РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015Справа №910/26101/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансовий Паблік Рілейшинс"

до Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України, в особі комісії з ліквідації Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України

про зобов'язання включити кредиторські вимоги

Суддя Турчин С.О.

Представники сторін:

від позивача: Макаренко П.Д. (довіреність б/н від 10.11.2015)

від відповідача: Зайцева Н.В. (довіреність № 32 від 21.10.2015)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансовий Паблік Рілейшинс" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України, в особі комісії з ліквідації Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України згідно якого просить суд:

- визнати кредитором Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансовий Паблік Рілейшинс" Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України на суму грошових коштів в розмірі 3147716, 41 грн.;

- зобов'язати Державне агентство з інвестицій та управління національними проектами України, в особі комісії з ліквідації Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансовий Паблік Рілейшинс";

- стягнути з Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України, в особі комісії з ліквідації Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансовий Паблік Рілейшинс" суму грошових коштів в розмірі 3147716,41 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач у встановлені законом строки не розглянув та не задовольнив вимоги позивача про включення до проміжного ліквідаційного балансу заборгованості відповідача перед позивачем по договору № 06/09/13 про закупівлю послуг за державні кошти від 21.06.2013, та мотивованої відмови у визнанні кредитором та у включенні цих вимог до проміжного ліквідаційного балансу Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України, відповідач також не надав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2015 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження по справі №910/26101/15, розгляд справи призначено на 22.10.2015.

22.10.2015 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли: документи по справі (супровідний лист б/н від 21.10.2015), клопотання про витребування доказів (клопотання про витребування доказів б/н від 21.10.2015), клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу (б/н від 21.10.2015).

Враховуючи те, що від відповідача надійшла заява про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису, при розгляді справи № 910/26101/15 у відповідності до п. 7 ст. 81-1 ГПК України, здійснюється фіксування судового процесу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.10.2015 відкладено розгляд справи № 910/26101/15 на 12.11.2015.

11.11.2015 через відділ діловодства суду від позивача надійшли документи по справі, зокрема, первинні документи по договору № 06/09/13 про закупівлю послуг за державні кошти від 21.06.2013, розрахунок заборгованості.

Враховуючи те, що позивачем надано всі первинні документи по договору № 06/09/13 про закупівлю послуг за державні кошти від 21.06.2013, суд дійшов висновку про недоцільність задоволення клопотання відповідача про витребування зазначених документів у Міністерства внутрішніх справ.

Також, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання відповідача в частині витребування у Міністерства внутрішніх справ інформації щодо дослідження у кримінальних провадженнях відносно діяльності Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України та/або Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансовий Паблік Рілейшинс" обставин стосовно укладення чи виконання договору № 06/09/13 про закупівлю послуг за державні кошти від 21.06.2013, у зв'язку із тим, що зазначені відомості встановлюються судом в межах судового розгляду даного спору між сторонами за наявними в матеріалах справи первинними документами.

12.11.2015 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позовні вимоги заперечив, посилаючись на наступні обставини:

- заява про визнання вимог кредитора направлена позивачем на ім'я голови комісії ОСОБА_4, проте на адресу Мінекономрозвитку (01008, м. Київ, вул. М. Грушевського, 2), а не на юридичну адресу ліквідації Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України (01015, м. Київ, вул. Цитадельна);

- заходи, пов'язані із виявленням кредиторів та задоволенням таких вимог здійснюється самою комісією, а не головою комісії;

- позивачем не надано доказів направлення 21.07.2015 заяви про визнання вимог кредитора, а відповідна заява надійшла на адресу Мінекономрозвитку 27.08.2015, тобто після встановленого строку для заявлення кредиторських вимог, а також, без опису вкладення, що унеможливлює визначення якою саме датою позивач направив заяву.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2015 продовжено строк вирішення спору у справі № 910/26101/14 на 15 днів до 18.12.2015 та відкладено розгляд справи № 910/26101/15 на 08.12.2015.

