ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ

"10" грудня 2015 р. № 01-39/903/1275/15
Суддя господарського суду Волинської області Гарбар І. О., вивчивши матеріали

по справі № 903/1275/15 за позовом Камінь-Каширської міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про демонтаж торгового кіоску та повернення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Камінь-Каширська міська рада звернулось до господарського суду Волинської області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про демонтаж торгового кіоску та повернення земельної ділянки.

Подана позовна заява не може бути прийнята господарським судом Волинської області, оскільки не відповідає вимогам ГПК України.

Згідно ч.2 ст.44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч.1 ст.4 ЗУ Про судовий збір судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно підпункту 2 п.2 ч.2 ст.4 ЗУ Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, справляється судовий збір в 1 розмірі мінімальної заробітної плати (1218 грн.).

Згідно п.2.11 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, якщо в позовній заяві обєднано дві або більше вимог немайнового характеру, повязаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

З тексту поданої позовної заяви вбачається дві немайнові вимоги, а саме: про демонтаж торгового кіоску та повернення земельної ділянки.

Суд приходить до переконання, що згідно наведених вище норм, позивачу слід було сплатити при звернені до суду судовий збір окремо з кожної немайнової вимоги, в сумі 2436 грн.

Платіжними дорученнями № 171 від 04.12.2015 р. на суму 1218,00 грн., стверджується сплата судового збору в сумі 1218 грн., як за одну немайнову вимогу.

Отже, при звернені до суду із вказаним позовом позивач не доплатив судовий збір в розмірі 1218 грн. (2436 грн. 1218 грн.).

Згідно п.4 ч.1 ст.63 ГПК України, суд повертає позовну заяву, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до п. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо позовну заяву підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

В дану випадку позовна заява підписана ОСОБА_2, хоча в матеріалах справи відсутні будь-які документи, що підтверджують його повноваження.

Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003р. №55 затверджено Національний стандарт України "Вимоги до оформлювання документів" ДСТУ 4163-2003, який набув чинності 01.09.2003р. Пункт 5.27 даного стандарту зазначає, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Крім цього, наказом Голови Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. №75 затверджена Інструкція з діловодства в господарських судах України, положення якої передбачають, що для засвідчення вірності копії документа, після повного викладення тексту вчиняється напис "З оригіналом згідно" та вказуються повністю посада, прізвище уповноваженої на це особи, яка ставить свій підпис та дату. При направленні копії документа до інших установ, організацій або при видачі документа окремим особам поруч з підписом посадової особи на вільному від тексту місці проставляється печатка.

В супереч вищевикладеному заявником в якості доказів в обґрунтування подання представлено суду ряд документів, ксерокопії котрих не посвідчені у встановленому порядку та способом.

Відповідно до ст. 1 ГПК України право на звернення до суду мають підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Крім того судом звертається увага на ту обставину, що позовну заяву подано до фізичної особи ОСОБА_1, позовна заява повинна містити документи, що підтверджують за громадянином статус суб'єкта підприємницької діяльності.

Також судом звертається увага на ту обставину, що позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про будь-які господарсько-правові відносини між сторонами.

Викладені обставини в сукупності виступають підставою для повернення даної позовної заяви без розгляду, що в свою чергу, не позбавляє позивача права на повторне звернення з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 56, 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Камінь-Каширської міської ради до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про демонтаж торгового кіоску та повернення земельної ділянки повернути позивачу без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного господарського суду.

Суддя І. О. Гарбар