ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

04.12.2015 Справа № 907/1099/15

за позовом публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", м. Ужгород

до відповідача ОСОБА_1 районного відділу Управління міністерства внутрішніх справи України в Закарпатській області, м. Іршава

про стягнення 30 382,61 грн.

Суддя Бобрик Г. Й.

За участю представників:

від позивача - ОСОБА_2, представник по довіреності № 07/104д від 18.08.2015 року

від відповідача - не з'явився

Суть спору: публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз", м. Ужгород подало до господарського суду позовну заяву про стягнення з ОСОБА_1 районного відділу Управління міністерства внутрішніх справи України в Закарпатській області, м. Іршава суми 30 382,61 грн., з яких: 11 864,81 грн. основний борг за спожитий природний газ, 7 337,23 грн. пеня, 403,92 грн. 3% річних та 10 776,65 грн. інфляційні витрати.

Відповідач надав суду письмовий відзив на позов від 26.10.20185 року яким позовні вимоги визнає частково в частині стягнення суми 11 864,81 грн. основного боргу; в решті позовних вимог заперечує. Зокрема, вказує на те, що станом на 01.01.2015 року у відповідача була наявна дебіторська заборгованість в сумі 62 132,50 грн., яка виникла з об'єктивних причин. Контррозрахунок суми позовних вимог суду не надав.

Представник позивача, присутній в судовому засіданні, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Подав суду лист - звернення до відповідача (вх. № 299 від 27.02.2015 року), про перерахування коштів по передоплати по договору за 2014 рік в сумі 62 132,50 грн.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Сторони у справі - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз" та ОСОБА_1 районний відділ Управління міністерства внутрішніх справи України в Закарпатській області 01.03.2015 року уклали Договір на постачання природного газу за регульованим тарифом № ТП-Б765/9/к-т.

За умовами п. 1.1. даного Договору позивач (постачальник) зобов'язувався постачати відповідачу (споживачу) природний газ в обсягах і порядку, передбачених Договором для забезпечення потреб споживача, а останній зобов'язувався оплатити вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених Договором. Газ, що продається за цим Договором, використовується виключно бюджетними установами та організаціями на відповідні потреби.

Відповідно до п. 2.1 Договору загальна сума Договору становить 175 000,00 грн.

Приймання - передача газу, поставленого постачальником споживачу у відповідному місяці, оформляється щомісячними актами приймання - передачі газу (п. 2.6 Договору). Акти приймання - передачі газу є підставою для остаточних розрахунків за фактично поставлений природний газ (п. 2.9 Договору).

З матеріалів справи вбачається, що позивач у січні місяці 2015 року передав, а відповідач прийняв газ у обсязі 6 706 куб. м. на суму 51 773,27 грн. з ПДВ, що підтверджується Актом приймання - передачі природного газу № ЗК000001868 від 31.01.2015 року; в лютому 2015 року позивач передав, а відповідач прийняв газ у обсязі 40 041 куб. м. на суму 30 209,04 грн. з ПДВ, що підтверджується Актом приймання - передачі природного газу № ЗК000008583 від 28.02.2015 року; в березні 2015 року позивач передав, а відповідач прийняв газ у обсязі 1 720 куб. м. на суму 19 595,00 грн. з ПДВ, що підтверджується Актом приймання - передачі природного газу № ЗК000013296 від 31.03.2015 року (копії актів приймання - передачі долучено до матеріалів справи). Отже, за період з січня по березень 2015 року позивач передав відповідачеві природний газ на загальну суму 101 577,31 грн.

Відповідач вартість отриманого природного газу належним чином та в повному обсязі не оплатив. Згідно поданого позивачем розрахунку суми основного боргу 28.02.2015 року відповідачем проведено оплату в сумі 62 132,50 грн. та 14.05.2015 року перераховано суму 27 580,00 грн.

Беручи до уваги вартість переданого позивачем газу на суму 101 577,31 грн. та сплату відповідачем суми 89 712,50 грн., заборгованість станом на день розгляду справи складає 11 864,81 грн. боргу, який визнаний відповідачем у відзиві на позов.

