ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р. Справа № 917/974/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В. О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О. В.

при секретарі Курченко В.А.,

за участю представників:

позивача за первісним позовом (відповідача за зустрічним позовом) ОСОБА_1 (довіреність №1 від 12.01.15),

відповідача за первісним позовом (позивача за зустрічним позовом) - ОСОБА_2 (договір про надання правової допомоги від 27.05.15),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Маслозавод "Заріг" (вх. №4801 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області у справі № 917/974/15

за позовом Сільськогосподарського ТОВ Агрофірма "Дружба", с.Круподеринці Оржицького району Полтавської області,

до ТОВ "Маслозавод "Заріг", с.Заріг Оржицького району Полтавської області,

про стягнення 293866,16 грн.

та за зустрічним позовом ТОВ "Маслозавод "Заріг", с.Заріг Оржицького району Полтавської області,

до Сільськогосподарського ТОВ Агрофірма "Дружба", с.Круподеринці Оржицького району Полтавської області,

про стягнення штрафу в розмірі 868719,67 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області (суддя Кульбако М.М.) в даній справі стягнуто з ТОВ "Маслозавод "Заріг" на користь Сільськогосподарського ТОВ "Агрофірма "Дружба" 200000,00 грн. основного боргу, 5857,86 грн. пені, 4814,68 грн. 3% річних, 83193,62 грн. інфляційних втрат та 7476,32 грн. судового збору.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ "Маслозавод "Заріг" до Сільськогосподарського ТОВ "Агрофірма "Дружба" про стягнення штрафу у розмірі 868719,67 грн. відмовлено.

Відповідач за первісним (позивач за зустрічним) позовом, ТОВ "Маслозавод "Заріг", із рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні первісного позову відмовити, а зустрічний позов задовольнити повністю. Апелянтом не наведено підстав, з яких, на його думку, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, та зазначено, що після отримання повного тексту рішення господарського суду Полтавської області ТОВ "Маслозавод "Заріг" надасть суду належне обгрунтування апеляційних вимог.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 09.10.15 апеляційну скаргу було прийнято до провадження, запропоновано учасникам процесу надати суду: ТОВ "Маслозавод "Заріг" - письмові пояснення з посиланням на відповідні норми чинного законодавства в обґрунтування своєї позиції у справі та докази на підтвердження фактів, викладених в апеляційній скарзі; Сільськогосподарському ТОВ "Агрофірма "Дружба" - відзив на апеляційну скаргу з посиланням на відповідні норми чинного законодавства в обґрунтування своєї позиції у справі та докази на підтвердження своїх заперечень.

16.11.15 СТОВ "Агрофірма "Дружба" надало відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що станом на 11.11.15 ним не було отримано від апелянта повного тексту апеляційної скарги, тому СТОВ "Агрофірма "Дружба" не може надати суду свої заперечення на апеляційну скаргу з посиланням на відповідні норми чинного законодавства в обґрунтування своєї позиції у справі. СТОВ "Агрофірма "Дружба" просить суд залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

17.11.15, безпосередньо перед судовим засіданням, ТОВ "Маслозавод "Заріг" надало суду нормативне та документальне обґрунтування апеляційної скарги (вх.№15523). Присутній в судовому засіданні представник даного учасника процесу зазначив, що копію вказаного обґрунтування не було надіслано на адресу СТОВ "Агрофірма "Дружба".

З метою забезпечення повного та всебічного дослідження обставин справи та на виконання приписів ГПК України, ухвалою суду від 17.11.15 розгляд справи було відкладено на 03.12.15, зобовязано ТОВ "Маслозавод "Заріг" надіслати СТОВ "Агрофірма "Дружба" нормативне та документальне обґрунтування апеляційної скарги; докази надіслання надати суду. Запропоновано СТОВ "Агрофірма "Дружба" не пізніше, ніж за три дні до судового засідання, надати суду документальне та правове обґрунтування розрахунку суми позову, зокрема, щодо визначення початкової дати періоду нарахування річних, пені та інфляційних (01.01.15), з урахуванням того, що приймальну квитанцію на закупівлю молочної сировини датовано 13.01.15.

