.04.2013 по 30.06.2014 становила 518928,87 грн, з яких 346992,75 грн основного боргу, 19714,92 грн пені, 152221,20 грн штрафних санкцій.

З метою досудового врегулювання спору Позивач направляв на адресу Відповідача листи-претензії №862/02 від 02.03.2013, №753/02 від 24.10.2013, №377/07-01 від 10.06.2013 з вимогою сплатити заборгованість, однак вказані вимоги Відповідачем залишені без задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, у звязку з закінченням строку Договору оренди №160/212 від 15.11.2004 (переукладеного 31.03.2009), оренду вищезазначеного комунального майна Відповідачем продовжено шляхом укладення з Позивачем-1 Договору оренди комунального майна територіальної громади м. Бровари за №160/68-14 від 01.07.2014 (далі- Договір-2).

Відповідно до п.п.1.1., 1.2. Договору-2 Орендар на підставі рішення виконавчого комітету Броварської міської ради від 10.06.2014 №310 передає, а Орендар приймає в оренду нежитлове приміщення, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Бровари, далі обєкт оренди, який знаходиться за адресою: м. Бровари, вул. Київська, буд. 292, загальною площею 487,9 кв. м., в.м, в т.ч. на поверсі 487,9 кв.м, під 370,1 кв.м.- магазин непродовольчих товарів, 117,8 кв.м.- складські та підособні приміщення. Вартість обєкта оренди згідно з висновком про вартість майна станом на 31.05.2014 становить, без ПДВ 1681770,00 грн.

Згідно з п.п.3.1.,3.2. Договору-2 за користування обєктом оренди Орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна територіальної громади м. Бровари, затвердженої рішенням Броварської міської ради від 18.04.2013 №907-32-06 (надалі Методика) та становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку травень 2014 року 29822,08 грн. Орендна плата за перший місяць оренди липень 2014 року (без ПДВ) визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за: червень-липень 2014 року. Розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Як зазначається в п.3.5. Договору-2 додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується Орендарем разом з орендною платою.

Пунктами 3.7., 3.8. Договору-2 орендна плата сплачується Орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності Орендаря щомісячно не пізніше 15-го числа наступного місяця. Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується Орендодавцем відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації за кожний день прострочення, включаючи день проплати.

Пунктом 3.9. Договору-2 сторони погодили, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяця, Орендар також сплачує штрафні санкції у розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожен день несплати.

Однак, Відповідач своїх договірних зобовязань за Договором-2 не виконав, у звязку з чим у розрахунку заборгованості, надано Позивачем-2 до суду при поданні позовної заяви, останній вказує, що заборгованість Відповідача з орендної плати за період з 01.07.2014 по 31.03.2015 складала суму 729552,51 грн, з яких 353411,18 грн основного боргу, 56808,48 грн пені, 319332,85 грн штрафних санкцій.

В ході судового розгляду Позивач-1 зменшив позовні вимоги у звязку з чим суд розглядає такі вимоги до Відповідача: стягнення 229681,24 грн основної заборгованості з орендної плати за Договором-1 за період користування орендованим майном з листопада 2013 року по червень 2014 року та 353411,18 грн основної заборгованості з орендної плати за Договором-2 за період користування орендованим майном з липня 2014 року по березень 2015 року, а також 56808,48 грн пені, 319332,85 грн штрафних санкцій за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за Договором-2.

Таким чином, Позивачем-1 враховані заперечення Відповідача щодо необґрунтованості повторного стягнення заборгованості з оплати орендних платежів за Договором-1 за період користування орендованим майном в період з квітня по жовтень 2013 року, оскільки така заборгованість була вже стягнута за рішенням Господарського суду Київської області від 27.01.2014 у справі №911/2/14.

Згідно з правовою позицією, викладеною у п.17 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 20.10.2006 №01-8/2351 «Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році та в I півріччі 2006 року» та у пункті 6 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 №01-8/482 «Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року», в разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір; факт зменшення ціни позову обов'язково відображається господарським судом в описовій частині рішення зі справи; при цьому будь-які підстави для припинення провадження у справі в частині зменшення позовних вимог у господарського суду відсутні.

Відтак, суд розглядає вимогу про стягнення 229681,24 грн основного боргу за Договором-1 та 353411,18 грн основного боргу за Договором-2.

Згідно з ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами для виникнення прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк, як це встановлено ч.1 ст.759 ЦК України.

Абзацом 1 ч.1 ст.762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Як зазначається в ч.1 ст.286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно з п.3 ст.18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" Орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Статтею 29 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" за невиконання зобов'язань за договором оренди, в тому числі за зміну або розірвання договору в односторонньому порядку, сторони несуть відповідальність, встановлену законодавчими актами України та договором.

