ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

14 грудня 2015 р. Справа № 902/53/14

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючий суддя В. Білоус

ОСОБА_1Нестеров

за участю представників:

позивача : ОСОБА_2 - за довіреністю;

відповідача : не з'явився.

Місце розгляду справи : приміщення суду, кімн. № 1114

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" (01033, м.Київ, вул.Жилянська, 43)

до:Товариства з обмеженою відповідальністю "Віфарт" в особі голови ліквідаційної комісії (21022. м.Вінниця, вул.Тарногородського, буд.16)

про визнання Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" кредитором ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Віфарт" згідно договору про надання банківських послуг №CR 12-018/BOO-4 від 27.02.2013р. на загальну суму 12 753 153,74 грн. та про зобов'язання голови ліквідаційної комісії ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Віфарт" включити кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" за договором про надання банківських послуг №CR 12-018/BOO - 4 від 27.02.2012р. на загальну суму 12 753 153, 74 грн.

ВСТАНОВИВ :

Відповідач вимоги ухвали суду від 03.12.2015р. про явку в судове засідання представника, про надання додаткових доказів, в тому рахунку, відзиву на позовну заяву не виконав. Письмових пояснень про причини невиконання вимог ухвали суду не надав.

Копія ухвали від 03.12.2015р. була надіслана відповідачеві на адресу яка вказана в позовній заяві та у витягу з ЄДР здійсненому судом 02.12.2015 р., рекомендованим листом та станом на 14.12.2015 р. не повернута до суду.

Згідно ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Як вбачається також із п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Крім того суд звертає увагу на п.4 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 02.06.2006 р. № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році", п.11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 р. № 01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" в яких наголошується, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Також суд зазначає, що відповідно до пункту 2.6.15 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 р. № 28 (з подальшими змінами) на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Як наголошується в п.19 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.08.2008 р. № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

На першому примірнику ухвали, яка наявна в справі, є штамп суду з відміткою про відправку документа. Дана відмітка оформлена відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України наведених вище, а тому суд дійшов висновку, що вона є підтвердженням належного надсилання копії процесуального документа сторонам.

Вищевказане розцінюється судом як вручення рекомендованого листа із копією ухвали відповідачу та, як належне повідомлення останнього про час і місце судового розгляду справи за його участю. Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про час і місце судового розгляду справи за його участю.

Представником позивача в судовому засіданні заявлено усне клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача в судовому засіданні.

Оскільки сторони належним чином повідомлені про час і місце розгляду, суд прийшов до висновку про те, що нез'явлення представника відповідача в судове засідання, неподання відповідачем витребуваних судом доказів, в тому рахунку відзиву на позов, не перешкоджає вирішенню спору, та на підставі ст.75 ГПК України прийшов до висновку про задоволення клопотання представника позивача та про розгляд справи за наявними в справі доказами у відсутність представника відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій зменшує позовні вимоги щодо стягнення пені з суми 1 047 763,59 грн. до 200 744, 01 грн.. З огляду на права надані позивачеві ст. 22 ГПК України, ст. 20 ЦК України, заява представника позивача про зменшення позовних вимог судом приймається як така, що не суперечить закону, матеріалам справи.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що додаткові, інші докази чи клопотання у нього відсутні.

Заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно, обєктивно дослідивши в сукупності надані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку суд, на підставі ст. 11, 16, 105, 111, 112, 629, 1046, 1049 ЦК України, ст. 35 ГПК України прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню в сумі 11 906 134,16 грн..

До такого висновку суд прийшов з огляду на таке.

Предметом позовних вимог за первісним позовом у справі господарського суду м.Києва № 5011-19/13239-2012 є стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг № CR 12-018/В00-4 від 27.02.2012 р. у розмірі 11 084 134,92 грн.

