ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2015 р. Справа № 914/1823/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Хабіб М.І.

ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (надалі ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України») б/н від 09.09.2015р. (вх.№01-05/4193/15 від 17.09.2015р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 27.08.2015р.

у справі № 914/1823/15

за позовом: ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України»

до відповідача: Дідилівської сільської ради Камянка-Бузького району Львівської області

за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Комунального підприємства Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» (надалі КП ЛОР «БТІ та ЕО»)

за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державного агентства автомобільних доріг України

за участю третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Фонду державного майна України

за участю третьої особи-4, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Міністерства інфраструктури України

за участю третьої особи-5, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головного управління Держгеокадастру у Львівській області

про визнання права власності,

за участю:

від позивача: ОСОБА_2 представник (довіреність № 26 від 12.05.2015р.);

від відповідача: не зявився;

від третьої особи-3: ОСОБА_3 представник (довіреність № 370 від 05.11.2015р.);

від третіх осіб-1, 2, 4, 5: не зявились,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 27.08.2015р. у справі №914/1823/15 (суддя Пазичев В.М.) відмовлено в задоволенні позову.

В ході розгляду справи суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідач жодним чином не порушував та не заперечував права власності позивача на спірне нерухоме майно. Ні Виконавчий комітет сільської ради, ні сама сільська рада не перебувають з відповідачем у правовідносинах щодо здійснення ним прав володіння, користування та розпорядженням майном, стосовно якого заявлено позов, не оспорюють та не претендують на таке право. Представлених позивачем доказів недостатньо для захисту його права в обраний ним спосіб.

Не погоджуючись з даним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права. Покликається на те, що суд приділив недостатньо уваги обставинам створення ДАК Автомобільні дороги України і наділення цього Товариства майном, необхідним для виконання статутної діяльності; не врахував окремих положень Цивільного кодексу України та Закону України Про господарські товариства. Просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 27.08.2015р. у справі №914/1823/15, постановити нове рішення, яким задоволити позовні вимоги.

Відповідач та треті особи не надавали письмових відзивів на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні представник третьої особи-3 Фонду державного майна України залишив на розсуд суду розгляд апеляційної скарги ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України».

Відповідач та треті особи-1, 2, 4, 5 не забезпечили явки в судове засідання уповноважених представників, про час, дату і місце розгляду апеляційної скарги належно повідомлені, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень від 13.10.2015р.

Апеляційний господарський суд, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового процесу, здійснивши аналіз письмових доказів, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення господарського суду Львівської області від 27.08.2015р. у справі №914/1823/15 з врахуванням такого.

05.06.2015 року позивач звернувся до місцевого господарського суду з даним позовом, покликаючись на те, що 08.11.2001р. Президент України видав Указ №1056/2001 «Про заходи щодо підвищення ефективності управління дорожнім господарством України», згідно з п.п.1, 2 якого постановив утворити Державну службу автомобільних доріг України як центральний орган виконавчої влади, ліквідувавши Українську державну корпорацію по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг. Кабінету Міністрів України в установленому порядку доручено утворити у тримісячний строк Державну акціонерну компанію "Автомобільні дороги України", передавши до її статутного фонду майно державних підприємств, що входили до складу Української державної корпорації по будівництву, ремонту та утриманню автомобільних доріг.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 221 від 28.02.2002р. Про утворення відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (чинної на момент виникнення спірних правовідносин) було прийнято пропозицію Державної служби автомобільних доріг, погоджену з Міністерством транспорту, Міністерством економіки та з питань європейської інтеграції, Міністерством фінансів, Фондом державного майна та Антимонопольним комітетом, щодо утворення відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (далі - Компанія). Установлено, що: засновником Компанії є держава в особі Державної служби автомобільних доріг; повноваження вищого органу управління покладаються на засновника Компанії; у державній власності закріплюються 100 відсотків акцій Компанії із забороною їх відчуження, використання для формування статутних фондів будь-яких суб'єктів господарювання, передачі в управління будь-яким особам та вчинення будь-яких дій, наслідком яких може бути відчуження цих акцій з державної власності, зокрема передача в заставу, до прийняття окремого рішення щодо приватизації Компанії. Доручено Державній службі автомобільних доріг в місячний термін: затвердити статут Компанії, склад її спостережної ради, правління та ревізійної комісії; передати до статутного фонду Компанії майно державних підприємств, які належать до сфери управління Державної служби автомобільних доріг, з наступним перетворенням їх у дочірні підприємства.

