номер провадження справи 31/57/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

14.12.2015 Справа № 908/1542/15-г

Суддя Дроздова С.С., розглянувши заяву Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк про відстрочення виконання судового рішення від 20.05.2015 р. та матеріали справи

За позовом: Приватного акціонерного товариства АВК (84300 м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 1-А)

до відповідача: Державного підприємства Донецька залізниця (83001 м. Донецьк, вул. Артема, 68)

про стягнення 2 603 200 грн. 00 коп.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. № 2/15 від 27.11.2015 р.

Від відповідача (заявник): ОСОБА_2, дов. № в.он-01/2221 від 28.09.2015 р.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 20.05.2015 р. прийнято рішення у справі № 908/1542/15-г. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства АВК, м. Краматорськ задоволено. З Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк на користь позивача стягнуто відшкодування збитків в розмірі 2 603 200 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 52 064 грн. 00 коп.

Відповідач, не погоджуючись із рішенням господарського суду, подав апеляційну скаргу, просив - рішення господарського суду Запорізької області від 20.05.2015 р. скасувати та прийняти нове рішення, про відмову у задоволенні позову.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.08.2015 р. апеляційну скаргу Державного підприємства Донецька залізниця залишено без задоволення. Рішення господарського суду Запорізької області від 20.05.2015 р. по справі № 908/1542/15-г залишено без змін.

01.09.2015 р. до господарського суду Запорізької області надійшла заява Державного підприємства Донецька залізниця м. Донецьк про відстрочення виконання судового рішення від 20.05.2015 р. у справі № 908/1542/15-г.

Розпорядженням керівника апарату № П-510/15 від 01.09.2015 р., враховуючи звільнення судді-доповідача у справі ОСОБА_3, відповідно до п. 2.3.3, 2.3.47, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду справу № 908/1542/15-г призначено на повторний автоматизований розподіл.

Відповідно до протоколу повторного автоматичного розподілу справ між суддями від 01.09.2015 р., справу № 908/1542/15-г передано судді Дроздовій С.С. для розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення від 20.05.2015 р. у справі № 908/1542/15-г.

Ухвалою суду від 02.09.2015 р. заяву про відстрочення виконання судового рішення від 20.05.2015 р. у справі № 908/1542/15-г прийнято до розгляду суддею Дроздовою С.С. та призначено судове засідання на 14.09.2015 р.

Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду, підстава передачі: для розгляду заяви про видачу наказу, враховуючи звільнення судді Хуторного В.М. передано на розгляд судді Дроздовій С.С. для видачі наказу у справі.

04.09.2015 р. на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 20.05.2015 р. видано наказ про стягнення з Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк на користь позивача стягнуто відшкодування збитків в розмірі 2 603 200 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 52 064 грн. 00 коп.

07.09.2015 р. на адресу господарського суду Запорізької області надійшов запит Донецького апеляційного господарського суду щодо направлення на його адресу справи № 908/1542/15-г, у звязку з надходженням касаційної скарги ДП Донецька залізниця на постанову Донецького апеляційного господарського від 12.05.2015 р.

Ухвалою суду від 08.09.2015 р., у звязку з необхідністю направлення матеріалів справи № 908/1542/15-г до апеляційної інстанції для розгляду касаційної скарги ДП Донецька залізниця, провадження у справі № 908/1542/15-г зупинено, вирішення питання щодо відстрочення виконання судового рішення відкладено до розгляду касаційної скарги ДП Донецька залізниця на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 12.05.2015 р.

Ухвалою суду від 03.12.2015 р., після повернення матеріалів справи № 908/1542/15-г на адресу господарського суду Запорізької області, провадження у справі поновлено для розгляду заяви Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк про відстрочення виконання судового рішення від 20.05.2015 р. у справі № 908/1542/15-г в порядку статті 121 ГПК України.

14.12.2015 р. до початку розгляду заяви представники сторін заявили письмове клопотання щодо відмови від здійснення технічної фіксації судового процесу.

У судовому засіданні 14.12.2015 р. заявник (відповідач у справі) підтримав заяву про відстрочення виконання судового рішення від 20.05.2015 р. у справі № 908/1542/15-г до набрання чинності Указу президента України про завершення антитерористичної операції.

В обґрунтування посилається на те, що на теперішній час ДП Донецька залізниця через низку обєктивних та субєктивних обставин не має можливості виконати рішення суду.

Такими обставинами зокрема є проведення антитерористичної акції на території Донецької області, фінансовий стан підприємств та проблеми залізничної галузі.