Предметом позовних вимог у справі господарського суду Вінницької області № 902/53/14 є визнання Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" кредитором ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Віфарт" згідно договору про надання банківських послуг №CR 12-018/BOO-4 від 27.02.2012 р. на загальну суму 12 753 153,74 грн. та про зобов'язання голови ліквідаційної комісії ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Віфарт" включити кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" за договором про надання банківських послуг №CR 12-018/BOO- 4 від 27.02.2013 р. на загальну суму 12 753 153,74 грн..

Підставою позовних вимог за первісним позовом у справі господарського суду м.Києва № 5011-19/13239-2012 та підставою позовних вимог у справі господарського суду Вінницької області № 902/53/14 є один і той самий договір, а саме договір про надання банківських послуг № CR 12-018/В00-4 від 27.02.2012 р..

Рішенням господарського суду м.Києва від 16.04.2015 р. у справі № 5011-19/13239-2012 за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ТОВ «Віфарт», ТОВ «Вінакольд», ПП «Фірма «Нафтосинтез» та ПП «Нафтотрейдинг» про солідарне стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг № CR 12-018/В00-4 від 27.02.2012 р. (кредитний договір) у розмірі 11 084 134,92 грн., за зустрічним позовом Приватного підприємства «Нафтотрейдінг» до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Віфарт» про визнання договору поруки № SR 12-029/В00 від 27.02.2012 р. припиненим, за зустрічним позовом ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Віфарт» до Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» та Приватного підприємства «Нафтотрейдінг» про визнання договору поруки № SR 12-029/В00 від 27.02.2012 р. недійсним, залишеним постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2015 р. без змін, вже встановлено наступне.

27.02.2012 року між ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю «Віфарт» (надалі - відповідач-1, клієнт) та Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» (надалі - банк) був укладений договір про надання банківських послуг № СR 12-018/В00-4, відповідно до умов якого банк надає на вимогу клієнта банківську послугу, а клієнт приймає банківську послугу та зобов'язується належним чином виконувати зобов'язання, що встановлені в договорі відносно такої банківської послуги, в тому числі своєчасно та в повному обсязі здійснювати оплату послуг банку.

Під банківською послугою, у відповідності до положень вказаного договору, слід розуміти всі та/або будь-які з послуг, дій банку для, за наказом, або на користь клієнта відповідно до умов чинного законодавства України, банківської ліцензії банку, а також договору, до яких, зокрема, належить надання банком банківського кредиту (кредит, кредитна лінія, овердрафт, акредитив, гарантія, аваль), проте, якщо інше прямо не вказано в договорі, до них не належить зобов'язання банку перед клієнтом згідно з договором (ами) банківського рахунку та/або депозитним (ими) договором (ами).

Згідно з п. 4 договору про надання банківських послуг № СR 12-018/В00-4 від 27.02.2012 р., ціна (сума) договору дорівнює генеральному ліміту у випадку визначення генерального ліміту в валюті гривня, або гривневому еквіваленту генерального ліміту - у випадку визначення генерального ліміту в валюті іншій, ніж гривня, із застосуванням валютного курсу НБУ, встановленого на (для) дату (и) визначення.

У відповідності до п. 1 даного договору, генеральним лімітом є максимально допустимий (дозволений) розмір заборгованості клієнта перед банком щодо банківських послуг, що встановлюється сторонами в п. 34 договору.

Пунктами 4, 34 договору про надання банківських послуг № СR 12-018/В00-4 від 27.02.2012 р. встановлено, що ціна (сума) договору дорівнює генеральному ліміту, а саме: 9 940 000,00 (дев'ять мільйонів дев'ятсот сорок тисяч) гривень 00 коп.

У відповідності до п. 10 вказаного договору банк зобов'язався надати банківську послугу клієнту відповідно до положень договору про надання банківських послуг № СR 12-018/В00-4 від 27.02.2012 р.

Згідно п. 12 договору про надання банківських послуг № СR 12-018/В00-4 від 27.02.2012 р. клієнт зобов'язаний належним чином (без будь-яких порушень) виконувати боргові зобов'язання у відповідності до положень договору.

