ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.12.15р. Справа № 904/10258/15
За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", м. Дніпропетровськ

до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

про стягнення 38 603,00 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 31/17 від 02.03.2015 р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом, про стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (далі - відповідач) суми 23 249,52 грн. основного боргу, 8214,28 грн. інфляційних втрат, 531,24 грн. 3 % річних, 6607,96 грн. пені та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобовязань за Договором № 2014/ТП-Б-123108 від 17.04.2014 року на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб установ та організацій, які повністю або частково фінансуються з державного та/або міських бюджетів в частині оплати за отриманий природний газ.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.11.2015 р. по справі № 904/10258/15 порушено провадження та розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 15.12.2015 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, до суду надав відзив на позов якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача у зв'язку з великою завантаженістю.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 15.12.2015 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2014 р. між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (постачальник) та Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (споживач) укладений Договір на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб установ та організацій, які повністю або частково фінансуються з державного та/або міських бюджетів № 2014/ТП-Б-123108 (далі - Договір) за умовами п.1.1. якого постачальник здійснює споживачу постачання природного газу (далі - газ) в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором.

Згідно до п. 2.9. Договору акти приймання передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Відповідно до п. 4.6. Договору, оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу згідно з додатком 2.

Авансові платежі сплачуються споживачем постачальнику на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання у розмірі 100 відсотків від вартості запланованого або погодженого постачальником обсягу газу на розрахунковий період за пять календарних днів до початку місяця поставки газу (п. 4.6.1. Договору).

Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці (п. 4.6.2. Договору).

Цей Договір набуває чинності з дати підписання та діє до 31 грудня 2015 р., а в частині проведення розрахунків до їх повного здійснення (п. 10.1. Договору в редакції Додаткової угоди № 5 до Договору).

Постачання та транспортування природного газу для потреб споживача здійснювалося позивачем в січні 2015 р. на суму 23 249,52 грн., згідно акту прийому-передачі природного газу № ПВЛ00000142 від 31.01.2015 р. (а.с. 20).

Відповідач свої зобовязання щодо оплати вартості спожитого газу не виконав, у звязку із чим у нього виникла заборгованість за поставлений та транспортований природний газ в сумі 23 249,52 грн. що є причиною спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Субєкти господарювання повинні виконувати господарські зобовязання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України та п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України ).

Факт не своєчасного виконання відповідачем зобовязань за договором укладеним між сторонами, матеріалами справи встановлено.

На момент розгляду справи основний борг відповідача складає 23 249,52 грн., докази погашення якого в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. 551 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 6.2.2. Договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 Договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Згідно розрахунку позивачем заявлено до стягнення пеня за прострочку виконання грошового зобовязання в розмірі 6607,96 грн. (за період з 06.02.2015 р. 06.08.2015 р.)

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3 % річних в сумі 531,24 грн. та інфляційних втрат в сумі 8214,28 грн.

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, повинен сплатити за час прострочення суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми.

Перевіривши розрахунки пені, інфляційних втрат та 3 % річних за означений період, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене, позовні вимоги підтвердженні матеріалами справи та підлягають задоволенню у сумі: 23 249,52 грн. основного боргу, 8214,28 грн. інфляційних втрат, 531,24 грн. 3 % річних, 6607,96 грн. пені.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 47, 33, 43, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області (49000, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, буд. 57; ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, буд. 2; ) суми 23 249,52 грн. (двадцять три тисячі двісті сорок девять грн. 52 коп.) основного боргу, 8214,28 грн. (вісім тисяч двісті чотирнадцять грн. 28 коп.) інфляційних втрат, 531,24 грн. (пятсот тридцять одна грн. 24 коп.) 3 % річних, 6607,96 грн. (шість тисяч шістсот сім грн. 96 коп.) пені, 1218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя ОСОБА_2
Дата підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України 17 грудня 2015р.