08.12.2015 через відділ діловодства суду від позивача надійшли заперечення на відзив, в якому позивачем зазначено, що твердження відповідача про відсутність повноважень у голови комісії ОСОБА_5 є помилковими, оскільки, саме на голову комісії покладені обов'язки з організації роботи всієї комісії та саме голова комісії несе відповідальність за дотримання діючого законодавства при виявленні кредиторів.

В судовому засіданні 08.12.2015 представник відповідача, на виконання вимог суду, надав суду письмові повідомлення про те, що станом на 08.12.2015 комісія з ліквідації Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України рішення щодо визнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансовий Паблік Рілейшинс" не приймала та проміжного балансу відповідача не затверджувала.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні 08.12.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.06.2013 між Державним агентством з інвестицій та управління національними проектами України (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансовий Паблік Рілейшинс" (учасник) укладено договір № 06/09/13 про закупівлю послуг за державні кошти (далі - договір), відповідно до умов якого, учасник зобов'язується у 2013 році надати замовнику послуг з оперативних досліджень, консультування і допомоги з внутрішніх чи зовнішніх зв'язків з метою поліпшення іміджу та надання потенційним інвесторам інформації про умови реалізації національних проектів та інвестування в Україну, зазначені в Технічному завданні (додаток №1 до цього договору), а замовник - прийняти і оплатити такі послуги (п. 1.1.).

Обсяг, склад, зміст, кількість послуг, які надаються за цим договором та вимоги до них визначені сторонами у Технічному завданні (додаток №1 до цього договору). Послуги надаються у повній відповідності до Технічного завдання та умов цього договору (п. 1.3. договору).

Додатковою угодою №1 від 01.10.2013, сторони серед іншого, вирішили викласти у новій редакції додатки №1, №2 до договору.

Строк (термін) надання послуг за цим договором становить: з моменту укладення сторонами цього договору до 25 грудня 2013 року.

Згідно із п. 3.1. договору, ціна цього договору відповідно до акцептованої пропозиції конкурсних торгів та кошторису (додаток №2 до договору) становить 11849612,00 грн.

Додатковою угодою №1 від 01.10.2013 сторони дійшли згоди викласти у новій редакції п. 3.1. договору та домовились, що ціна договору, відповідно до кошторису (додаток №2 до договору) становить 7941236,00 грн.

Ціна цього договору може бути зменшена за взаємною згодою сторін та включає в себе всі витрати, що можуть бути здійснені учасником для виконання умов цього договору (п. 3.3., п. 3.4. договору).

Відповідно до п. 4.1. договору, оплата послуг за цим договором здійснюється замовником у безготівковій формі шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок учасника.

Пунктом 4.2. договору визначено порядок здійснення розрахунків за цим договором.

Так, згідно із пп. 4.1. договору, у редакції додаткової угоди №1 від 01.10.2013, замовник не пізніше 10 календарних днів з моменту укладення договору здійснює перший платіж - у вигляді попередньої оплати у розмірі 25% ціни цього договору, визначеної п. 3.1. цього договору, а саме: 1985309,00 грн.

Відповідно до пп. 4.2.2. договору, наступні платежі - на підставі та у відповідності до підписаних сторонами актів приймання-передачі наданих послуг (проміжних та остаточного актів приймання-передачі наданих послуг), протягом 15 календарних днів з дня їх підписання сторонами.

Згідно із п. 4.3 договору, остаточний розрахунок здійснюється замовником протягом 15календарних днів з дня підписання сторонами актів приймання-передачі наданих послуг (проміжних та остаточного актів приймання-передачі наданих послуг), які підписуються представниками сторін та звіту про фактичне використання бюджетних коштів (фактичної калькуляції витрат, яка підписується учасником).

Цей договір набирає чинності з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення їх печатками і діє до 31 грудня 2013 року.

Згідно із умовами договору, між сторонами підписано Технічне завдання (додаток №1 до договору) та Кошторис додаток №2 до договору).