Пунктом 6 вказаного кредитного договору встановлено, що банк здійснює надання банківських послуг за плату, що має сплачуватися клієнтом банку в порядку та на умовах договору виключно в безготівковій формі. В залежності від виду банківської послуги видами плат можуть бути проценти та/або комісійна винагорода.

Проценти щодо банківської послуги, окрім овердрафту, виконання зобов'язань відносно якої здійснюється клієнтом вчасно, без будь-яких порушень, нараховуються 20 (двадцятого) числа кожного календарного місяця та повинні сплачуватися клієнтом банку протягом 1 (першого) банківського дня наступного за таким 20 (двадцятим) числом кожного календарного місяця.

Пунктом 15 договору про надання банківських послуг № СR 12-018/В00-4 від 27.02.2012 р. передбачено, що за невиконання та/або неналежне виконання взятих на себе зобов'язань за договором клієнт несе відповідальність у порядку та на умовах, обумовлених у договорі, а саме: за порушення (невиконання та/або неналежне виконання) будь-яких із взятих на себе платіжних (грошових) зобов'язань в обумовлені договором строки, клієнт зобов'язаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ річних, що діє на момент (протягом строк) такого порушення, від суми таких порушених зобов'язань за кожний день прострочення. Вказана пеня сплачується додатково до процентів та комісійних винагород, що підлягають сплаті відповідно до договору.

Пункт 9 договору про надання банківських послуг № СR 12-018/В00-4 від 27.02.2012 р. передбачає, що банк вправі вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому, або у визначеній банком частині за умови наявності/настання випадку невиконання умов договору.

Пунктом 17 договору про надання банківських послуг № СR 12-018/В00-4 від 27.02.2012 р. передбачено, що, як правило, всі документи (вимоги, заяви, листи, повідомлення та інше, що надсилаються/надаються/передаються однією із сторін іншій стороні у відповідності з договором, повинні бути здійсненні в письмовій формі на паперовому носії. Всі такі документи будуть вважатися такими, що надіслані/надані/передані однією із сторін іншій стороні належним чином, якщо вони відправлені цінним листом з описом.

Окрім того, вказаними судовими рішеннями встановлено, що матеріалами справи № 5011-19/13239-2012 підтверджується та судом встановлено, що позивач за первісним позовом надав клієнту банківську послугу - банківський кредит, що підтверджується кредитними заявками (№ 1 від 05.03.2012 р. та № 2 від 05.03.2012 р.), меморіальними ордерами (№ НОМЕР_1 від 05.03.2012 р. на суму 5 640 000,00 грн. та № НОМЕР_2 від 05.03.2012 р. на суму 4 300 000,00 грн.) та випискою з рахунку ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Віфарт". Також у вказаних рішеннях зазначено, що відповідач-1 (ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Віфарт") не виконав взяте на себе зобов'язання та не повернув банку грошові кошти. Відповідач-1 (ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Віфарт") жодних обґрунтованих заперечень та належних доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві, суду не надав. Окрім того судами у вказаних судових актах зазначено, що у відзиві на позовну заяву ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Віфарт" визнало, що отримало кредит у повному обсязі та використало його за цільовим призначенням, визначеним умовами договору про надання банківських послуг № СR 12-018/В00-4 від 27.02.2012 р..

Відповідно до ч. 2 статті 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

27.09.2013 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців був внесений запис про те, що ТОВ «Віфарт» перебуває в стані припинення діяльності за рішенням засновників, головою комісії з припинення (ліквідатором) був призначений ОСОБА_4, встановлено строк для пред'явлення вимог кредиторів до 01.12.2013 року, що підтверджується витягом з ЄДР від 16.10.2012 р..

