РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2015Справа №910/28856/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування» до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альянс Україна» про відшкодування шкоди в порядку регресу 3 841, 34 грн.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явилися;

від відповідача: Новіцький А.О. (довіреність № 1353-15 від 15.09.2015).

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року приватне акціонерне товариство «Просто-Страхування» (надалі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альянс Україна» (надалі - відповідач) про відшкодування шкоди в порядку регресу 3 841, 34 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем потерпілій особі страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту, внаслідок чого до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.11.2015 позовну заяву прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/28856/15.

20.11.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Моторного (транспортного) страхового бюро України надійшов лист з інформацією на судовий запит стосовно страхового полісу № АІ/0802544.

26.11.2015 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли заперечення на позовну заяву, в якому останній заперечує проти заявленого позову та просить суд відмовити в його задоволенні з наступних підстав.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Таким чином, як зазначає відповідач, товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альянс Україна» повинно відшкодовувати вартість матеріального збитку саме з урахуванням зносу.

На підставі розрахунків відповідача, з урахуванням фізичного зносу товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альянс Україна» виплатило на користь позивача - публічного акціонерного товариства «Просто-Страхування» страхове відшкодування у розмірі 14 442, 13 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 28.05.2015 № 5070.

У зв'язку з викладеним, відповідач просить суд відмовити публічному акціонерному товариству «Просто-Страхування» у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

У судове засідання, призначене на 09.12.2015 представник відповідача з'явився, підтримав позицію, викладену у відзиві та просив суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача у судове засідання 09.12.2015 не з'явився.

Ухвали у даній справі надсилалися сторонам на їх адреси місцезнаходжень, які відповідають відомостям, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а відтак, в силу ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, сторони вважаються повідомлені про дату, час і місце належним чином.

Крім того, в матеріалах справи містяться повідомлення про вручення, представникам сторін, зокрема позивачу поштових відправлень суду завчасно.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 09.12.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

16.07.2014 між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір страхування наземного транспорту «Просто-Каско Плюс» № 1400741 (надалі - договір), відповідно до якого застраховано майнові інтереси, що не суперечать законодавству, пов'язані з володінням та/або користуванням та/або розпорядженням застрахованим транспортним засобом, дані якого вказані в п. 1.4. договору; володінням та/або користуванням, та/або розпорядженням додатковим обладнанням, дані якого вказані в п.1.5. договору; відшкодуванням шкоди, завданої життю, здоров'ю та/або майну третіх осіб внаслідок ДТП, що сталася з вини водія транспортного засобу, вказаного в п. 1.4., 1.6. договору; життям, здоров'ям та працездатністю застрахованих осіб (п. 2.1. договору).

Строк дії договору встановлений з 18.07.2014 до 17.07.2015 (п. 1.15. договору).

Безумовна франшиза за договором встановлена 0,5 % та становить 325, 00 грн. (п. 1.13. договору).

За умовами договору транспортний засіб застраховано, в тому числі, на випадок дорожньо-транспортної пригоди (п. 1.9. договору).

18.12.2014 у м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача транспортного засобу GEELY CK, державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу Hyundai Accent 1.4 MT, державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3, під керуванням ОСОБА_4.

Постановою Солом'янського районного суду міста Києва від 21.01.2015 у справі № 760/23/15 ОСОБА_4 визнано винним у скоєнні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, через пошкодження внаслідок ДТП застрахованого транспортного засобу у позивача виник обов'язок виплатити страхове відшкодування згідно з умовами договору.

Згідно ст. 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта.

У випадку пошкодження транспортного засобу, застрахованого по ризику «Пошкодження», розмір збитку визначається на підставі калькуляції витрат на відновлення пошкодженого транспортного засобу, яка складається страховиком за допомогою програмного комплексу «AUDATEX», або калькуляції за актом автотоварознавчої експертизи, з якою згоден страховик, або рахунків на проведення відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого транспортного засобу на сертифікованому або несертифікованому СТО, на яку страхувальник був направлений страховиком, або рахунків, попередньо погоджених зі страховиком, з СТО на вибір страхувальника на проведення відновлювального ремонту пошкодженого застрахованого транспортного засобу (п. 2.8.9. договору).

Згідно п. 2.8.11. договору відшкодуванню підлягає вартість деталей і вузлів, що вимагають заміни, вартість робіт по заміні і ремонту пошкоджених деталей і вузлів, вартість матеріалів, необхідних для ремонту. Відшкодуванню підлягає вартість заміни і ремонту тільки тих вузлів, деталей і агрегатів, пошкодження яких викликане страховим випадком. Вартість запчастин, матеріалів і робіт з відновлювального ремонту визначається на дату настання страхового випадку. При цьому заміна пошкоджених деталей і вузлів застрахованого транспортного засобу приймається в розрахунок за умови, що вони шляхом відновлювального ремонту не можуть бути приведені в стан, придатний для подальшого використання, або якщо цей ремонт економічно недоцільний, тому що його вартість перевищує загальну вартість заміни (з урахуванням вартості деталей, матеріалів, необхідних для ремонту і робіт).