01.09.2015 року та 29.09.2015 року позивач звертався до відповідача з вимогами № 1310 та № 1196, які залишені останнім без задоволення.

Отже, сума основного боргу 11 864,81 грн. заявлена правомірно та підлягає стягненню з відповідача в примусовому порядку.

Пунктом 1 статті 692 ЦК України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

За приписами ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно пункту 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За умовами п. 4.7 Договору оплату за газ споживач здійснює шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника і на умовах 100% поточної оплати протягом місяця поставки в наступному порядку: оплати 50 % від вартості запланових місячних обігів до 15 числа та здійснення оплати в розмірі 50 % природного газу в поточному місяці до 30 (31) числа місяця поставки газу.

Отже, вартість поставленого газу згідно Акту приймання - передачі природного газу № ЗК000001868 від 31.01.2015 року відповідач повинен був оплатити до 05.02.2015 року, згідно Акту приймання - передачі природного газу № ЗК000008583 від 28.02.2015 року мав оплатити до 05.03.2015 року, згідно Акту приймання - передачі природного газу № ЗК000013296 від 31.03.2015 року відповідач повинен був оплатити до 06.04.2015 року.

В силу ст. 611 ЦК України та ст. 230 ГК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пунктом 6.2.2. Договору на постачання природного № ТП-Б765/9/к-т від 01.03.2015 року сторони погодили, що за у разу порушення Споживачем строків оплати передбачені розділом 4 Договору із Споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми просточеного платежу за кожен день прострочення платежу.

На підставі наведеного, позивач за порушення відповідачем строків оплати нарахував останньому пеню на суму боргу, з урахуванням часткової проплати відповідачем, за періоди прострочення, зазначені в розрахунку позивача долученого до позовної заяви. Загальна сума пені, яка розрахована в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за розрахунком позивача складає 7 337,23 грн.

З огляду на значний розмір заявленої до стягнення позивачем пені, в порівняні з сумою основного боргу, часткову оплату газу відповідачем, причину виникнення заборгованості - недостатній фінансовий стан державної структури та не великий період прострочення, суд, вважає за можливе, керуючись п. 3 ст. 83 ГПК України, зменшити розмір заявленої до стягнення позивачем пені до суми 4 337,23 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Порушення відповідачем договірного зобовязання в частині своєчасної оплати отриманого природного газу є підставою до покладення на останнього обовязку по сплаті 3 % річних за період прострочення з 06.02.2015 року по 30.09.2015 року в сумі 403,92 грн. та по сплаті інфляційних витрат за період прострочення з 06.02.2015 року по 30.09.2015 року в сумі 10 776,65 грн.

Розрахунки суми пені, 3% річних та інфляційних витрат, містяться в матеріалах справи, судом перевірені та визнані обґрунтованими.

Враховуючи вищенаведене, вимоги позивача про стягнення з відповідача 11 864,81 грн. основного боргу за спожитий природний газ, 4 337,23 грн. пені, 403,92 грн. 3% річних та 10 776,65 грн. інфляційних витрат є законними та обґрунтованими та підлягають до задоволення частково.

Судовий збір, сплачений позивачем в сумі 1 218,00 грн. за подання позовної заяви до суду, відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись ст. 193, 230 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 509, 530, 526, 611, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 районного відділу Управління міністерства внутрішніх справи України в Закарпатській області (90100, Закарпатська область, м. Іршава, вул. Шевченка, 17; код 08673202) на користь публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Закарпатгаз" (88015, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Погорєлова, 2; ) суму 27 382,61 (двадцять сім тисяч триста вісімдесят дві грн. 61 коп., з яких: 11 864,81 грн. основний борг за спожитий природний газ, 4 337,23 грн. пеня, 403,92 грн. 3% річних та 10 776,65 грн. інфляційні витрати) та 1 812,00 (одна тисяча двісті вісімнадцять грн.) - на відшкодування сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошена 04.12.2015 року.

Рішення складено 10.12.2015 року.

Суддя Бобрик Г. Й.