Вказана Постанова втратила чинність згідно із постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 10.07.2015р. «Про деякі питання публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України.

Наказом Державної служби автомобільних доріг України (Укравтодор) № 93 від 05.03.2002р. «Про зміни у структурі управління державними дорожніми підприємствами в Автономній Республіці Крим, областях і м. Севастополі», на виконання Указу Президента України від 08.11.2001р. № 1056 та постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 р. №221, утворено відкрите акціонерне товариство Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (далі Компанія). Відповідно до п. 5.1. Наказу дорожні державні підприємства (додаток 1) підлягають реорганізації шляхом їх злиття у дочірні підприємства Компанії, що будуть створені в Автономній Республіці Крим і областях. Згідно п. 15 Наказу обєднанням та дорожнім державним підприємствам у встановленому порядку наказано передати з балансу, а Компанії (ОСОБА_4Ф.) прийняти на баланс майно і фінансові ресурси згідно з результатами інвентаризації. Передачу здійснити станом на 31.03.2002. Акти приймання-передачі подати на затвердження Державній службі автомобільних доріг України до 30.04.2002. Визначено Компанію правонаступником майна, інших активів та пасивів балансів, майнових прав і зобовязань ліквідованих дорожніх державних підприємств (а.с.14-15).

09.04.2002р. Державною службою автомобільних доріг України на виконання Указу Президента України від 08.11.2001р. № 1056, постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2002р. №221 та з метою забезпечення ефективного управління дорожнім господарством України, видано наказ за № 156 Про створення дочірніх підприємств ВАТ ДАК Автомобільні дороги України, згідно з п.п. 2.3, 2.4 якого з метою забезпечення діяльності дорожніх підприємств наказано передати частину майна і коштів Компанії дочірнім підприємствам на праві оперативного управління. Передачу здійснити станом на 31.03.2002. Визначено дочірні підприємства правонаступниками зобов'язань та договорів ліквідованих обласних об'єднань та реорганізованих дорожніх державних підприємств. Згідно з п. 13 додатку до цього Наказу утворено Дочірнє підприємство Львівський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (ДП «Львівський облавтодор) (а.с.16-17).

Відповідно до Наказу Державної служби автомобільних доріг України № 517 від 19.11.2002р. Про визначення правонаступника майнових прав та зобов'язань ліквідованих об'єднань державних дорожніх підприємств дочірні підприємства відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України визначено правонаступниками майнових прав та зобов'язань ліквідованих об'єднань державних дорожніх підприємств в Автономній Республіці Крим і областях, а також зобов'язань і договорів реорганізованих дорожніх державних підприємств (а.с.18).

Як вбачається з наявної у справі копії акту готовності обєкта до експлуатації б/н і дати, закінчений будівництвом обєкт (склад протиожеледних матеріалів на ДРП філії «Львівська ДЕД» в с. Дідилів Камянка-Бузькогого району Львівської області), будівництво якого здійснювалось за замовленням ДП «Львівський облавтодор» в термін з жовтня 2008 року по грудень 2008 року, готовий до експлуатації. Даний акт погоджено, зокрема, Дідилівським сільським головою (а.с.54-55, 175).

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на виконання наказу № 55 від 28.10.2009р. в філії «Львівська ДЕД» ДП «Львівський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» проведено річну інвентаризацію по всіх статтях балансу, складено інвентаризаційний опис основних засобів, підтверджено наявність в с.Дідилів складу протиожиледних матеріалів, спорудженого в 4 кв. 2008 року, вартістю 628360,00 грн. (а.с.59-61).

Цей факт підтверджений інвентаризаційним описом основних засобів, проведеним філією «Львівська ДЕД» ДП «Львівський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» на виконання наказу № 88 від 29.10.2014р. (а.с.62-65).

20.11.2014р. ОКП ЛОР «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» складено технічний паспорт на склад літ. Б-1, що знаходиться за адресою: Львівська обл., Камянка-Бузький р-н, с. Дідилів, вул. Київська, 2 (а.с.22-25).

Довідкою філії «Львівська ДЕД» ДП «Львівський облавтодор» ВАТ ДАК «Автомобільні дороги України» підтверджується, що станом на 01.04.2015 на балансі Філії знаходиться піскобаза в с. Дідилів, здана в експлуатацію в 2008 році, балансовою вартістю 628360,00 грн., залишковою вартістю 489142,03 грн. (а.с.21).