Частиною 1 ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи, що факт користування орендованим майном та наявності заборгованості Відповідачем належним чином не спростовано, оскільки будь-яких доказів, що спростовують наведені у позові обставини, зокрема, первинних документів в підтвердження часткового або повного погашення заборгованості, останнім не подано, суд дійшов висновку, що Відповідач сплату орендних платежів за спірний період користування орендованим майном в повному обсязі не здійснив, тому суд вважає правомірними розрахунки Позивачів, а їх вимоги про стягнення з Відповідача 583092,42 грн, з яких 229681,24 грн основного боргу за Договором-1 та 353411,18 грн основного боргу за Договором-2 такими, що підлягають задоволенню.

У звязку з неналежним виконанням Відповідачем своїх грошових зобовязань за Договором-2 Позивачі заявляють до стягнення з Відповідача 56808,48 грн пені та 319332,85 грн штрафних санкцій.

Як зазначено в ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою.

Згідно з ч.ч.1,3 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом ч.1 ст.216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

В ч.2 ст.217 Господарського кодексу України зазначається, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ст.230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства, як це передбачено ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України.

Згідно з п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Приписами п.2 ст.549 Цивільного кодексу України унормовано, що штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання.

Виходячи з правового аналізу вищезазначених норм закону, слід зазначити, що пеня за своєю правовою природою продовжує стимулювати боржника до повного виконання взятих на себе зобовязань, у той час як штраф має одноразовий характер, тобто вичерпується з настанням самого факту порушення зобовязання.

Пунктом 3.9. Договору-2 сторони погодили, що у разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяця, Орендар також сплачує штрафні санкції у розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожен день несплати.

Відтак, суд вважає, що передбачені п.3.9. Договору-2 штрафні санкції за своєю правовою природою є пенею, у розумінні ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України, оскільки зазначеним пунктом встановлено обовязок Відповідача сплатити штрафні санкції у розмірі 0,5% від суми заборгованості за кожен день несплати.

Водночас, як вбачається з п.3.8. Договору-2 сторони передбачили сплату боргу з врахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Згідно з приписами ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена у п.3 інформаційного листа Вищого господарського суду України №01-06/646/2014 від 20.05.2014.

Відтак, оскільки штрафні санкції, якіі за умовами Договору-2 нараховуються за кожен день несплати орендної плати, за своєю правовою природою є тотожним з визначенням пені, яку також заявлено до стягнення Позивачами за аналогічне порушення, а подвійне стягнення пені суперечить положенням статті 61 Конституції України, вимогу Позивачів про стягнення 319332,85 грн штрафних санкцій суд залишає без задоволення.

Однак, при заявленні позовної вимоги стосовно стягнення пені Позивачами не визначено за який період прострочки і на які суми прострочених платежів пеня підлягає нарахуванню, а також не наведено обґрунтованого розрахунку пені, відтак суд позбавлений можливості перевірити його арифметичну вірність та дотримання Позивачами приписів законодавства стосовно стягнення пені, зокрема вимог ч.6 ст.232 Господарського кодексу України та ст.3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" щодо розміру пені, а права самостійно встановлювати періоди нарахування пені та її розмір суд не має, тому з зазначених підстав залишає без задоволення вимогу Позивачів про стягнення 56808,48 грн пені.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень

За таких обставин, враховуючи, що станом на день подачі позову заборгованість за спірними Договорами складала заявлений розмір і під час розгляду спору Відповідачем не погашена, суд вважає, що вимога Позивача про стягнення з Відповідача 583092,42 грн основного боргу є правомірною, обґрунтованою, документально підтвердженою, Відповідачем не запереченою і належним чином не спростованою, а отже, такою, що підлягає задоволенню. В інших вимогах позов задоволенню не підлягає.

Згідно з ч.3 ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відтак, оскільки Відповідач не звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України „Про судовий збір, судовий збір підлягає стягненню з Відповідача в сумі 11661,85 грн.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 2, 43, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Господарчі товари» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, буд. 292, код 24886920) на користь управління комунальної власності Броварської міської ради (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Воззєднання, 1, код 24209727) 583092,42 грн (пятсот вісімдесят три тисячі девяносто дві гривні сорок дві копійки) основного боргу.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Господарчі товари» (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Київська, буд. 292, код 24886920) в доход Державного бюджету України 11661,85 грн (одинадцять тисяч шістсот шістдесят одну гривню вісімдесят пять копійок) судового збору.

4. В інших вимогах у позові відмовити.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 18 грудня 2015 року

Головуючий суддя О.О. Третьякова

Судді: Л.Я.Мальована

ОСОБА_1

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.