РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2015Справа №910/28411/15
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом державного підприємства "Укроборонсервіс"

до державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія"

про стягнення 10 680,00 грн.

Представники сторін:

від позивача: Середюк І.О. - представник за довіреністю № Д-264 від 10.09.2015 року;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги державного підприємства "Укроборонсервіс" до державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" про стягнення 10 680,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.11.2014 року між ним та державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» укладено договір поруки №Д29-4.3.1/814, відповідно до умов якого ДП «Укроборонсервіс», яке за договором є поручителем, поручається перед ДП «НАРП», яке відповідно до договору виступає кредитором, за своєчасне виконання зобов'язань державним підприємством «Українська авіаційна транспортна компанія», за договором про надання послуг № 239-14 від 28.11.2014 року.

16.02.2015 року платіжним дорученням № 826 ДП «Укроборонсервіс» перерахувало на рахунок ДП «НАРП» 10 680, 00 грн., тобто у повному обсязі виконало зобов'язання за договором поруки.

13.03.2015 позивач надіслав вимогу відповідачу щодо сплати коштів в розмірі 10 680,00 грн.

Оскільки, заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач звернувся в суд з вимогою про стягнення з останнього 10 680,00 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.11.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 24.11.2015 року.

24.11.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі.

У судове засідання 24.11.2015 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 06.11.2015 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №015, але 24.11.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.11.2015 року розгляд справи відкладено на 07.12.2015 року.

В судове засідання 07.12.2015 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду від 06.11.2015 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 010.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

28.11.2014 року між державним підприємством «Українська авіаційна транспортна компанія» (замовник) та державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» (виконавець) укладено договір про надання послуг №239-14.

Згідно з ч.1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до п.1.1 договору про надання послуг в порядку та на умовах, визначних цим договором, виконавець зобов'язується за завданням замовника протягом визначеного в договорі строку, за плату, надати послуги з участі фахівців виконавця у роботі спільної комісії з визначення технічного стану авіаційних двигунів Д-30КП2, у кількості 22 одиниць (надалі - майно), що створена на виконання наказу Державного концерну «Укроборонпррм» від 06.11.2014 р. № 276 та наказу Державного підприємства «Українська авіатранспортна компанія» від 19.11.2014 р. № 27, а замовник зобов'язується оплатити надані послуги.

Майно, технічний стан якого підлягає визначенню, зберігається на базі зберігання авіаційної техніки Замовника (м. Запоріжжя) (п.1.2 договору про надання послуг).

Відповідно до п.3.1 договору про надання послуг ціна договору складає 10 680,00 грн.

Замовник перераховує виконавцю ціну договору, визначену в п.3.1 даного договору, на підставі підписаного сторонами акту наданих послуг не пізніше 10-ти банківських днів після його підписання (п.3.2 договору про надання послуг).

Згідно з ч. 1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

03.12.2014 року між державним підприємством «Українська авіаційна транспортна компанія» та державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» підписано акт наданих послуг на загальну суму 10 680,00 грн.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

28.11.2014 року між державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» (кредитор) та державним підприємством «Укроборонсервіс» (поручитель) укладено договір поруки №Д29-4.3.1/814.

Відповідно до ч.1 статті 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ч. 1, 2 статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Пунктом 1.1 договору поруки передбачено, що поручитель поручається перед кредитором відповідати за своєчасне виконання зобов'язань державним підприємством «Українська авіаційна транспортна компанія», надалі - «боржником», які виникають із умов договору про надання послуг від 28 листопада 2014 р. № 239-14, надалі - договір про надання послуг.

Кредитор підтверджує, що зобов'язання боржника, за виконання яких поручається поручитель, станом на день укладення цього договору, становлять 10 680, 00 грн. в тому числі ПДВ (20%) 1 780,00 грн. (п1.2 договору поруки).

Відповідно до п.1.4 договору поруки, сторони договору встановлюють, що зобов'язання поручителя перед кредитором є безумовними і ніяких інших умов, крім передбачених цим договором, не потребують.

Пунктом 1.6 договору поруки передбачено, що боржником є державне підприємство «Українська авіаційна транспортна компанія», юридична адреса: 04050, м. Київ, вул. Мельникова, буд. 24, корпус 3, код СДРПОУ 24964464, р/р 372 у АТ « БАНК « НАЦІОНАЛЬНІ ІНВЕСТИЦІЇ», МФО 300498.

