ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2015 р.Справа № 916/3521/15

Господарський суд Одеської області у складі:

Головуючого судді Волкова Р.В.,

судді Желєзної С.П. та судді Гуляк Г.І.

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Публічного акціонерного товариства „ОДЕСНАФТОПРОДУКТ;

До відповідача: Приватного Підприємства „СТАРТ

про стягнення 137019,40грн. передплати, 19574,20грн. штрафу.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю )

Від відповідача: ОСОБА_2 (за довіреністю ), ОСОБА_3 (за довіреністю).

встановив:

Позивач, Публічне акціонерне товариство „Одеснафтопродукт, звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до відповідача, Приватного підприємства „Старт, про стягнення 137019,40 грн. передплати, 19574,20 грн. штрафу.

В обґрунтування своїх вимог посилається на укладання з відповідачем 24.12.2013 р. договору № 11/04 на поточний ремонт, перерахування відповідачеві передплати у розмірі 137019,40 грн., неналежне виконання відповідачем робіт, наявність претензій щодо якості ремонту та використаних матеріалів, надмірно тонкий шар асфальтного покриття та інші зазначені у позовній заяві обставини.

Відповідач вимоги позивача не визнав, посилаючись на використання передбачених договором матеріалів та відсутність протягом більше ніж рік жодних претензій від позивача стосовно якості робіт, наявність належної товщини асфальтового покриття для того щоб обслуговувати автотранспорт на автозаправці позивача.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступне.

Між сторонами 24.12.2013 р. був підписаний договір № 11/04 на поточний ремонт.

Відповідно до п.1.1 договору позивач доручає, а відповідач виконує на свій ризик власними силами та засобами роботи з ремонту дорожнього покриття та бортових каменів АЗС № 67 ПАТ „Одеснафтопродукт, що розташоване за адресою: Одеська область, Великомихайлівський район, с.Новопетрівка, вул.Леніна, а позивач приймає та оплачує виконані роботи відповідно до умов договору.

Договірна ціна визначена у п.2.1 договору та становить 195742,00 грн.

Пунктом 5. договору сторони встановили обовязок позивача оплатити вартість договірної ціни договору на умовах 70% передплати, що становить 137019,40 грн. На виконання вказаного обовязку, позивач платіжним дорученням № 9989 від 07.05.2014 р. перерахував відповідачу 137019,40 грн.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За положеннями до ч.ч.1, 2 ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення , зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст.627 ЦК України, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на ст.ст.610, 612. 614, 857, п.3 ст.858 Цивільного Кодексу України, ст.ст.188, 193 Господарського Кодексу України. Вважає, що саме ці правові норми, умови договору та факт не6належного виконання робіт відповідачем надають йому право на стягнення сплаченої за договором передплати.

Згідно пояснень сторін в судовому засіданні, між ними відсутні відповідні акти щодо фактично виконаних робіт, які були б оформлені у двосторонньому порядку, докази прийняття ремонтних робіт позивачем відсутні. Стверджуючи про неякісність виконання робіт, позивач посилається лише на перевірку на зазначеній АЗС контрольно-ревізійною групою позивача.

Разом з цим, суд вважає за недоцільне призначення експертизи щодо якості виконаних ремонтних робіт, виходячи з заявлених позивачем вимог та відсутності в нього законодавчо закріпленого права на стягнення сплаченої передплати у разі встановлення факту неякісності виконаних робіт.

Позивачем заявлені вимоги в тому числі про стягнення 19574,20 грн. штрафу, передбаченого п.8.6 договору, при цьому як підстава для його стягнення вказана саме неякісність виконання робіт.

С цього приводу суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Порядок здаванні і приймання виконаних робіт врегульований сторонами розділом 6 договору з відповідною назвою.

Так, пунктом 6.1 договору сторони встановили, що приймання-передача виконаних робіт здійснюється шляхом підписання Акту приймання-передачі. Цим же пунктом передбачено, що в процесі приймання-передачі обєкту сторони перевіряють відповідність виконаних робіт умовам договору.

Як зазначалось раніше, доказів підписання таких актів суду не надано. Доказів їх складання в односторонньому порядку відповідачем з подальшим направленням позивачеві відповідно до умов п.6.5 договору суду не надано.

Суд вважає, що позивачем не надано до матеріалів справи доказів неякісності робіт та враховує факт відсутності взагалі доказів приймання-передачі робіт з одночасною перевіркою належності їх виконання, що на думку суду позбавляє позивача права вимагати стягнення штрафу саме за неякісність виконання робіт, тобто з заявлених позивачем підстав.

Питання якості робіт врегульоване насамперед ст.857 Цивільного Кодексу України, відповідно до якої:

1. Робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимогам, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру.

2. Виконана робота має відповідати якості, визначеній у договорі підряду, або вимогам, що звичайно ставляться, на момент передання її замовникові.

3. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру.

При цьому відповідальність підрядника за неналежну якість роботи визначена у ст.858 Цивільного Кодексу України.

Саме на п.3 ст.858 Цивільного Кодексу України позивач посилається як на підставу для стягнення передплати.

Разом з цим, вказаний пункт встановлює, що якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

Вказана стаття взагалі не передбачає можливості повернення передплати, а встановлює інші наслідки, які можна застосувати до виконавця робіт. Так, згідно п. 1 ст.858 Цивільного Кодексу України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Умовами договору також не передбачена можливість повернення передплати. Так, п.6.3 договору встановлює можливість відшкодування збитків у разі виявлення суттєвих недоробок, які виникли з вини відповідача.

Позивач не відмовляється від договору, не заявляє в судовому порядку вимог про стягнення збитків, безоплатного усунення недоліків, зменшення ціни роботи, відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, тому у суда відсутні правові підстави для застосування вказаної ст.858 Цивільного Кодексу України як підстави для стягнення сплаченої передплати.

За таких обставин, вимоги позивача про стягнення 137019,40 грн. передплати задоволенню не підлягають.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необґрунтованість вимог позивача та про відсутність підстав для задоволення позову з вказаних позивачем підстав.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.ст.44,49 Господарського процесуального Кодексу України покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 11, 15, 16, 626, 627 ,857, 858 Цивільного Кодексу України, ст.ст.223,232 Господарського Кодексу України, ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 07.12.2015 року.

Повний текст рішення складений 14 грудня 2015 р.

Головуючий суддя Р.В. Волков

Суддя С.П. Желєзна

Суддя Г.І. Гуляк