ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.12.15р. Справа № 904/7707/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо", м.Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХБУДПРОМ", м. Кривий Ріг

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Концерн "СТАЛЬПРОМБУД", м. Кривий Ріг

про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності

Головуючий колегії ОСОБА_1

Судді: Фещенко Ю.В.

ОСОБА_2

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду від 28.08.15р. порушено провадження у справі № 904/7707/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХБУДПРОМ" (далі - відповідач), третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Концерн "СТАЛЬПРОМБУД" (далі - третя особа) про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності. Розгляд справи призначено на 01.10.15р.

Ухвалою господарського суду від 01.10.15р. відкладено розгляд справи на 22.10.15р.

Ухвалою господарського суду від 22.10.15р. призначено колегіальний розгляд справи, матеріали справи передано для визначення складу колегії.

Автоматичним розподілом визначено, що до складу колегії входять: головуючий суддя - Петренко Н.Е., судді - Фещенко Ю.В., Колісник І.І.

Ухвалою господарського суду від 26.10.15р. прийнято справу № 904/7707/15 до розгляду колегією суддів в складі: головуючий суддя - Петренко Н.Е., судді - Фещенко Ю.В., Колісник І.І. Розгляд справи призначено на 08.12.15р.

30.11.15р. до суду від позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів повідомлення відповідача та третьої особи про день, час та місце розгляду справи.

08.12.15р. на електронну адресу господарського суду Дніпропетровської області від позивача надійшло власне письмове підтвердження того, що станом на 08.12.15р. заявлені позовні вимоги не змінились.

08.12.15р. судове засідання не відбулося в режимі відеоконференції у зв'язку із відсутністю повноважного представника позивача в Печерському районному суду міста Києва.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника позивача за наявними в ній матеріалами.

В свою чергу, повноважні представники відповідача та третьої особи у судове засідання також не з'явилися, витребувані документи до суду не надали. Але, 07.12.15р. до суду від відповідача та третьої особи надійшли клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату в зв'язку з виникненням можливості мирного врегулювання судового спору.

Дослідивши подані клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення та вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі повноважних представників відповідача та третьої особи за наявними в ній матеріалами справи, оскільки:

По-перше, копію ухвали господарського суду від 26.10.15р. про прийняття справи до розгляду колегією суддів та призначення судового засіданні на 08.12.15р. відповідач та третя особа отримали 13.11.15р., що підтверджують повідомлення про вручення поштового відправлення, тобто за 24 доби до початку розгляду справи в судовому засіданні, яке призначено на 08.12.15р. Відповідачем та третьою особою не надано суду жодних обґрунтованих пояснень щодо причини невиконання вимог ухвали суду від 26.10.15р. Таким чином, колегія суддів вважає, що у відповідача та третьої особи було достатньо часу для надання суду відзиву на позов та інших витребуваних судом документів.

По-друге, відповідач та третя особа відповідно до норм чинного законодавства не обмежені у виборі осіб, які будуть здійснювати їх представництво в господарському суді.

По-третє, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

По-четверте, можливість мирного врегулювання судового спору не є підставою для відкладення розгляду справи. Крім того, мирова угода може укладатися між сторонами на будь-якій стадії розгляду спору та виконання рішення суду.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що відповідач та третя особа неналежним чином користуються своїми процесуальними правами, не виявляють взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони та не вживають заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

У судовому засіданні 08.12.15р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

13.08.13р. ПАТ «Банк Камбіо» (надалі - «Позивач», «Банк», «Кредитор», «Іпотекодержатель»), та Концерн «СТАЛЬПРОМБУД» (надалі - «Позичальник», «Третя особа») уклали Кредитний договір №18/08-2013 (далі - «Кредитний договір»).

Відповідно до умов Кредитного договору третій особі було надано кредит в сумі 4 000 000 грн., на ведення фінансово-господарської діяльності та поповнення обігових коштів, зі сплатою за користування кредитом 24,0% річних, з кінцевим терміном повернення кредиту 30.11.15р.

З метою забезпечення належного виконання третьою особою своїх зобов'язань за Кредитним договором, 13.08.13р. банк та ТОВ «ТЕХБУДПРОМ» (далі - «Іпотекодавець», «Відповідач») уклали Договір наступної іпотеки № 18/08-2013-2 (попередня іпотека була припинена 10.09.13р.), який зареєстровано приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу ОСОБА_3 13.08.13р. за реєстраційним номером 1790 (далі - «Договір іпотеки»).

