ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2015 р.Справа № 916/4057/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів Діброви Г.І., Ліпчанської Н.В.;

при секретарі судового засідання Саломатовій К.А.;

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, за довіреністю б/н від 18.09.2014 року;

від відповідача не зявився;

від третьої особи - ОСОБА_2, за довіреністю № 67 від 26.10.2015 року;

розглянувши апеляційну скарги Державної фінансової інспекції в Одеській області та Державного підприємства Адміністрація морський портів України в особі Іллічівської філії державного підприємства Адміністрація морський портів України, м. Іллічівськ

на рішення господарського суду Одеської області від 11.11.2015 року

у справі № 916/4057/15

за позовом Державного підприємства Адміністрація морський портів України в особі Іллічівської філії державного підприємства Адміністрація морський портів України, м. Іллічівськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Монтаж-23, м. Іллічівськ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Державної фінансової інспекції в Одеській області

про стягнення 17 496, 36 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 11.11.2015 року було відмовлено у задоволенні позовних вимог Державного підприємства Адміністрація морський портів України в особі Іллічівської філії державного підприємства Адміністрація морський портів України, м. Іллічівськ (Далі ДП „АМПУ в особі Іллічівської філії) до Товариства з обмеженою відповідальністю Монтаж-23, м. Іллічівськ (Далі ТОВ „Монтаж-23), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Державної фінансової інспекції в Одеській області (Далі ДФІ в Одеській області) про стягнення збитків в сумі 17 496, 36 грн.

Мотивуючи дане рішення, місцевий господарський суд зазначив, що позивачем не доведено порушення відповідачем умов договору підряду, укладеного між сторонами, а відтак і наявності складу цивільного правопорушення, що унеможливлює застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, а отже суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, заявлених позивачем, у звязку з чим відмовив у їх задоволенні.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, 30.11.2015 року ДФІ в Одеській області звернулась із апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду повністю та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги ДП „АМПУ в особі Іллічівської філії в повному обсязі.

ДФІ в Одеській області вважає, що рішення прийняте з порушенням норм матеріального права, та зазначає, що в ході ревізії в частині діяльності Іллічівської філії ДП „АМПУ встановлено окремі завищення в даних бухгалтерського обліку на загальну суму 17 496,36 грн.

03.12.2015 року до Одеського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга ДП „АМПУ в особі Іллічівської філії, в якій апелянт просить скасувати рішення місцевого господарського суду повністю та прийняти нове, яким задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі.

ДП „АМПУ в особі Іллічівської філії зазначає, що при прийнятті рішення судом першої інстанції були порушені норми матеріального та процесуального права, і неповно досліджено всі обставини справи. Скаржник вказує на те, що сплачена ним сума за ремонтні роботи в розмірі 17 496,36 грн. є збитками, яки мали місце внаслідок завищення ТОВ „Монтаж-23 вартості виконаних робіт.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 04.12.2015 року було порушено апеляційне провадження у даній справі, обєднано до спільного розгляду апеляційні скарги в одне апеляційне провадження та призначено розгляд апеляційної скарги на 16.12.2015 року.

В судовому засіданні представники позивача та третьої особи підтримували доводи, викладені в апеляційній скарзі. Крім того, представник третьої особи надав клопотання про відстрочення сплати судового збору, проте, судова колегія відхилила дане клопотання, оскільки підстави для його задоволення відсутні.

Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час, дату та місце його проведення повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. За таких обставин, судова колегія вважає можливим розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.10.2014 року між ДП „АМПУ в особі Іллічівської філії (ОСОБА_3), та ТОВ „Монтаж - 23 (Підрядник) укладено Договір підряду № 201-В-ІЛФ-14 на виконання поточного ремонту огорож по периметру підприємства Іллічівського терміналу ДП „АМПУ (Далі Договір).

ОСОБА_4 п.1.1. Договору, підрядник зобовязався виконати поточний ремонт огорож по периметру підприємства Іллічівського терміналу ДП „АМПУ від СОК „Чайка до тилу 4 терміналу (район колишньої Вінбази), розташованого за адресою: вул.. Транспортна, 2-Г, та здати у встановлений строк відповідно до технічного завдання (додаток № 1), що є невід`ємною частиною договору, а ОСОБА_3 зобовязався прийняти виконані роботи з поточного ремонту згідно ДСТУ БД.1.1-1-2013 та оплатити на умовах, викладених в Договорі.

Відповідно до п.п. 2.1., 3.1. Договору загальна вартість робіт складає 357 402 грн., у тому числі ПДВ 59 567грн., та включає плату за виконану роботу та відшкодування всіх видатків Підрядника. Загальна вартість робіт за цим договором визначена згідно договірної ціни (додаток № 2), що є невід`ємною частиною договору. ОСОБА_3 після підписання Договору на протязі 5 банківських днів здійснює авансування Підрядника в сумі 20% загальної вартості робіт, що складає 71 480,40грн., у тому числі ПДВ 11 913,40 грн.