01.12.15 до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому СТОВ "Агрофірма "Дружба" зазначає, що ним отримано нормативне та документальне обґрунтування апеляційної скарги. Посилаючись на безпідставність доводів апелянта, СТОВ "Агрофірма "Дружба" просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні 03.12.15, в якому був присутній лише представник ТОВ "Маслозавод "Заріг", а представник СТОВ "Агрофірма "Дружба" не зявився, було оголошено перерву до 08.12.15.

У судове засідання 08.12.15 зявилися представники обох сторін, які підтримали викладену ними письмово правову позицію. Представником ТОВ "Маслозавод "Заріг" також надано уточнення суми штрафу за договором закупівлі молока та молочних продуктів від 01.03.13 (вх.№16525 від 08.12.15). Відповідно до вказаного уточнення, сума штрафу, яка, на думку ТОВ "Маслозавод "Заріг", підлягає стягненню за зустрічним позовом з СТОВ "Агрофірма "Дружба", становить 710800,00 грн.

Зважаючи на те, що в ході апеляційного розгляду даної справи Харківським апеляційним господарським судом, у відповідності до ч.3 ст.4-3 ГПК України, було створено сторонам необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства зокрема, було надано достатньо часу та створено відповідні можливості для реалізації кожним учасником своїх процесуальних прав, передбачених ст. 22 ГПК України, колегія суддів вважає за можливе закінчити розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України на підставі наявних у справі доказів, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Між Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Дружба" (далі - постачальник, позивач за первісним позовом, відповідач за зустрічним позовом або СТОВ "Агрофірма "Дружба") та Товариством з обмеженою відповідальністю "Маслозавод "Заріг" (далі покупець, відповідач за первісним позовом, позивач за зустрічним позовом або ТОВ "Маслозавод "Заріг"), укладено договір №б/н закупівлі молока і молочних продуктів від 01.03.13 (т.1, а.с.10), в якому сторони узгодили наступне.

Постачальник зобов'язується поставити, а покупець прийняти і оплатити молоко і молочні продукти в кількості 1457 тон, зокрема, по місяцях 2013 року з моменту укладення договору: 80 тон у березні, 145 тон у квітні, 182 тони у травні, 180 тон у червні, 180 тон у липні, 180 тон у серпні, 160 тон у вересні, 150 тон у жовтні, 100 тон у листопаді, 100 тон у грудні (п. 1.1. договору). Відповідно до п.4.1 договору, поставка продукції здійснюється транспортом покупця.

Покупець оплачує постачальнику за отриману продукцію за договірними середньоринковими цінами один раз на місяць. Сторони погоджують протоколом погодження ціну на молоко, який є невід'ємною частиною договору (п. 3.1. договору).

Одностороння відмова від виконання обов'язків по договору не допускається. Зміна об'ємів та порядку постачання молока можлива тільки за згодою сторін. В разі односторонньої відмови постачальника від поставки молока, останній виплачує покупцю штраф в розмірі вартості поставленої продукції за попередній місяць (п. 9.1. договору).

За несвоєчасне проведення розрахунків за прийняту продукцію покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі 0,01 % від суми боргу, але не більше цієї суми (п. 9.3 Договору);

Сторонами також встановлено, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє по 31.12.13. Договір автоматично продовжується на наступний період в разі, якщо жодна зі сторін не пізніше ніж за 30 днів не заявить про свій намір припинити дію даного договору (п. 11.1.1 договору).

Як встановлено місцевим господарським судом та не заперечується сторонами в ході апеляційного провадження, у встановлений договором строк сторонами не було заявлено про намір припинити його дію, отже господарські правовідносини між сторонами за договором продовжувалися і в 2014 році. У матеріалах справи наявні копії приймальних квитанцій на закупівлю молочної сировини за січень червень та жовтень грудень 2014 року (т.1, а.с.150 158), підписаних керівником та головним бухгалтером ТОВ "Маслозавод "Заріг". Згідно з Інструкцією про порядок заповнення приймальної квитанції на закупівлю молочної сировини, затвердженою Наказом Міністерства аграрної політики України № 176 від 01.07.02, приймальна квитанція є документом, у якому приймальник вказує кількість і вартість молочної сировини та розрахунки з продавцем за минулий місяць отже вищевказані квитанції є належними та допустимими доказами в розумінні ст.34 ГПК України, що підтверджують факт отримання молочної сировини відповідачем за первісним позовом від позивача за первісним позовом.