Згідно ч. 4 ст. 91 ГК України розрахунки з кредиторами у разі ліквідації господарського товариства здійснюються відповідно до статті 61 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 61 ГК України претензії кредиторів до суб'єкта господарювання, що ліквідується, задовольняються з майна цього суб'єкта, якщо інше не передбачено цим Кодексом та іншими законами. У разі ліквідації платоспроможного суб'єкта господарювання вимоги його кредиторів задовольняються в порядку черговості, встановленої Цивільним кодексом України.

Згідно ч. 6 ст. 105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Позивачем 22.11.2013 року на адресу ТОВ «Віфарт» було надіслано Претензію кредитора ОСОБА_5. №В00-12-4-10/913 від 22.11.2013 р., що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 22.11.2013 р. та фіскальним чеком №8300 від 22.11.2013 р..

Відповідно до змісту претензії Позивач вимагав від Відповідача визнати та включити у проміжний ліквідаційний баланс його кредиторські вимоги станом на 14 листопада 2013 року за Договором про надання банківських послуг № СК 12-018/В00-4 від 27.02.2013 р. у розмірі 12 753 153,74 грн., а саме:

- 9 940 000,00 грн. - сума простроченого кредиту;

- 1 765 390,15 грн. - сума прострочених відсотків за користування кредитом;

- 1 047 763,59 грн. - сума пені за прострочення виконання зобов'язань.

Всупереч вимогам ч. 6 ст. 105 ЦК України, Відповідач протягом 30 днів не повідомив Позивача про результат розгляду його Претензії. Зважаючи на те, що виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, провадиться у порядку черговості, встановленої статтею 112 ЦК України, відповідно до проміжного ліквідаційного балансу, починаючи від дня його затвердження, не включення кредиторських вимог АТ «ОТП Банк» до проміжного ліквідаційного балансу ТОВ «Віфарт» фактично позбавляє можливості Позивача повернути надані у кредит кошти та нараховані відсотки.

Відповідно до ч. З ст. 112 ЦК України, у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням, суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Предметом позовних вимог за первісним позовом у справі господарського суду м.Києва № 5011-19/13239-2012 є стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг № CR 12-018/В00-4 від 27.02.2012 р. у розмірі 11 084 134,92 грн..

Предметом позовних вимог в справі № 902/53/14 є визнання Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" кредитором в порядку ч.3 ст.112 ЦК України.

Таким чином, позивач скористався своїм правом, передбаченим ч.3 ст.112 ЦК України, для захисту своїх порушених прав і охоронюваних законом інтересів. Наслідки несвоєчасного звернення з позовом до ліквідаційної комісії про визнання кредитором передбачені ч.5 ст.112 ЦК України. Зокрема, вимоги кредиторів, які не визнані ліквідаційною комісією, якщо кредитор у місячний строк після одержання повідомлення про повну або часткову відмову у визнанні його вимог не звертався до суду з позовом, вважаються погашеними.

Невключення кредиторських вимог позивача порушує права позивача, оскільки позбавляє його можливості бути кредитором і погашати належну йому кредиторську заборгованість в ліквідаційній процедурі за рахунок ліквідаційної маси відповідача в порядку встановленому законом.

До аналогічних висновків прийшов і Вищий господарський суд України в постановах від 29.08.2012 р. у справі № 38/343пн та від 20.09.2012 р. у справі № 5019/1346/11.

Рішенням господарського суду м.Києва від 16.04.2015 р. у справі № 5011-19/13239-2012, залишеним постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.09.2015 р. без змін встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем складає 11 084 134,92 грн. з яких: 9 940 000 грн. 00 коп. заборгованості по кредиту, 965 011 грн. 78 коп. заборгованості по відсотках, 179 123 грн. 14 коп. заборгованості по штрафним санкціям за договором про надання банківських послуг №CR 12-018/BOO - 4 від 27.02.2012р.. Окрім того, в справі № 902/53/14 позивачем донараховано суми заборгованості по відсотках та пені, в загальному розмірі вимог 11 906 134 грн. 16 коп. з яких: 9 940 000 грн. 00 коп. заборгованості по кредиту, 1 765 390 грн. 15 коп. заборгованості по відсотках за період з 05.03.2012 р. по 21.12.2012 р., 200 744 грн. 01 коп. - пені за період з 14.05.2013 р. по 23.07.2013 р. (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) за договором про надання банківських послуг №CR 12-018/BOO - 4 від 27.02.2012р..