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору, позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 6641528,00 грн., що підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг: №1 від 07.11.2013 на суму 121200,00 грн., №2 від 26.11.2013 на суму 764580,00 грн., №3 від 27.11.2014 на суму 23352,00 грн., №4 від 23.12.2013 на суму 61020,00 грн., №5 від 25.12.2013 на суму 2802480,00 грн., №6 від 25.12.2013 на суму 1801196,00 грн., №7 від 25.12.2013 на суму 781200,00 грн., №9 від 25.12.2013 на суму 154800,00 грн., №10 від 25.12.2013 на суму 131700,00 грн.

Згідно із бухгалтерською довідкою №2 від 10.04.2014 позивачем здійснено коригування послуг за договором № 06/09/13 про закупівлю послуг за державні кошти від 21.06.2013 та зменшено вартість наданих послуг на 232200,00 грн., що також відображено у підписаному між сторонами акті звіряння розрахунків станом на 11.04.2014, у зв'язку із чим, вартість наданих позивачем послуг становить 6409328,00 грн.

Відповідачем, надані позивачем послуги оплачені частково у розмірі 3261611,59 грн., що підтверджується банківськими виписками, копії яких наявні в матеріалах справи.

Згідно із розрахунком позивача розмір заборгованості відповідача за договором №06/09/13 про закупівлю послуг за державні кошти від 21.06.2013 становить 3147716,41 грн. Зазначена заборгованість, також, відображена сторонами у акті звіряння розрахунків станом на 11.04.2014.

Згідно із даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, Державне агентство з інвестицій та управління національними проектами України перебуває у стані припинення з 22.05.2015.

В офіційному спеціалізованому друкованому засобі масової інформації "Бюлетень державної реєстрації" № 319 (14) 2015 рік розміщено повідомлення за номером 3095 про ліквідацію Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України та встановлено строк для заявлення вимог кредиторами до 30.07.2015.

У зв'язку із ліквідацією відповідача, позивач стверджує, що 21.07.2015 направив на адресу ліквідаційної комісії відповідача заяву про визнання вимог кредитора від 21.07.2015, в якій просив визнати позивача кредитором відповідача на суму грошових коштів у розмірі 3147716,41 грн. та вжити заходів до задоволення вимог позивача. Проте, відповіді на заяву про визнання вимог кредитора від 21.07.2015 позивач не отримав.

За таких обставин, позивач зазначає, що оскільки, відповідач у встановлені законом строки не розглянув та не задовольнив заяву позивача про визнання вимог кредитора від 21.07.2015, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансовий Паблік Рілейшинс" вимушене звернутись до суду з даним позовом за захистом свої прав та законних інтересів.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Як встановлено судом вище, між сторонами укладено договір № 06/09/13 про закупівлю послуг за державні кошти 21.06.2013.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Позивачем у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору надано послуги відповідачу на загальну суму 6409328,00 грн. (з урахуванням коригування вартості наданих послуг на 232200,00 грн.), що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі наданих послуг: №1 від 07.11.2013, №2 від 26.11.2013, №3 від 27.11.2014, №4 від 23.12.2013, №5 від 25.12.2013, №6 від 25.12.2013, №7 від 25.12.2013, №9 від 25.12.2013, №10 від 25.12.2013, що підписані з боку відповідача та затверджені печатками Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України. Надані позивачем послуги прийняті відповідачем без жодних заперечень та зауважень.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач у строки, визначені п. 4.2. договору, оплату наданих позивачем послуг у повному обсязі не здійснив, у зв'язку з чим, заборгованість за вказаним договором складає 3147716,41 грн.

Оскільки, невиконане зобов'язання за договором № 06/09/13 про закупівлю послуг за державні кошти 21.06.2013 у розмірі 3147716,41 грн. підтверджується матеріалами справи, та відповідачем не спростоване, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості в розмірі 3147716, 41 грн.

Враховуючи вищенаведене, позивач є кредитором відповідача з грошовими вимогами загалом на суму 3147716,41 грн., розмір яких документально підтверджений та не оспорений відповідачем.

Як встановлено судом, постановою Кабінетом Міністрів України від 10.09.2014 №442 вирішено ліквідувати Державне агентство з інвестицій та управління національними проектами України, поклавши його функції на Міністерство економічного розвитку і торгівлі.