Відповідно до п. 1.8.1. договору страхове відшкодування здійснюється без вирахування зносу.

Пунктом 2.8.6. договору передбачено, що страхове відшкодування виплачується з вирахуванням безумовної франшизи, визначеної п.п. 1.13., 1.13.1. та з урахуванням умов п. 1.8.3. договору; якщо при укладанні договору в п. 1.8.1. договору визначено варіант «без вирахування зносу» складових, деталей і обладнання ТЗ, що підлягають заміні.

У відповідності до рахунків від 18.06.2015 № БН-0000012 та від 18.06.2015 № ГА-0000029 фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 та СПД ОСОБА_6 вартість відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу становить 18 283, 47 грн.

На підставі страхового акту від 17.01.2015 № 104590 на рахунок фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 перераховано 15 802,10 грн (за вирахуванням франшизи по договору), що підтверджується платіжним дорученням від 17.02.2015 № 999 копії яких містяться в матеріалах справи.

На підставі страхового акту на доплату від 27.02.2015 № 104590 на рахунок СПД ОСОБА_6 перераховано 2 481, 37 грн, що підтверджується платіжним дорученням від 02.03.2015 № 3446 копії яких містяться в матеріалах справи.

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання страховика за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів перед страхувальником у повному обсязі.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Після виплати страхового відшкодування до позивача перейшло право вимоги щодо сплати шкоди в розмірі виплаченого страхового відшкодування - 18 283, 47 грн до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює, що майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Наявність вини у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження застрахованого транспортного засобу, підтверджена постановою суду.

Законом України «Про страхування» передбачено, що цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів підлягає обов'язковому страхуванню (ст. 7 Закону)

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у товариства з обмеженою відповідальністю «Альянс Україна» відповідно до договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ/0802544, строк дії з 11.04.2014 по 10.04.2015, страхувальник ОСОБА_4, забезпечений транспортний засіб автомобіль Hyundai Accent 1.4 MT, державний реєстраційний номер НОМЕР_2).

Обов'язок страховика за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у разі настання страхового випадку відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок ДТП майну третьої особи, встановлений п. 22.1 ст. 22. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відшкодування здійснюється у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі.

Вирішуючи питання про суму відшкодування, суд враховує положення абз. 2 п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Полісом № АІ/0802544, яким застрахована цивільно-правова відповідальність винної особи, встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну, в розмірі 50 000, 00 грн та франшизу 0 грн.

Суд не погоджується з твердженням відповідача, що сума відшкодування повинна бути визначена з урахуванням зносу відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з огляду на наступне.

Як зазначено в преамбулі, вказаний Закон регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Розділ ІІІ Закону, яким передбачено порядок здійснення страхового відшкодування, регулює порядок страхового відшкодування у правовідносинах між потерпілим (або особою, яка має право на отримання відшкодування) і страховиком. Проте для позивача відповідач у справі не є страховиком у розумінні Закону, а є особою, відповідальною за завдані збитки в порядку ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування".

З правового аналізу норм ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" слідує, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача у розмірі фактично виплаченого відшкодування (у розмірі понесених витрат), що виключає будь-яку залежність вказаного розміру від оцінки відновлювального ремонту та коефіцієнту зносу. Крім того, Договором добровільного страхування наземного транспорту від 16.07.2014 № 1400741, при виконанні якого у позивача виник обов'язок виплатити страхувальнику страхове відшкодування, встановлено, що знос на запасні частини та деталі, що підлягають заміні внаслідок настання страхового випадку, не вираховується (п. 1.8.1. договору).

Отже, суд приходить до висновку, що розмір відшкодування, право вимоги виплати якого виникло у позивача до відповідача, обмежений лише фактичними витратами (платежами) страховика (позивача), здійсненими на користь страхувальника, за вирахуванням встановленої полісом франшизи.

При цьому суд враховує часткове погашення відповідачем заявленої до стягнення суми страхового відшкодування в розмірі 14 442, 13 грн, що відбулося до звернення позивача до суду, як зазначено у позовній заяві.

За таких обставин суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про відшкодування шкоди в розмірі 3 841, 34 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 1, 4, 12, 22, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування» задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альянс Україна» (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 21Г, ) на користь приватного акціонерного товариства «Просто-Страхування» (04050, м. Київ, вул. Герцена, 10, ) суму страхового відшкодування в розмірі 3 841 (три тисячі вісімсот сорок одну) грн 34 коп., а також судовий збір в сумі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через Господарський суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено 14.12.2015.

Суддя Я.А. Карабань