Зокрема, у період з 01.12.14 по 31.12.14 відповідачем за первісним позовом прийнято від позивача за первісним позовом молоко в кількості 182709,00 кг. на загальну суму 851786,98 грн. згідно з приймальною квитанцією №000000127 від 13.01.15 на закупівлю молочної сировини (т.1, а.с.13). Як вбачається з матеріалів справи та підтверджено сторонами в суді апеляційної інстанції, у відповідності до п.4.1 договору, поставка здійснювалася шляхом направлення покупцем свого транспорту на підприємство продавця, який завантажував продукцію в обумовленому сторонами обсязі.

ТОВ "Маслозавод "Заріг" у період з 23.01.15 по 27.04.15 частково розрахувалося за поставлену йому продукцію, що підтверджується банківськими виписками на загальну суму платежів 358495,51 грн. (т.1, а.с.16 31). У зазначених платіжних документах міститься посилання на договір від 01.03.13. Розмір сум заборгованості ТОВ "Маслозавод "Заріг" по кожному з періодів, в який здійснювалася поставка, підтверджується також підписаними обома сторонами актами звірки взаємних розрахунків (т.1, а.с.160 167). Зокрема, відповідно до акту звірки за грудень 2014 року (т.1, а.с.167) сума боргу складає 638495,51 грн., відповідно до акту звірки станом на 31.01.15 (т.1, а.с.14) заборгованість становить 578495,51 грн.

12.05.15 СТОВ "Агрофірма "Дружба" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до ТОВ "Маслозавод "Заріг" про стягнення 373866,16 грн., з яких 280000,00 грн. - основного боргу за договором від 01.03.13, 5857,86 грн. - пені, 4814,68 грн. - 3% річних та 83193,62 грн. - інфляційних втрат.

У травні 2015 року, вже після подання СТОВ "Агрофірма "Дружба" зазначеного позову до суду, ТОВ "Маслозавод "Заріг" сплатило 80000,00 грн. заборгованості, що підтверджується відповідними банківськими виписками (а.с. 41 44), в яких також зазначено, що кошти сплачено за договором від 01.03.13.

У звязку з цим СТОВ "Агрофірма "Дружба" було подано до суду першої інстанції заяву про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення основного боргу, а саме, позивач за первісним позовом просить стягнути з ТОВ "Маслозавод "Заріг" 293866,16 грн., з яких 200000,00 грн. - основного боргу, 5857,86 грн. - пені, 4814,68 грн. - 3 % річних та 83193,62 грн. - інфляційних втрат (т.1, а.с.39). Вказану заяву було прийнято та розглянуто місцевим господарським судом.

Встановивши, що станом на момент розгляду справи суму основного боргу у розмірі 200000,00 грн. ТОВ "Маслозавод "Заріг" не було сплачено постачальникові (вказана обставина також не заперечувалася представником ТОВ "Маслозавод "Заріг" в ході апеляційного провадження), суд першої інстанції, із посиланням на умови договору від 01.03.13 та на приписи ст.ст. 525, 526, 530, 548, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 193, 199, 230 ГК України дійшов висновку про стягнення з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом вищезазначеної суми, а також нарахувань на неї у вигляді пені, відсотків річних та інфляційних втрат згідно розрахунком, наданим СТОВ "Агрофірма "Дружба" (т.1, а.с. 8-9). Перевіривши вказаний розрахунок, колегія суддів зазначає, що він є арифметично та методологічно правильним, узгоджується з умовами договору та приписами вищезазначених норм чинного законодавство. Будь-яких заперечень щодо розрахунку суми позовних вимог ТОВ "Маслозавод "Заріг" не надано суду апеляційної інстанції.

Натомість апелянт повністю заперечує проти задоволення первісного позову, посилаючись на те, що, на його думку, дія договору від 01.03.13 закінчилася 31.10.14, і водночас зазначаючи, що у грудні 2014 року ТОВ "Маслозавод "Заріг" сплатило постачальникові за 100 тон молока, тобто за обсяг продукції, встановлений пунктом 1.1 договору для поставки у грудні 2013 року.