Представник позивача у справі в засіданні суду 14.12.2015 р. заперечив проти заяви Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк щодо відстрочення виконання судового рішення господарського суду Запорізької області від 20.05.2015 р., обставини на які посилається заявник у своїй заяві, а саме: проведення антитерористичної операції в Донецькій та Луганській областях, що значно ускладнює можливості здійснення залізницею своїх функцій та виконання зобов'язань; скрутний фінансовий стан ДП «Донецька залізниця» через проведення АТО (скорочення залізничних перевезень, пошкодження залізничної інфраструктури тощо); проблеми залізничної галузі, зокрема, повідомлення керівництвом ДП «Донецька залізниця» своїх кредиторів про настання технічного дефолту не вважає такими, що є можливими для надання відстрочення виконання судового рішення.

Представник позивача зазначив, що ПрАТ "АВК" - один з найбільших виробників кондитерських виробів в Україні, основним видом діяльності ПрАТ «АВК» є виробництво какао, шоколаду та цукрових кондитерських виробів.

В червні-липні 2014 року, внаслідок загострення суспільно-політичної ситуації на території м. Донецька, проведення бойових дій в зоні проведення антитерористичної операції, блокування міста Донецька незаконними озброєними угрупованнями, стало неможливим подальше безпечне перебування працівників та майна ПрАТ АВК на території м. Донецька та здійснення господарської діяльності, що змусило останнього залишити м. Донецьк, вивезти працівників і майно з окупованої території та припинити ведення фінансово-господарської діяльності на цій території.

У зв'язку з вищезазначеними обставинами, на підставі наказу Генерального директора від 09.07.2014 р. № 165, діяльність ПрАТ «АВК» була призупинена. Крім того, ПрАТ «АВК», на відміну від ДП «Донецька залізниця», змінило своє місце реєстрації, спочатку на м. Краматорськ, та на сьогоднішній день ПрАТ «АВК» - має реєстрацію у місті Маріуполь Донецької області.

Тобто, проведення АТО на території Донецької області також негативно вплинуло на фінансово-господарську діяльність ПрАТ «АВК» та фактично позбавила останнього можливості продовжувати ведення фінансово-господарської діяльності на цій території, але зазначена обставина (проведення АТО), на думку ПрАТ «АВК», не є обставиною, яка викликає неможливість виконання зобов'язань за рішенням суду.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

На підставі заяви ПрАТ «АВК» про відкриття виконавчого провадження від 16.11.2015 р., державним виконавцем ВДВС Слов'янського міськрайонного управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та запропоновано ДП «Донецька залізниця» добровільно у семиденний строк виконати рішення суду від 20.05.2015 р. (набрало законної сили 12.08.2015 р.), чого зроблено не було. Постановами державного виконавця від 23.11.2015 р. з ДП «Донецька залізниця» стягнуто виконавчий збір та витрати на проведення виконавчих дій, але жодних сум грошових коштів на виконання рішення Господарського суду Запорізької області від 20.05.2015 р. з боку ДП «Донецька залізниця» на адресу ПрАТ «АВК» станом на 08.12.2015 р. перераховано не було.

Статтею193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

У даному випадку ДП «Донецька залізниця» (заявник) є юридична особа - суб'єкт господарювання, який здійснює господарську (підприємницьку) діяльність на власний ризик з метою одержання прибутку (ст. 42 ГК України). Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом.

У зв'язку з чим сама по собі обставина перебування ДП «Донецька залізниця» на території проведення АТО є виключно наслідком його господарської діяльності та його власним комерційним ризиком, тому не може вважатися достатньою підставою для відстрочення виконання судового рішення, яке є обовязковим до виконання.

ДП «Донецька залізниця» у своїй заяві посилається на скрутний фінансовий стан через проведення АТО, обвал національної валюти, пошкодженням залізничної інфраструктури, падіння обсягів перевезень, чистий збиток за 1 квартал 2015 р. становить 625 839 тис. грн. (посилання на Звіт про фінансові результати за 1 квартал 2015р.) і що всі ці процеси, на думку ДП «Донецька залізниця», вплинули на фінансовий стан останнього. Крім того, ДП «Донецька залізниця» посилається на відсутність взагалі коштів, які б було можливо спрямувати навіть на часткове виконання рішення суду.

Обґрунтовуючи заяву про надання відстрочки виконання судового рішення, ДП «Донецька залізниця» посилається на наведені вище обставини та процеси, виникнення яких пов'язане через проведення АТО, але наведені останнім доводи, на думку ПрАТ «АВК», не є доказом наявності виняткових обставин, достатніх та необхідних для застосування відстрочки виконання судового рішення - в розумінні ст. 121 ГПК України та не доводять неможливість виконання рішення суду. Кожна із Сторін договору приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому.