Відповідач на неодноразові вимоги ухвал суду не надав відзиву на позов, контррозрахунку позовних вимог, не спростував розрахунок позивача.

Суд приходить до висновку про те, що розрахунок позивача поданий із супровідним листом 14.12.2015 р. є обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам закону.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України, унормовано, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі усіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами вимог позивача про визнання Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" кредитором ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Віфарт" згідно договору про надання банківських послуг №CR 12-018/BOO-4 від 27.02.2013р. на загальну суму 11 906 134 грн. 16 коп. з яких: 9 940 000 грн. 00 коп. заборгованості по кредиту, 1 765 390 грн. 15 коп. заборгованості по відсотках за період з 05.03.2012 р. по 21.12.2012 р., 200 744 грн. 01 коп. - пені за період з 14.05.2013 р. по 23.07.2013 р. та про зобов'язання голови ліквідаційної комісії ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Віфарт" включити кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" за договором про надання банківських послуг №CR 12-018/BOO - 4 від 27.02.2012р. на загальну суму 11 906 134 грн. 16 коп. з яких: 9 940 000 грн. 00 коп. заборгованості по кредиту, 1 765 390 грн. 15 коп. заборгованості по відсотках за період з 05.03.2012 р. по 21.12.2012 р., 200 744 грн. 01 коп. - пені за період з 14.05.2013 р. по 23.07.2013 р..

В звязку із доведенням спору до розгляду в суді внаслідок неправильних дій відповідача, судові витрати на судовий збір в сумі 72 960 грн., на підставі ст.49 ГПК України, підлягають відшкодуванню позивачеві за рахунок відповідача.

Керуючись викладеним, ст.4-3, 4-5, 22, 28, 32, 33, 34, 35, 36, 43, 49, 75, 82 - 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Визнати Публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" кредитором ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Віфарт" згідно договору про надання банківських послуг №CR 12-018/BOO-4 від 27.02.2013р. на загальну суму 11 906 134 грн. 16 коп. з яких: 9 940 000 грн. 00 коп. заборгованості по кредиту, 1 765 390 грн. 15 коп. заборгованості по відсотках за період з 05.03.2012 р. по 21.12.2012 р., 200 744 грн. 01 коп. - пені за період з 14.05.2013 р. по 23.07.2013 р..

3. Зобов'язати голову ліквідаційної комісії ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Віфарт" включити кредиторські вимоги Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" за договором про надання банківських послуг №CR 12-018/BOO - 4 від 27.02.2012р. на загальну суму 11 906 134 грн. 16 коп. з яких: 9 940 000 грн. 00 коп. заборгованості по кредиту, 1 765 390 грн. 15 коп. заборгованості по відсотках за період з 05.03.2012 р. по 21.12.2012 р., 200 744 грн. 01 коп. - пені за період з 14.05.2013 р. по 23.07.2013 р..

4. Судові витрати на судовий збір в сумі 72 960 грн. покласти на відповідача.

5. Стягнути з ОСОБА_3 з обмеженою відповідальністю "Віфарт", (21022. м.Вінниця, вул.Тарногородського, буд.16) на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк", (01033, м.Київ, вул.Жилянська, 43) 72 960 грн. судових витрат на судовий збір. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

6. Копію даного рішення направити відповідачеві рекомендованим листом або вручити його повноважному представнику під розписку.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 14.12.2015 р. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 21 грудня 2015 р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (21022. м.Вінниця, вул.Тарногородського, буд.16)