Стосовно вищевказаних аргументів колегія суддів зазначає наступне.

Умовами укладеного між сторонами договору встановлено, що він набирає чинності з моменту його підписання (тобто з 01.03.13), діє по 31.12.13 та автоматично продовжується на наступний період в разі, якщо жодна зі сторін не пізніше ніж за 30 днів не заявить про свій намір припинити дію даного договору.

Представник ТОВ "Маслозавод "Заріг" в суді першої інстанції у відзиві на первісний позов стверджував, що оскільки договір було укладено строком на 9 місяців і протягом 2013 року сторонами не заявлено про намір припинити його дію, то вказаний договір автоматично продовжився на наступний період тривалістю 9 місяців з 01.01.14 по 31.09.14. В ході апеляційного провадження представник ТОВ "Маслозавод "Заріг" зазначав, що після 31.12.13 договір автоматично продовжився на наступний період тривалістю 10 місяців з 01.01.14 по 31.10.14. Тобто при обґрунтуванні в судах першої та апеляційної інстанцій своєї правової позиції щодо періоду дії договору ТОВ "Маслозавод "Заріг" також виявлено непослідовність.

Колегія суддів зазначає, що твердження апелянта про те, що договір не діяв у листопаді грудні 2014 року спростовується матеріалами справи. Зокрема, у листі від 28.08.14, направленому на адресу СТОВ "Агрофірма "Дружба" (т.1, а.с.168), який обґрунтовано взято до уваги судом першої інстанції, ТОВ "Маслозавод "Заріг" зазначає, що відповідно до п.11.1.1. договір продовжений та діє до кінця 2014 року. Вказаним листом ТОВ "Маслозавод "Заріг" також зобов'язувалося оплатити поставлену продукцію в повному обсязі.

В ході апеляційного провадження ТОВ "Маслозавод "Заріг" зазначалося, що, на його думку, вказаний лист підтверджує наміри ТОВ "Маслозавод "Заріг" співпрацювати з СТОВ "Агрофірма "Дружба" на умовах договору до кінця строку його дії (тобто лише до 31.10.14), але про продовження договору на новий строк у листі не йдеться та наголошується на тому, що оплата за поставлену в майбутньому продукцію, а саме, протягом останніх двох місяців дії договору відбуватиметься на умовах договору.

Вказане твердження, на думку колегії суддів, зроблене апелянтом при довільному тлумаченні змісту договору (умови якого не вимагають обовязкового повідомлення однією стороною іншої про намір щодо продовження договору, натомість достатньою передумовою для такого продовження є відсутність заяви про намір припинити дію договору), а також змісту вищевказаного листа, з якого вбачається, що ТОВ "Маслозавод "Заріг" вважав договір продовженим саме до 31.12.14 (а не до 31.10.14, як стверджує апелянт).

Зазначене також підтверджується підписаним обома сторонами протоколом №19 погодження цін на молоко і молочні продукти з 10.12.14 (т.1, а.с.12), що є додатком до договору від 01.03.13 у відповідності з п. 3.1. договору. Представник апелянта посилався на те, що у вказаному протоколі відсутнє посилання на дату договору, водночас ним було підтверджено, що інших правочинів окрім договору від 01.03.13 між сторонами не укладалося. У платіжних документах, відповідно до яких ТОВ "Маслозавод "Заріг" здійснював часткове погашення заборгованості за отриману у грудні 2014 року продукцію, також міститься посилання на договір від 01.03.13.

Листом від 18.11.14 (т.1, а.с.15) СТОВ "Агрофірма "Дружба" повідомило ТОВ "Маслозавод "Заріг" про те, що СТОВ "Агрофірма "Дружба" не планує продовжувати договірних відносин з ТОВ "Маслозавод "Заріг" після 31.12.14, у звязку з чим дія договору від 01.03.13 припиняється після вищезазначеної дати.

Отже, як свідчать матеріали справи, обома сторонами було погоджено дію договору від 01.03.13 до кінця 2014 року.