Виходячи зі змісту приписів Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 р., збитковість підприємства не є тою виключною обставиною, що ускладнює виконання рішення або робить його неможливим, оскільки, нестабільний фінансовий стан боржника не може бути підставою для звільнення його від обов'язку належного виконання зобов'язань за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

ПрАТ «АВК» звернув увагу суду на той факт, що ДП «Донецька залізниця» намагається ввести суд в оману, стверджуючи у своїй заяві про відсутність взагалі коштів на рахунках, що дозволило б хоча би частково перераховувати кошти за рішенням суду.

Аналізуючи співвідношення матеріальних інтересів ПрАТ «АВК» та ДП «Донецька залізниця» та їх фінансовий стан, позивач зазначив наступне:

Згідно Балансу (Звіту про фінансовий стан) ДП «Донецька залізниця» на

31.03.2015 р. (роздруківка з офіційного сайту ДП «Донецька залізниця») сума грошей та їх еквівалентів на рахунках у банках складає 488 709 тис. грн., а згідно Балансу (Звіту про фінансовий стан) ДП «Донецька залізниця» на 30.06.2015 р. сума грошей та їх еквівалентів на рахунках у банках вже складає 119 869 тис. грн., тобто ця динаміка підтверджує, що на рахунки ДП «Донецька залізниця» періодично надходять грошові кошти, за рахунок яких, можливо було виконати рішення суду у повному обсязі. Наведені обставини на думку позивача свідчать про ведення ДП «Донецька залізниця» господарської діяльності, незважаючи на свою збитковість, і ця діяльність акумулює певну суму грошових коштів на рахунках залізниці, які залізниця, ані у добровільному, ані у примусовому порядку перераховувати на користь ПрАТ «АВК» відмовляється і тим самим ухиляється від виконання рішення суду.

В свою чергу, фінансовий стан ПрАТ «АВК» за аналогічний період (станом на 31.03.2015 р.) згідно Балансу та Звіту про фінансові результати такий:

- кошти на рахунках у банках складає 26 447 тис. грн., що майже у 4 рази менше за аналогічний період 2014 року (94 959 тис. грн.);

- чистий збиток від діяльності склав 1 397 734 тис. грн., що майже у 4,5 рази більше за аналогічний період 2014 року (463 763 тис. грн.).

Тобто, фінансовий стан ПрАТ «АВК» суттєво гірший аніж у ДП «Донецька залізниця», але при цьому ПрАТ «АВК» виконуються зобов'язання перед своїми контрагентами та контролюючими органами.

Крім того, аналізуючи ступінь вини ДП «Донецька залізниця» у вчиненні господарського правопорушення (жовтень 2014 року), наслідком якого стало стягнення за рішенням суду від 20.05.2015 р. з ДП «Донецька залізниця» на користь ПрАТ «АВК» суми втраченого вантажу у розмірі 2 603 200 грн. 00 коп., позивач відмітив, що з моменту настання грошового обов'язку ДП «Донецька залізниця» перерахувати суму втраченого вантажу і станом на момент судового розгляду заяви останнього про надання відстрочки виконання судового рішення (грудень 2015 р.), минув значний період часу (майже календарний рік), що негативно впливає на майнові інтереси ПрАТ «АВК» у вигляді тривалого ненадходження грошових коштів.

У своїй заяві ДП «Донецька залізниця» просить відстрочити виконання рішення суду - до офіційного оприлюднення дати закінчення антитерористичної операції в Україні. Тобто, заявник просить надати відстрочку до невизначеної дати, яка на момент винесення ухвали суду не може бути визначена і встановлена судом.

Відповідно до п. 9.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012р. "Про судове рішення", у рішеннях, якими надано відстрочку або розстрочку виконання (пункт 6 ст. 83, ст. 121 ПІК), суд повинен зазначати конкретні терміни їх виконання.

Позивач вважає, що посилання заявника на відстрочення виконання рішення до офіційного оприлюднення дати закінчення антитерористичної операції в Україні, не може вжатися строковим, а тому не є вказівкою на певну дату, з якої необхідно рахувати початок виконання судового рішення, тобто заява позивача - щодо визначення строку надання відстрочки виконання рішення суду, є процесуально безпідставною.

Крім того, позивач зазначив, що посилання ДП «Донецька залізниця» на повідомлення в.о. генерального директора ОСОБА_4 про настання технічного дефолту, адресоване кредиторам ОСОБА_4, не стосуються ДП «Донецька залізниця» як самостійного суб'єкта господарювання і тим більше не створює правових підстав для звільнення останнього від обов'язку виконувати рішення судів України, які набрали законної сили.