Згідно з п. 1.1. Договору іпотеки відповідач передав банку в іпотеку нерухоме майно (надалі - Предмет іпотеки):

комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Цимлянська, будинок 3б (три б), який складається з: адміністративна будівля (літ. А-1, А-2) загальною площею 796,2, кв. м, адміністративно-побутова будівля (літ. Б-2) загальною площею 443,6 кв. м., сарай (літ. В) площа забудови становить 58 кв. м., гараж майстерня (літ. Г) площею забудови 1216,9 кв. м., загальною площею 1413,5 кв. м., склад (літ. Д) площа забудови 233 кв. м., гараж (літ. Е) площа забудови 288,8 кв. м., загальна площа 263 кв. м., вбиральня (літ. Ж) площа забудови 5,3 кв. м., незавершене будівництво (готовність 71%) (літ А1-1), вимощення (І), зливна яма (II), склад ГСМ (ІІІ), огорожа (№ 1), ворота (№ 2, 3).

Іпотека за цим договором забезпечує повне виконання грошових зобов'язань третьої особи, що випливають та/або виникнуть у майбутньому з Кредитного договору, укладеного між іпотекодержателем та третьою особою, а також з будь-яких змін до нього.

Як зазначає позивач, зобов'язання, передбачені Кредитним договором, третьою особою належним чином не виконуються. У третьої особи наявна заборгованість перед позивачем за Кредитним договором у розмірі 4 553 811,87 грн., з яких:

- 4 000 000,00 грн. заборгованість по кредиту;

- 15 780,82 грн. поточна заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами;

- 476 054,75 грн. прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами;

- 61 976,30 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів за кредитом.

Положеннями п. 1.2. Договору іпотеки передбачено, що вартість предмету іпотеки на момент укладання Договору іпотеки становить 4 315 579,00 грн.

Відповідно до п. 7.1. Договору іпотеки, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання забезпечених іпотекою зобов'язань, а в разі їх невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки і задовольнити свої вимоги за рахунок предмету іпотеки у разі повного або часткового невиконання або неналежного виконання всіх або окремих зобов'язань, що забезпечені іпотекою згідно з умовами цього Договору та в інших випадках, передбачених Кредитним договором.

З приводу неналежного виконання позичальником своїх обов'язків за кредитними зобов'язаннями, банк направив відповідачеві та третій особі вимогу № 22/828 від 01.04.15р., в якій просив усунути порушення умов Кредитного договору та попереджав про можливість звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак, відповідач та третя особа своїх зобов'язань не виконали, на вимогу не зреагували.

Посилаючись на ст. 33 Закону України "Про іпотеку" позивач зазначає про те, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки.

Згідно з п. 7.3. Договору іпотеки за вибором іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки:

- за рішенням суду;

- у безпірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в пункті 7.4. цього Договору;

- інші способи, передбачені законодавством України на момент звернення стягнення.

Згідно застереження про задоволення вимог іпотекодержателя (п. 7.4. Договору іпотеки) іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в позасудовому порядку шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в порядку, встановленому ст. 37 Закону України "Про іпотеку".

Таким чином, як вказує позивач, внаслідок порушення третьою особою (позичальником) умов Кредитного договору позивач змушений звернутись за захистом своїх прав у судовому порядку шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, належний іпотекодавцю (відповідачу).

Враховуючи вищевикладене, позивач просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки:

комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Цимлянська, будинок 3б (три б), який складається з: адміністративна будівля (літ. А-1, А-2) загальною площею 796,2 кв. м, адміністративно-побутова будівля (літ. Б-2) загальною площею 443,6 кв. м., сарай (літ. В) площа забудови становить 58 кв. м., гараж майстерня (літ. Г) площею забудови 1216,9 кв. м., загальною площею 1413,5 кв. м., склад (літ. Д) площа забудови 233 кв. м., гараж (літ. Е) площа забудови 288,8 кв. м., загальна площа 263 кв. м., вбиральня (літ. Ж) площа забудови 5,3 кв. м., незавершене будівництво (готовність 71%) (літ А1-І), вимощення (І), зливна яма (II), склад ГСМ (ІІІ), огорожа (№1), ворота (№2, 3), шляхом визнання за позивачем права власності на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості третьої особи (яка виникла на підставі Кредитного договору №18/08-2013 від 13.08.13р.) і становить 4 553 811,87 грн., з яких:

- 4 000 000,00 грн. заборгованість по кредиту;

- 15 780,82 грн. поточна заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами;

- 476 054,75 грн. прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами;

- 61 976,30 грн. пеня за несвоєчасну сплату процентів за кредитом.