За таких обставин колегія суддів вважає безпідставними твердження апелянта про те, що договір від 01.03.13 діяв лише до кінця жовтня 2014 року, натомість висновок місцевого господарського суду про дію договору у листопаді та грудні 2014 року є обґрунтованим, відповідає матеріалам справи та не спростований ТОВ "Маслозавод "Заріг".

В ході апеляційного провадження представник апелянта наполягав на тому, що навіть у разі якщо вважати договір продовженим до кінця 2014 року (вказане альтернативне формулювання апелянтом своїх заперечень, на думку колегії суддів, свідчить про невизначеність та суперечливість його правової позиції), то правовідносини сторін з купівлі-продажу молока у зазначений період не повністю регулювалися даним договором, а саме поставка продукції понад щомісячний обсяг, встановлений у п.1.1 договору, є позадоговірною.

Колегія суддів зазначає, що, як вбачається з матеріалів справи, у 2014 році СТОВ "Агрофірма "Дружба" дійсно поставило ТОВ "Маслозавод "Заріг" більше молока, ніж встановлено договором від 01.03.13. Зокрема, відповідно до приймальної квитанції №000000127 від 13.01.15 (т.1, а.с.13) у грудні 2014 року покупцем отримано 182,7 тон молока, тоді як договором передбачено поставку у грудні 100 тон молока.

Проте, як було встановлено вище, зі змісту договору від 01.03.13 вбачається, що обсяг поставки молока (як в цілому, так і помісячно) було визначено сторонами саме для періоду з березня по грудень 2013 року. Зокрема, у тексті договору не встановлено планові обсяги поставок на січень та лютий, разом з тим, у січні лютому 2014 року договір продовжив свою дію, поставки продукції в цей період фактично здійснювалися та оплачувалися покупцем із посиланням на договір від 01.03.13 - що, як уже зазначалося, підтверджується наявними в матеріалах справи приймальними квитанціями та платіжними документами. За таких обставин, на думку колегії суддів, зазначена у договорі кількість молока може вважатися орієнтовним показником, однак відсутні підстави вважати, що у 2014 році помісячні обсяги поставок повинні точно відповідати тим, які визначені сторонами на 2013 рік.

В ході апеляційного провадження представник ТОВ "Маслозавод "Заріг" посилався на ст.654 ЦК України, відповідно до якої зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту, а також на п.9.1 договору, яким визначено, що зміна об'ємів та порядку постачання молока можлива тільки за згодою сторін. На думку апелянта, не внесення сторонами змін до тексту договору щодо обсягів поставки молока свідчить про те, що ними не було погоджено в належній формі відповідну зміну обсягів, а тому, враховуючи, що ТОВ "Маслозавод "Заріг" у період з 01.12.14 по 19.12.14 здійснило оплату за 100 тон молока, отриманого у грудні (загальною вартістю 479400,00 грн.), що підтверджується, зокрема, актом звірки взаємних розрахунків за грудень 2014 року - у нього відсутні зобовязання перед СТОВ "Агрофірма "Дружба" за договором від 01.03.13.

Стосовно даних тверджень колегія суддів зазначає, що укладеним між сторонами договором не передбачено, що зміна об'ємів та порядку постачання молока встановлюється виключно шляхом укладення додаткової угоди до договору від 01.03.13, натомість зазначено, що необхідною умовою для такої зміни є згода сторін.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Маслозавод "Заріг" у 2014 році (у тому числі, і у грудні) направляло до СТОВ "Агрофірма "Дружба" транспорт для отримання молока у кількості, зазначеній у відповідних приймальних квитанціях, видавало відповідні довіреності уповноваженим на його отримання особам, підписувало товарно-транспортні накладні, а також частково оплачувало отримане молоко, вказуючи у платіжних документах, що оплата здійснюється згідно з договором від 01.03.13. При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що відповідно до акту звірки взаємних розрахунків за грудень 2014 року, на який посилається апелянт, за період з 01.12.14 по 19.12.14 покупцем було сплачено 570000,00 грн. тобто більше, ніж 479400,00 грн., що, за твердженням ТОВ "Маслозавод "Заріг", мало бути сплачено за 100 тон молока за умовами договору.