До матеріалів справи приєднано копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за №40913684, з якої вбачається, що згідно свідоцтва про право власності САВ 547986 від 10.01.2009р., виданого виконкомом Дідилівської сільської ради на підставі рішення № 111 від 16.12.2008р. ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» належить на праві державної вланості адмінбудинок поз. 1, гараж поз.3 за адресою: Львівська обл., Камянка-Бузький р-н, с. Дідилів, вул. Київська, 2 (а.с.75).

В ході розгляду справи суд встановив, що позивач звернувся до відповідача з листом №5/10-10/460 від 19.03.2015р., в якому просив підтвердити факт перебування нерухомого майна ( склад літ. «Б-1», загальною площею 284,2 кв.м), розташованого за адресою: Львівська обл., Камянка-Бузький р-н, с. Дідилів, вул. Київська, 2 позиція 5, у власності ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» (а.с.19).

В листі-відповіді за № 82 від 24.03.2015р. відповідач підтвердив факт знаходження спірного обєкту нерухомості у с. Дідилів, Камянка-Бузький р-ну Львівської області та вказав, що підтвердити (визнати) право власності ПАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на обєкт нерухомого майна: 1 склад літ. «Б-1», загальною площею 284,2 кв.м, розташований за адресою: Львівська обл., Камянка-Бузький р-н, с. Дідилів, вул. Київська, 2 поз. 5, Дідилівська сільська рада Камянка-Бузького району Львівської області не в змозі з огляду на відсутність у її розпорядженні відповідних підтверджуючих документів (а.с.20).

При зверненні до місцевого господарського суду з вимогою про визнання права власності на спірний обєкт нерухомості позивач посилався на ст.392 Цивільного кодексу України, зазначивши, що до числа нерухомого майна, належного ПАТ ДАК Автомобільні дороги України, поміж іншого, відноситься склад літ. Б-1, загальною площею 284,2 кв.м, розташований за адресою: Львівська обл., Кам'янка-Бузький р-н, с.Дідилів, вул. Київська, 2 позиція 5.

При винесенні постанови, колегія суддів керувалася наступним.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно статті 16 Цивільного кодексу України, частини 2 статті 20 Господарського кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до статтей 316, 317, 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За приписами частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Державна реєстрація прав на нерухоме майно здійснюється згідно із Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень».

Згідно пункту 1 частини 1 статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, зокрема право власності на нерухоме майно.

Стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачає підстави для державної реєстрації прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація прав проводиться на підставі: 1) договорів, укладених у порядку, встановленому законом, та актів прийому-передачі активів та/або зобов'язань неплатоспроможного банку приймаючому або перехідному банку, крім випадків, визначених законом; 2) свідоцтв про право власності на нерухоме майно, виданих відповідно до вимог цього Закону; 3) свідоцтв про право власності, виданих органами приватизації наймачам житлових приміщень у державному та комунальному житловому фонді; 4) державних актів на право власності або постійного користування на земельну ділянку у випадках, встановлених законом; 5) рішень судів, що набрали законної сили; 6) інших документів, що підтверджують виникнення, перехід, припинення прав на нерухоме майно, поданих органу державної реєстрації прав разом із заявою.

Згідно статті 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Вищеописаним обставинам і нормам чинного законодавства суд першої інстанції не надав належної оцінки та зробив помилковий висновок про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

З врахуванням вищевказаного, висновки в оскаржуваному рішенні місцевого господарського суду, не у повній мірі відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, тому його необхідно скасувати і прийняти нове рішення, яким позов задоволити та визнати право власності позивача на спірне майно.

У відповідності із статтею 49, пунктом 10 статті 105 ГПК України апеляційний господарський суд здійснює новий розподіл судових витрат у справі. Водночас, суд апеляційної інстанції враховує подану позивачем заяву б/н від 07.12.2015р. (вх. № 01-04/7830/15 від 07.12.2015р.), в якій ПАТ «ДАК «Автомобільні дорого України» не заперечує проти покладення на Товариство судових витрат у справі № 914/1823/15 (а.с.176).

Керуючись, ст. ст. 43, 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» задоволити.

Рішення господарського суду Львівської області від 27.08.2015р. у справі №914/1823/15 скасувати. Прийняти нове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» задоволити повністю.

Визнати за Публічним акціонерним товариством «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (03150, м. Київ, вул. Антоновича, 51, ідентифікаційний код 31899285) право власності на склад літ «Б-1», загальною площею 284,2 кв.м, розташований за адресою: Львівська обл., Кам'янка-Бузький р-н, с. Дідилів, вул.Київська,2 позиція 5.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Хабіб М.І.

ОСОБА_1