Частиною 1 статті 104 Цивільного кодексу України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов'язки переходять до правонаступників.

Порядок виконання рішення про припинення юридичної особи визначений ст. 105 Цивільного кодексу України.

Так, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію (ч. 1 ст. 105 ЦК України).

Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (ч. 2 ст. 105 ЦК України).

Згідно із ч. 3 ст. 105 ЦК України, учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 105 ЦК України, до комісії з припинення юридичної особи (комісії з реорганізації, ліквідаційної комісії) або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 31.03.2015 №290-р утворено комісію з ліквідації Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України; головою комісії затверджено заступника Міністра економічного розвитку і торгівлі ОСОБА_4.

Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних -підприємців, Державне агентство з інвестицій та управління національними проектами України перебуває у стані припинення з 22.05.2015.

В офіційному спеціалізованому друкованому засобі масової інформації "Бюлетень державної реєстрації" № 319 (14) 2015 рік розміщено повідомлення за номером 3095 про ліквідацію Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України.

Частиною 5 статті 105 Цивільного кодексу України, строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Частиною 5 статті 105 Цивільного кодексу України, також визначено, що строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

В повідомленні про ліквідацію Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України, розміщеному в офіційному спеціалізованому друкованому засобі масової інформації "Бюлетень державної реєстрації" № 319 (14) 2015 рік встановлено строк для заявлення вимог кредиторами до 30.07.2015.

Як вбачається із матеріалів справи, позивач направив відповідачу заяву про визнання вимог кредитора від 21.07.2015, в якій просив визнати позивача кредитором відповідача на суму грошових коштів у розмірі 3147716,41 грн. та вжити заходів до задоволення вимог позивача.

Заява про визнання вимог кредитора була направлена відповідачу 21.07.2015, що підтверджується описами вкладення у цінний лист від 21.07.2015, доданими до письмових заперечень на відзив від 08.12.2015.

Згідно з п.п. 59, 61 Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009, внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю з описом вкладення подаються для пересилання відкритими для перевірки їх вкладення. У разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові.

Таким чином, надані позивачем описи вкладення у цінний лист від 21.07.2015 є належним доказом відправлення відповідачеві заяви про визнання вимог кредитора.

Згідно із наявними в матеріалах справи доказами відправлення заяви про визнання вимог кредитора, остання була направлена на юридичну адресу Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України та адресу вказану у повідомленні ліквідацію відповідача: 01015, м. Київ, вул. Цитадельна, будинок 7-А, а також на поштові адреси відповідача: 01008, м. Київ, вул. Грушевського, 12/2; 01001, м. Київ, вул. Велика Житомирська, 11.

З вищенаведеного вбачається, що позивач у визначений строк (до 30.07.2015) звернувся до відповідача із заявою про визнання вимог кредитора.

Оскільки, матеріалами справи підтверджено факт направлення Державному агентству з інвестицій та управління національними проектами України заяви про визнання вимог кредитора, то твердження відповідача про відсутність доказів відправлення вказаної заяви визнаються судом безпідставними.

З приводу посилань відповідача на те, що заява про визнання кредиторських вимог направлена на ім'я головою комісії ОСОБА_4, а не самій комісії, то суд зазначає, що в силу приписів ст. 104, ст. 111 ЦК України, голова комісії та члени комісії представляють юридичну особу, що припиняється у відносинах з третіми особами та здійснюють відповідні дії для розгляду та задоволення вимог кредиторів, а відтак, направлення позивачем заяви про визнання кредиторських вимог на ім'я голови комісії ОСОБА_4 відповідає положенням чинного законодавства. Окрім того, як зазначено вище, заява про визнання кредиторських вимог направлена позивачем на адресу вказану у повідомленні про ліквідацію відповідача, що в свою чергу свідчить про дотримання позивачем порядку заявлення кредиторських вимог.

Відповідач, також, у відзиві зазначив, що заява позивача про визнання кредиторських вимог надійшла на адресу Мінекономрозвитку тільки 27.08.2015 (вх. 07/55626-15 від 27.08.2015), тобто після встановленого строку для заявлення кредиторських вимог та без опису вкладення, що унеможливлює визначення якою саме датою позивач направив заяву.