Згідно з п.2.1 договору, порука за цим договором є повною. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник за договором про надання послуг, в тому числі щодо сплати штрафних санкцій, передбачених договором про надання послуг.

У випадку невиконання (порушення) боржником зобов'язання, визначеного умовами договору про надання послуг, за виконання якого поручитель поручився згідно з цим договором, кредитор має право звернутися з вимогою про виконання цього зобов'язання як до боржника, так і до поручителя або до одного із них - на власний розсуд кредитора (п.2.3 договору поруки).

Пунктом 2.4 договору поруки передбачено, що поручитель зобов'язаний:

2.4.1 у разі отримання повідомлення кредитора про невиконання боржником забезпеченого порукою зобов'язання негайно повідомити боржника про отримання такого повідомлення.

2.4.2 Протягом 10 (десяти) робочих днів від дати отримання повідомлення кредитора про невиконання боржником забезпеченого порукою зобов'язання, виконати відповідне зобов'язання повністю, шляхом перерахування відповідної суми за реквізитами кредитора, вказаними в такому повідомленні.

26.01.2015 року позивач отримав від державним підприємством «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» лист вх. № 413, у якому останній, посилаючись на невиконання відповідачем своїх договірних зобов'язань відповідно до договору про надання послуг, вимагав оплати наданих послуг в розмірі 10 680,00 грн.

Листом вих.№04 від 02.02.2015 року державне підприємство "Українська авіаційна транспортна компанія" звернулося до позивача з проханням сплатити ДП «НАРП» кошти в розмірі 10 680,00 грн.

12.02.2015 року позивач сплатив державному підприємству «Миколаївський авіаремонтний завод «НАРП» кошти в розмірі 10 680,00 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням 4826 від 12.02.2015 року з призначенням платежу: «платіж за договором доручення №д29-4.3.1/814 (243-14) від 28.11.14, листа та рах. №6 від 26.01.15».

Листом №29/5.1.1-1902 від 13.03.2015 року позивач повідомив відповідача про сплату боргу замість ДП «Українська авіаційна транспортна компанія» та просив сплатити його.

У відповідь листом №18 від 23.03.2015 року відповідач повідомив, що визнає ДП «Укроборонсервіс» як кредитора по договору поруки та зобов'язується сплатити кошти у розмірі 10 680,00 грн.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 05.11.2015 року та на 07.12.2015 року, щодо державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" 21.07.2014р., порушено справу про банкрутство. Судове рішення про порушення провадження у справі банкрутство юридичної особи, 11.06.2013 справа №910/9741/13 господарський суд міста Києва.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Отже, поточними кредиторами слід вважати тих кредиторів, термін виконання вимог яких до боржника настав після порушення справи про банкрутство.

З абз.4 п.8 статті 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" вбачається, що до визнання боржника банкрутом спори боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника, вирішуються шляхом їх розгляду у позовному провадженні господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Наразі, за висновками суду, державне підприємство "Укроборонсервіс" є саме поточним кредитором Державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія", оскільки як було встановлено судом вище, вимоги про оплату по договору виникли 12.02.2015 року, тобто, з огляду на приписи ст.530 Цивільного кодексу України строк оплати наведених послуг настав після порушення справи про банкрутство відповідача.

За таких обставин, розгляд справи про стягнення з державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" заборгованості за договором в межах окремого позовного провадження відповідає приписам чинного законодавства.

Враховуючи вищезазначене, факт наявності основної заборгованості за договором у відповідача перед позивачем в розмірі 10 680,00 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення основного боргу визнаються судом обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. 5 статті 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, ч. 5 ст. 49 ст.ст. 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного підприємства "Українська авіаційна транспортна компанія" (04050, м. Київ, вулиця Мельникова, будинок 24, корпус 3; ідентифікаційний код: 24964464) на користь державного підприємства "Укроборонсервіс" (01021, м. Київ, вулиця Михайла Грушевського, 30/1, ідентифікаційний код: 21552117) основний борг в розмірі 10 680 (десять тисяч шістсот вісімдесят) грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісмнадцять) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 18.12.2015 року.

Суддя С.М.Мудрий