В пунктах 3.2., 3.3., 3.4. Договору сторони погодили, що здача Підрядником результатів виконаних робіт та приймання їх замовником оформлюється ОСОБА_3 приймання виконаних робіт (форма КБ-2в), який надається Підрядником ОСОБА_3 протягом пяти робочих днів з моменту закінчення виконання робіт за договором. У випадку виявлення недоліків під час приймання результатів робіт, ОСОБА_3 має право відмовитись від підписання ОСОБА_3 приймання виконаних робіт та скласти акт із зазначенням недоліків та строків їх усунення. Після підписання ОСОБА_3 приймання виконаних робіт Підрядник надає ОСОБА_3 податкову накладну та рахунок. Розрахунок з Підрядником здійснюється ОСОБА_3 на протязі 20 банківських днів після підписання ОСОБА_3 приймання-передачі робіт та виставлення рахунку Підрядником.

З пунктів 4.1., 4.2. Договору вбачається, що сторони узгодили строки виконання робіт, а саме: строк виконання робіт 70 днів з моменту надходження на розрахунковий рахунок Підрядника авансового платежу згідно п. 3.1 Договору. Датою закінчення робіт є дата підписання ОСОБА_3 приймання виконаних робіт.

ОСОБА_4 пункту 6.2. Договору Підрядник з письмової згоди ОСОБА_3 - має право долучити до виконання допоміжних робіт інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед ОСОБА_3 в повному обсязі за результати виконаних робіт.

Договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань, але не пізніше 31.12.2014 року.

ОСОБА_4 платіжного доручення № 126 від 29.10.2014 року, наявного в матеріалах справи, ДП „АМПУ в особі Іллічівської філії сплатило ТОВ „Монтаж-23 аванс за поточний ремонт огорож за договором підряду № 201-В-ІЛФ-14 від 22.10.2014 року.

Відповідно Довідок про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3) та ОСОБА_4 виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) від 01.12.2014 року та від 26.12.2014 року роботи за Договором були виконані Підрядником та прийняті ОСОБА_3 без зауважень.

З платіжних доручень від 17.12.2014 року на суму 126 047,60 грн. та від 29.12.2014 року на суму 158 730 грн. вбачається, що ДП „АМПУ в особі Іллічівської філії сплатила за виконані ТОВ „Монтаж-23 роботи згідно Договору підряду № 201-В-ІЛФ-14 від 22.10.2014 року.

ДФІ в Одеській області в період з 14.05.2015 року по 24.07.2015 року було проведено ревізію фінансово-господарської діяльності ДП "АМПУ" в особі Іллічівської філії за період з 01.05.2012 року по 30.04.2015 року.

ОСОБА_4 № 05-11/48 від 31.07.2015 року ДФІ в Одеській області було перевірено роботи, виконані ТОВ „Монтаж-23 за Договором відряду на загальну суму 356 258 грн. відповідно до актів ф. № КБ-2.

В ході ревізії, з метою документального підтвердження виду, обсягу, якості операцій та розрахунків, для з`ясування їх реальності та повноти відображення в обліку ДП "АМПУ" та його структурних підрозділів, в ТОВ „Монтаж-23 проведено зустрічну звірку, за результатами якої співставленням кількості та вартості матеріально-технічних ресурсів, що враховані в актах КБ-2в, з даними бухгалтерського обліку підприємства, встановлено окремі завищення на загальну суму 17 496,36грн. (з урахуванням ПДВ).

ДФІ в Одеській області під час проведення ревізії встановлено, що до виконання Договору підряду ТОВ „Монтаж-23 залучало субпідрядну організацію ТОВ „Інвестбудгарант 36, з приводу чого здійснено зустрічну звірку ТОВ „Інвестбудгарант 36, за результатами якої встановлено, що на виконання договору підряду № 201-В-ІЛФ-14 від 22.10.2015 року між ТОВ „Монтаж-23 та ТОВ „Інвестбудгарант 36 було укладено договір субпідряду № 201/1 від 29.10.2014 року, згідно якого ТОВ „Інвестбудгарант 36 сплачено 133 664 грн.

На думку позивача та третьої особи завищення ТОВ „Монтаж-23 вартості виконаних робіт складає 17 496,36 грн. що є збитками ДП „АМПУ в особі Іллічівської філії, що і стало причиною звернення до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача збитків у сумі 17 496, 36 грн.

Статтею 174 Господарського кодексу України визначено, що однією з підстав виникнення господарського зобовязання є укладання господарського договору та іншої угоди, що передбачені законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

ОСОБА_4 частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію: передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо, або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Частиною 2 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки. Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Положеннями ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

ОСОБА_4 ст. 627 Цивільного кодексу України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу.