Однак, вищевстановлені судом обставини підтверджують направлення 21.07.2015 відповідачу заяви про визнання кредиторських вимог, тобто до 30.07.2015, та окрім того, згідно із Нормативами і нормативними строками пересилання поштових відправлень, затверджених Міністерством інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, вказана заява мала бути отримана відповідачем у в строк, встановлений для заявлення кредиторських вимог.

Водночас, суд зазначає, що з огляду на положення ст. 112 ЦК України, несвоєчасне заявлення кредитором грошових вимог у процедурі ліквідації боржника не має наслідком їх погашення, а впливає лише на порядок задоволення таких вимог. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 14.08.2013 у справі №38/343пн.

Крім того, оскільки, позивач виконав покладені на нього законом обов'язки щодо звернення з вимогою належним чином, то відсутня його вина в неотриманні відповідачем вказаної заяви у встановлені строки. Також, судом взято до уваги, надані позивачем докази (копії поштових конвертів, що повернуті на адресу відповідача поштовим відділенням зв'язку) в підтвердження неодноразового звернення до відповідача із заявою про визнання кредиторських вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 111 Цивільного кодексу України, ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду.

Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи.

Частиною 9 статті 111 Цивільного кодексу України, визначено, що виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу.

У разі недостатності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для задоволення вимог кредиторів ліквідаційна комісія (ліквідатор) організовує реалізацію майна юридичної особи.

Як підтверджено матеріалами справи та встановлено судом, позивач у визначений строк звернувся до відповідача з заявою про визнання кредиторських вимог, однак, рішення щодо задоволення або відхилення своїх вимог не отримав. Доказів розгляду вимог кредитора (позивача) у даній справі відповідачем не надано.

Натомість, відповідно до письмового повідомлення, наданого представником відповідача в судовому засіданні 08.12.2015, комісія з ліквідації Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України, станом на 08.12.2015, рішення щодо визнання кредиторських вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансовий Паблік Рілейшинс" не приймала та проміжного балансу відповідача не затверджувала.

Разом з тим, приписами частини 3 статті 112 ЦК України встановлено, що у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії.

Також, положеннями ч. 5 ст. 112 ЦК України передбачено, що вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вимоги, у задоволенні яких за рішенням суду кредиторові відмовлено, а також вимоги, які не задоволені через відсутність майна юридичної особи, що ліквідується, вважаються погашеними, суд зазначає наступне.

Вищевстановленими судом обставинами справи підтверджено, що ліквідаційна комісія Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України заяви позивача про визнання вимог кредитора не розглядала, відмови позивачу у розгляді його вимог не надавала, як і не відмовляла у задоволенні його вимог, внаслідок чого позивачем не було пропущено строку звернення до ліквідаційної комісії Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України у розумінні ст. 251 ЦК України, а відтак, не було пропущено строку звернення, як певного періоду у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Про відсутність прийняття рішення щодо визнання кредиторських вимог ТОВ "Фінансовий Паблік Рілейшинс" (позивача) зазначено і самим відповідачем у повідомленні, наданому в судовому засіданні 08.12.2015.

Відповідно до ч. 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно із ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що ліквідаційною комісією відповідача, всупереч вимог 105, 111, 112 Цивільного кодексу України, не було розглянуто заяви позивача та не включено його грошові вимоги в сумі 3147716, 41 грн. до проміжного ліквідаційного балансу Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України.

Підсумовуючи сукупність наведених вище фактів та обставин даного спору, які підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансовий Паблік Рілейшинс" є кредитором Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України, вимоги якого виникли на підставі договору № 06/09/13 про закупівлю послуг за державні кошти 21.06.2013 в сумі 3147716,41 грн., у зв'язку із чим, вказані вимоги підлягають включенню до проміжного ліквідаційного балансу Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Аналогічно наведеному відповідно до ч. 2 ст. 20 ГК України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Визначені частиною другою статті 16 ЦК України та частиною другою статті 20 ГК України переліки способів судового захисту є орієнтовними та не є вичерпними.