Отже, на думку колегії суддів, фактичні дії ТОВ "Маслозавод "Заріг" з отримання відповідного обсягу продукції від СТОВ "Агрофірма "Дружба", а також вищевказані приймальні квитанції та платіжні документи, складені в такій самій формі (письмовій), як і договір від 01.03.13, підтверджують згоду обох сторін, у тому числі і покупця, на зміну об'ємів та порядку постачання молока що узгоджується з вищенаведеними приписами ст.654 ЦК України та п.9.1 договору, а також із ч.1 ст.181 ГК України, якою встановлено, що допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Окрім того, твердження апелянта про позадоговірний характер частини поставок молочної продукції у 2014 році суперечить нормам ЦК України, відповідно до якого позадоговірні (недоговірні) зобовязання регулюються положеннями глав 78 83 зазначеного кодексу, правове поле яких виключає відносини з поставки продукції. Даний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Вищого господарського суду України від 15.05.14 у справі №5015/1862/12.

Таким чином, враховуючи, що, як уже зазначалося, у спірний період між сторонами не укладалося і не виконувалося інших договорів, предметом яких була б поставка молочної продукції (що підтверджено представником ТОВ "Маслозавод "Заріг" в ході апеляційного провадження), колегія суддів дійшла висновку, що заборгованість за отриману молочну продукцію виникла у ТОВ "Маслозавод "Заріг" перед СТОВ "Агрофірма "Дружба" саме за договором від 01.03.13, у звязку з чим суму вказаної заборгованості та здійснені на неї нарахування відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства має бути стягнуто з ТОВ "Маслозавод "Заріг" на користь СТОВ "Агрофірма "Дружба".

Колегія суддів також зазначає, що, заперечуючи проти первісного позову у повному обсязі, ТОВ "Маслозавод "Заріг" водночас не обґрунтувало, яким чином позадоговірний (на його думку) характер частини здійснених у 2014 році поставок продукції є обставиною, що звільняє покупця від виконання приписів ч.3 ст.670 ЦК України, відповідно до якої, якщо покупець прийняв більшу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, він зобов'язаний оплатити додатково прийнятий товар за ціною, встановленою для товару, прийнятого відповідно до договору, якщо інша ціна не встановлена за домовленістю сторін.

Апелянт також посилався на те, що пункти 3.1, 3.2 договору передбачають місячний термін оплати поставленої продукції з моменту поставки в повному обсязі встановленої кількості молока. Однак вказане твердження також зроблене при довільному тлумаченні змісту зазначених пунктів договору. Зокрема, відповідно до п.3.1, покупець оплачує постачальнику за отриману продукцію за договірними середньоринковими цінами один раз на місяць тобто надання місячного терміну на оплату з моменту поставки договором не передбачено.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що місцевим господарським судом обґрунтовано, у відповідності до матеріалів справи, умов укладеного між сторонами договору та приписів чинного законодавства задоволено первісний позов про стягнення з ТОВ "Маслозавод "Заріг" на користь СТОВ "Агрофірма "Дружба" 200000,00 грн. основного боргу, 5857,86 грн. пені, 4814,68 грн. 3% річних, 83193,62 грн. інфляційних втрат.

Як вбачається з матеріалів справи, 17.06.15 до початку розгляду справи по суті ТОВ "Маслозавод "Заріг" звернулось до господарського суду Полтавської області із зустрічною позовною заявою про стягнення з СТОВ "Агрофірма "Дружба" на користь ТОВ "Маслозавод "Заріг" штрафу за неналежне виконання умов договору від 01.03.13 закупівлі молока і молочних продуктів в розмірі 868719,67 грн.