Відповідач та третя особа доказів належного виконання своїх зобов'язань на момент розгляду спору до господарського суду не надали. Крім того, відповідач та третя особа не скористалися наданим їм правом на судовий захист, наведених позивачем обставин не спростували.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Приймаючи рішення господарський суд виходив з наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1056 Цивільного кодексу України, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Встановлений договором розмір процентів не може бути збільшений банком, іншою фінансовою установою в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку, іншої фінансової установи змінювати розмір процентів в односторонньому порядку є нікчемною.

За приписами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Положеннями ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України).

Положеннями 572 Цивільного кодексу України передбачено, що в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду (ч. 1 ст. 574 Цивільного кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Положеннями ст. 589 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Крім того, ч. 1 ст. 12 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що у разі порушення іпотекодавцем обов'язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

Як зазначено у ч. 1 ст. 33 Закону України "Про іпотеку", у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку" іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що виходячи з положень ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, ч. 3 ст. 33, ст. 36, ч. 1 ст. 37 Закону України "Про іпотеку", не виключається можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання забезпечених іпотекою зобов'язань за рішенням суду, оскільки цими нормами передбачено задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, яке ототожнюється зі способом звернення стягнення, якщо такий спосіб передбачено іпотечним договором.

Колегією суддів встановлено та матеріалами справи підтверджено, що третьою особою допущено істотні порушення забезпеченого іпотекою зобовязання за Кредитним договором, а тому у позивача виникло право одержати задоволення своїх вимог шляхом звернення стягнення на майно відповідача, з метою забезпечення належного виконання зобовязань третьої особи за Кредитним договором згідно Іпотечного договору.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки зобов'язання повинні виконуватися належним чином в установлені строки.

Судові витрати слід покласти на відповідача.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 9 постанови від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", роз'яснив, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою ГПК покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Вищого господарського суду України від 24.12.2014р. по справі № 904/9428/13, недотримання якої стало підставою скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 546, 572, 574, 575, 589, 599, 610, 612, 629, 1054, 10561 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 218 Господарського кодексу України, Законом України "Про іпотеку", ст.ст. 4, 32-34, 43-44, 49, 75, 81, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Звернути стягнення на предмет іпотеки: комплекс будівель та споруд, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вулиця Цимлянська, будинок 3б (три б), який складається з: адміністративна будівля (літ. А-1, А-2) загальною площею 796,2 кв. м, адміністративно-побутова будівля (літ. Б-2) загальною площею 443,6 кв. м., сарай (літ. В) площа забудови становить 58 кв. м., гараж майстерня (літ. Г) площею забудови 1216,9 кв. м., загальною площею 1413,5 кв. м., склад (літ. Д) площа забудови 233 кв. м., гараж (літ. Е) площа забудови 288,8 кв. м., загальна площа 263 кв. м., вбиральня (літ. Ж) площа забудови 5,3 кв. м., незавершене будівництво (готовність 71%) (літ А1-І), вимощення (І), зливна яма (II), склад ГСМ (ІІІ), огорожа (№ 1), ворота (№ 2, 3), шляхом визнання за Публічним акціонерним товариством «БАНК КАМБІО» (фактична адреса: 01103, м. Київ, вул.Драгомирова, буд. 10/10, ) права власності на предмет іпотеки в рахунок часткового погашення заборгованості Концерну «СТАЛЬПРОМБУД» (50006, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Цимлянська, буд. 3, ) (яка виникла на підставі Кредитного договору № 18/08-2013 від 13.08.2013 року) і становить 4 553 811,87 грн. (чотири мільйони п'ятсот п'ятдесят три тисячі вісімсот одинадцять гривень 87 копійок), з яких: 4 000 000,00 грн. (чотири мільйони гривень 00 копійок) заборгованість по кредиту; 15 780,82 грн. (п'ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят гривень 82 копійки) поточна заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами; 476 054,75 грн. (чотириста сімдесят шість тисяч п'ятдесят чотири гривні 75 копійок) прострочена заборгованість по сплаті процентів за користування кредитними коштами; 61976,30 грн. (шістдесят одна тисяча дев'ятсот сімдесят шість гривень 30 копійок) пеня за несвоєчасну сплату процентів за кредитом.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕХБУДПРОМ" (50006, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Цимлянська, буд. 3 Б, ) в доход Державного бюджету України в особі Управління Державної Казначейської Служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, буд. 7; , р/р 3005 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001, призначення платежу "Судовий збір, код 03499891, Пункт 2.1") судовий збір у розмірі 73 080,00 грн. (сімдесят три тисячі вісімдесят гривень 00 копійок ).

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 09.12.15р.

Головуючий колегії Суддя Суддя ОСОБА_1 ОСОБА_4 ОСОБА_2