За загальним правилом у разі порушення цивільного права чи інтересу у потерпілої особи виникає право на застосування конкретного засобу захисту, який залежить від виду порушення та від наявності чи відсутності між сторонами зобов'язальних правовідносин. Тобто, потерпіла особа обирає саме той засіб захисту, який відповідає характеру порушення його права чи інтересу.

Відсутність відомостей щодо розгляду комісією з ліквідації відповідача вимог позивача та не включення його грошових вимог в сумі 3147716, 41 грн. до проміжного ліквідаційного балансу розцінюється судом як ухилення від розгляду та задоволення кредиторських вимог позивача, визнання позивача кредитором на вказану суму, а також включення вимог до проміжного ліквідаційного балансу, що є порушенням права позивача, як кредитора, який має право на погашення своїх грошових вимог до боржника.

Таким чином, задоволення вимог позивача про визнання кредитором та зобов'язання включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги призведуть до поновлення порушеного права позивача.

Водночас, заявлення вимоги про визнання позивача кредитором відповідає встановленим ст. 16 ЦК України, ст. 20 ГК України способам захисту прав позивача. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 10.06.2015 у справі № 916/4254/14.

З огляду на встановлені судом обставини, оскільки під час розгляду справи встановлено обґрунтованість розміру пред'явлених вимог позивача та факт дотримання порядку для заявлення кредиторських вимог, з огляду на доведеність порушення відповідачем права позивача, як кредитора, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення даних позовних вимог про визнання кредитором та зобов'язання включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги.

При цьому, за висновками суду, з метою досягнення дійсної мети застосування способів захисту цивільного права та інтересу позивача, доцільним є зазначення в резолютивній частині рішення суми кредиторських вимог, що підлягає включенню до проміжного ліквідаційного балансу відповідача, а саме: 3147716, 41 грн. Відповідне викладення резолютивної частини рішення ніяким чином не буде свідчити про вихід суду за межі позовних вимог, оскільки повністю відповідає обраним позивачем способам захисту та узгоджується з приписами ст. 84 Господарського процесуального кодексу України щодо змісту резолютивної частини рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд задовольняє повністю позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансовий Паблік Рілейшинс" до Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України, в особі комісії з ліквідації Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України про стягнення грошових коштів в розмірі 3147716,41 грн., визнання кредитором та зобов'язання включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги у розмірі 3147716, 41 грн.

Судовий збір за розгляд позову відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України, в особі комісії з ліквідації Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України (01015, м. Київ, вул. Цитадельна, будинок 7-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансовий Паблік Рілейшинс" (04107, м. Київ, вул. Печенізька, будинок 8, ) суму грошових коштів в розмірі 3147716, 41 грн.

3. Визнати Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансовий Паблік Рілейшинс" (04107, м. Київ, вул. Печенізька, будинок 8, ) кредитором Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України (01015, м. Київ, вул. Цитадельна, будинок 7-А, ) на суму грошових коштів в розмірі 3147716,41 грн.

4. Зобов'язати Державне агентство з інвестицій та управління національними проектами України, в особі комісії з ліквідації Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України (01015, м. Київ, вул. Цитадельна, будинок 7-А, ) включити до проміжного ліквідаційного балансу кредиторські вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансовий Паблік Рілейшинс" (04107, м. Київ, вул. Печенізька, будинок 8, ) в розмірі 3147716,41 грн.

5. Стягнути з Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України, в особі комісії з ліквідації Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України (01015, м. Київ, вул. Цитадельна, будинок 7-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансовий Паблік Рілейшинс" (04107, м. Київ, вул. Печенізька, будинок 8, ) судові витрати у розмірі 49651,75 грн. та зобов'язати Державне агентство з інвестицій та управління національними проектами України, в особі комісії з ліквідації Державного агентства з інвестицій та управління національними проектами України (01015, м. Київ, вул. Цитадельна, будинок 7-А, ) включити до проміжного ліквідаційного балансу суму судових втрат у розмірі 49651,75 грн.

6. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 14.12.2015

Суддя С.О. Турчин