ОСОБА_4 ст. 838 ЦК України підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник. Генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду, а перед замовником - за порушення субпідрядником свого обов'язку. ОСОБА_3 і субпідрядник не мають права пред'являти один одному вимоги, пов'язані з порушенням договорів, укладених кожним з них з генеральним підрядником, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 843, ч. 1 ст. 844, ч. 2 ст. 845 Цивільного кодексу України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна в договорі підряду може бути визначена в кошторисі. Якщо фактичні витрати підрядника виявилися меншими від тих, які передбачалися при визначенні ціни (кошторису), підрядник має право на оплату роботи за ціною, встановленою договором підряду, якщо замовник не доведе, що отримане підрядником заощадження зумовило погіршення якості робіт.

ОСОБА_4 ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного звязку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляду відшкодування збитків не наступає.

ОСОБА_4 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

З огляду на зазначене, Одеський апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що виявлені ревізією порушення не впливають на умови Договору підряду, на спірні договірні відносини та не можуть їх змінювати.

Судова колегія не приймає доводи скаржників до уваги, оскільки не можна вважати збитками кошти в сумі 17 496, 36 грн., які на думку ДП „АМПУ в особі Іллічівської філії підлягають стягненню на його користь з ТОВ „Монтаж-23.

Колегія суддів зауважує, що ТОВ „Монтаж-23 не порушено умов Договору підряду від 22.10.2014 року № 201-В-ІЛФ-14 на виконання поточного ремонту огорож по периметру підприємства Іллічівського терміналу ДП „АМПУ. Крім того, ДП „АМПУ в особі Іллічівської філії не доведено факту порушення ТОВ „Монтаж-23 Договору підряду.

При вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою. Встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони є важливим елементом доказування наявності реальних збитків. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність завдавача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Питання про наявність або відсутність причинного зв'язку між протиправною поведінкою особи і шкодою має бути вирішено судом шляхом оцінки усіх фактичних обставин справи.

Враховуючи те, що Договір підряду укладався між позивачем і відповідачем на добровільних засадах, вартість наданих послуг була погоджена позивачем, акти виконаних будівельних робіт та довідки про вартість робіт підписані між сторонами без будь-яких зауважень, відсутні умови застосування цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків.

Також потрібно зазначити, що за своєю правовою природою акт ревізії не має обов'язкового характеру, такий не може бути предметом судового спору, оскільки є документом, що фіксує факт проведення ревізії та результати такої. Акт ревізії є лише підставою для прийняття компетентним органом відповідного індивідуально-правового акту, який, у свою чергу, покликаний спричинити виникнення, зміну чи припинення певних права та обов'язків певному колу суб'єктів. В матеріалах справи відсутні, та позивачем не надані належні і допустимі докази самого факту завдання збитків, а також ним ні в суді першої інстанції, ні в апеляційній інстанції не заявлено клопотання про призначення судової експертизи щодо визначення розміру заявлених ним збитків.

Крім того, не приймаються доводи заявників апеляційних скарг, оскільки в даному випадку в господарському судочинстві неможливо встановити факт здійснення будь-якими посадовими особами підприємств сторін неправомірних дій щодо завищення обсягів виконаних робіт з огляду на відсутність будь-яких заперечень при підписанні актів виконаних робіт за Договором підряду № 201-В-ІЛФ-14 від 22.10.2014 року.

Доказів встановлення такого факту судом загальної юрисдикції після звернення до правоохоронних органів та проведення належних судових експертиз позивачем та третьою особою не надано ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції.

За таких обставин колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у задоволені позовних вимог.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги Державної фінансової інспекції в Одеській області та Державного підприємства Адміністрація морський портів України в особі Іллічівської філії державного підприємства Адміністрація морський портів України, м. Іллічівськ слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 11.11.2015 року у даній справі без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявників.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 року було відстрочено Державній фінансовій інспекції в Одеській області сплату судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 1 339,80 грн. та зобовязано надати докази такої сплати до 16.12.2015 року. Проте, скаржник не надав доказів сплати судового збору, у звязку з чим судова колегія вважає за потрібне стягнути зазначену суму.

Керуючись ст.ст. 49; 99; 101 - 103; 105; Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги Державної фінансової інспекції в Одеській області та Державного підприємства Адміністрація морський портів України в особі Іллічівської філії державного підприємства Адміністрація морський портів України, м. Іллічівськ на рішення господарського суду Одеської області від 11.11.2015 року у справі № 916/4057/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 11.11.2015 р. у справі № 916/4057/15 залишити без змін.

Стягнути з Державної фінансової інспекції в Одеській області (65107 м. Одеса, вул. Канатна, 83, код ЄДРПОУ - 20991151) до Спеціального фонду Державного бюджету України суму судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду у розмірі 1 339,80 грн.

Господарському суду Одеської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: Г.І. Діброва

ОСОБА_5