Зустрічні позовні вимоги обґрунтовано тим, що СТОВ "Агрофірма "Дружба" в односторонньому порядку відмовилося від обов'язків за договором від 01.03.13 та припинило поставки молока позивачу за зустрічним позовом з 18.06.14, а відтак на підставі п. 9.1 договору має сплатити позивачу суму штрафу в розмірі 868719,67 грн., що дорівнює вартості фактично поставленої молочної продукції у травні 2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи та пояснень представника ТОВ "Маслозавод "Заріг" в суді апеляційної інстанції, суму штрафу в порядку п.9.1 договору було визначено ним виходячи з обсягу фактичних поставок продукції у травні 2014 року (223,2 тон, тоді як у договорі від 01.03.13 на травень було заплановано поставку в обсязі 182 тон молочної продукції). На думку колегії суддів, зазначене додатково свідчить про непослідовність та вибірковість аргументації апелянта, який в ході розгляду судом першої та апеляційної інстанції первісних позовних вимог наполягав на тому, що у кожний із періодів лише частина продукції поставлялася за умовами договору, а поставка понад встановлені договором обсяги є позадоговірною.

Разом з тим, до суду апеляційної інстанції ТОВ "Маслозавод "Заріг" надало уточнення суми штрафу, відповідно до якого позивач за зустрічним позовом просить стягнути з відповідача за зустрічним позовом 710800,00 грн. тобто суму вартості 182 тон молочної продукції, що відповідно до договору від 01.03.13 було заплановано поставити у травні.

Надаючи оцінку зустрічним позовним вимогам на предмет їх обґрунтованості, колегія суддів зазначає наступне.

Як було встановлено вище, відповідно до п.9.1 договору від 01.03.13, одностороння відмова від виконання обов'язків по договору не допускається. Зміна об'ємів та порядку постачання молока можлива тільки за згодою сторін. В разі односторонньої відмови постачальника від поставки молока, останній виплачує покупцю штраф в розмірі вартості поставленої продукції за попередній місяць.

Із матеріалів справи вбачається та СТОВ "Агрофірма "Дружба" в ході апеляційного провадження не заперечується, що з 18.06.14 поставка молока ТОВ "Маслозавод "Заріг" дійсно була припинена, про що повідомлено представника покупця, уповноваженого на отримання продукції, який в свою чергу повідомив про це директора ТОВ "Маслозавод "Заріг" доповідною запискою від 18.06.14 (т.1, а.с.72). У липні, серпні та вересні 2014 року поставки також не здійснювалися.

ТОВ "Маслозавод "Заріг" вважає, що СТОВ "Агрофірма "Дружба" неправомірно відмовилося від виконання договірних зобовязань.

Стосовно вказаного твердження колегія суддів зазначає, що положення п.9.1 договору щодо неприпустимості односторонньої відмови від виконання обовязків за договором кореспондується з відповідними приписами ст.525 ЦК України, згідно з якою одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.3 ст.6 ЦК України, сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Разом з тим, зі змісту договору не вбачається, що при врегулюванні правовідносин стосовно поставки продукції сторони погодилися відступити від положень ч.3 ст.538 ЦК України, згідно з якою у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Матеріали справи свідчать, що у січні червні 2014 року СТОВ "Агрофірма "Дружба" виконувало свої договірні зобовязання належним чином, однак через несвоєчасні розрахунки покупця з постачальником у ТОВ "Маслозавод "Заріг" систематично утворювалася заборгованість з оплати продукції. Зокрема, за березень 2014 року заборгованість склала 327359,79 грн., за квітень 266187,28 грн., за травень 334906,95 грн. Зазначене підтверджується приймальними квитанціями та актами звірок за вищевказані місяці.

Як вбачається з правової позиції ТОВ "Маслозавод "Заріг", заперечення апелянта проти висновку місцевого господарського суду про невиконання покупцем своїх зобовязань у січні червні 2014 року ґрунтуються на показниках щомісячного обсягу поставок, визначених у п.1.1. договору від 01.03.13 на період з березня по грудень 2013 року. Тому, враховуючи, що, як було встановлено вище, у 2014 році за згодою сторін продукція за договором від 01.03.13 поставлялася у більших обсягах, ніж у 2013 році, колегія суддів вважає, що твердження апелянта про належне та в повному обсязі виконання ним своїх договірних зобовязань спростовуються матеріалами справи.

Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність у СТОВ "Агрофірма "Дружба" права зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі в порядку вищенаведених приписів ч.3 ст.538 ЦК України.

Водночас суд апеляційної інстанції зазначає, що протягом січня червня 2014 року СТОВ "Агрофірма "Дружба" поставило ТОВ "Маслозавод "Заріг" більше продукції, ніж було встановлено договором від 01.03.13 на період з березня по жовтень 2013 року. При цьому, як вбачається з умов договору, ним не забороняється дострокова поставка продукції. Колегія суддів також враховує, що у жовтні поставки продукції за договором було відновлено, оскільки СТОВ "Агрофірма "Дружба" прийнято до уваги запевнення ТОВ "Маслозавод "Заріг" у здійсненні оплати за поставлену продукцію в повному обсязі (лист від 28.08.14, т.1, а.с.168). Проте, як вбачається з матеріалів справи, і після відновлення поставок ТОВ "Маслозавод "Заріг" розраховувалося з постачальником несвоєчасно та не в повному обсязі що призвело до виникнення заборгованості станом на кінець грудня 2014 року у розмірі 638495,51 грн.

Таким чином, твердження апелянта про те, що СТОВ "Агрофірма "Дружба" в односторонньому порядку відмовилося від виконання своїх зобовязань з поставки продукції всупереч умовам договору та вимогам чинного законодавства колегія суддів вважає безпідставними. Тому, на думку суду апеляційної інстанції, місцевим господарським судом правомірно зроблено висновок про відсутність фактичних та правових підстав для застосування до СТОВ "Агрофірма "Дружба" штрафу в порядку п.9.1 договору, у звязку з чим відмова в задоволенні зустрічного позову є обґрунтованою.

Інших підстав для скасування оскаржуваного рішення, ніж ті, яким апеляційним господарським судом було вище надано відповідну правову оцінку, ТОВ "Маслозавод "Заріг" не наведено. За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ТОВ "Маслозавод "Заріг" не підлягає задоволенню.

Водночас в ході дослідження матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване рішення (як резолютивна частина, так і повний текст) суду датоване 03.08.15, однак у протоколі судового засідання від 03.08.15 зазначено, що 03.08.15 суд видалився до нарадчої кімнати для прийняття рішення у справі і після повернення з нарадчої кімнати 04.08.15 оголосив вступну та резолютивну частину рішення (при цьому у протоколі не зазначено, чи зявилися представники сторін до суду 04.08.15). Як вбачається з матеріалів справи, вказані розбіжності судом першої інстанції не було усунуто шляхом винесення ухвали про виправлення описки.

Відповідно до усних пояснень, наданих суду апеляційної інстанції представниками сторін (які також брали участь у розгляді справи в місцевому господарському суді), в судовому засіданні 03.08.15 місцевим господарським судом було зазначено, що вступну та резолютивну частину рішення суд оголосить наступного дня, однак 04.08.15 представники сторін у судове засідання не зявилися, у звязку з чим ТОВ "Маслозавод "Заріг" в апеляційній скарзі зазначило, що ним оскаржується рішення від 03.08.15.

Колегія суддів зазначає, що при прийнятті оскаржуваного рішення судом першої інстанції не дотримано вимог ст.85 ГПК України щодо порядку оголошення рішення, приписів ст.87 ГПК України щодо строків направлення сторонам процесуальних документів (зокрема, копії оскаржуваного рішення було направлено сторонам лише 25.09.15, що підтверджується штампом канцелярії суду на зворотному боці рішення), а також допущено описку в даті рішення (зазначено 03.08.15 замість 04.08.15).

Разом з тим, вказані обставини (які не перешкодили реалізації ТОВ "Маслозавод "Заріг" його права на апеляційне оскарження судового рішення у даній справі №917/974/15) не входять до вичерпного переліку безумовних підстав скасування рішення, що міститься у ч.3 ст.104 ГПК України, та не призвели до прийняття неправильного рішення, тому не можуть бути підставою для його скасування в порядку ч.2 ст.104 ГПК України, якою визначено, що порушення або неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення слід залишити без змін, а описка, допущена в даті прийняття вказаного рішення, підлягає виправленню судом першої інстанції.

З огляду на викладене, керуючись статтями 33, 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ "Маслозавод "Заріг" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області у справі №917/974/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 14.12.15

Головуючий суддя Фоміна В. О.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Шевель О. В.