На підставі викладеного позивач просить суд у задоволенні заяви про відстрочку виконання рішення суду від 20.05.2015 р. у справі 908/1542/15-г - відмовити.

Розглянувши заяву Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк про відстрочення виконання судового рішення від 20.05.2015 р., матеріали заяви та обставини справи, суд не знаходить підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за завою сторони, державного виконавця, за подання прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно, Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

В обґрунтування заяви відповідач (боржник) посилається на ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, мотивує її наступним:

Господарським судом Запорізької області було розглянуто справу № 908/1542/15-г.

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства АВК, м. Краматорськ до Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк задоволено.

З Державного підприємства Донецька залізниця (83062, м. Донецьк, вул. Артема, 68, код ЄДР 01074957) на користь Приватного акціонерного товариства АВК (84300, м. Краматорськ, вул. Орджонікідзе, 1-А, код ЄДР 30482582, п/р 8855, Філія - Дніпропетровське обласне управління АТ Ощадбанк, МФО 305482) стягнуто відшкодування збитків в розмірі 2 603 200 (два мільйони шістсот три тисячі двісті) грн. коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 52064 (пятдесят дві тисячі шістдесят чотири) грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 12.08.2015 р. рішення господарського суду Запорізької області від 20.05.2015 р. залишено без змін.

04.09.2015 р. на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 20.05.2015 р. видано наказ про стягнення з Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк на користь позивача стягнуто відшкодування збитків в розмірі 2 603 200 грн. 00 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 52 064 грн. 00 коп.

Представник відповідача зазначив, що Указом президента України № 405/2014 від 14.04.2014 р. було розпочато антитерористичну операцію в Донецькій та Луганській областях. У звязку з чим на сході країни розпочалися активні бойові дії. Переважна більшість інфраструктурних обєктів залізниці були пошкоджені або виведені з ладу через постійні бойові зіткнення. До теперішнього часу нормальне функціонування залізниці не відновлено. Проведення бойових дій в зоні АТО значно ускладнює можливості здійснення залізницею своїх функцій та виконання зобовязань. Наявність такого ускладнення підтверджується сертифікатом Донецької торгово-промислової падати № 3765/05-4/62 від 14.10.2014 р.

Через проведення антитерористичної операції, обвал національної валюти та стрімке падіння обсягу залізничних перевезень ДП Донецька залізниця опинилося в надзвичайно скрутному фінансовому стані.

Через проведення антитерористичної операції пошкоджено та виведено з ладу безліч обєктів залізничної інфраструктури підприємства (колії, мости, трансформаторні підстанції, контактні мережі, засоби сигналізації та звязку) Відновлення цих обєктів ускладнюється постійними обстрілами та відсутністю необхідних матеріалів. Все це призводить до зміни маршрутів руху поїздів. За 2014 рік обсяги вантажних перевезень на залізниці скоротилися на 3401% обсяги пасажирських перевезень скоротилися на 31,2%. Крім того, за період протягом року ціни на дизельне паливо та електроенергію збільшилися на 50% та 38% відповідно девальвація національної валюти склала близько 100%. Згідно з офіційними даними Держстату за період з квітня 2014 р. по квітень 2015 р. індекс інфляції склав 152,3 % вісі ці негативні процеси в економіці суттєво вплинули на фінансовий стан відповідача. На даний момент ДП Донецька залізниця взагалі не має коштів, які б було можливо спрямувати на часткове виконання рішення суду.

На сьогоднішній день ДП Донецька залізниця працює за неповним робочим тижнем, з робочими днями понеділок - середа. Залізниця з великими труднощами забезпечує виплату заробітної плати своїм працівникам, яка і без того скоротилася на 50%.

Заявник (відповідач у справі) вважає, що негайне виконання рішення суду фактично залишить залізницю без грошових коштів. Наслідком чого стане повне зупинення перевізного процесу, можливе подальше банкрутство підприємства і звільнення понад 50 тисяч працівників залізниці. Це може призвести до соціального вибуху населення та значного погіршення ситуації і в без того проблемних для країни регіонах.

Крім того, відповідач зазначає, що за підсумками роботи за 2014 рік залізниця отримала збиток у сумі 1126 112 тис грн., а за 1 квартал 2015 р. збиток станови 625 839 тис.грн.

Крім того, вся залізнична галузь України через проведення антитерористичної операції та зниження обсягів перевезень знаходиться в надзвичайно важкому фінансовому стані. Так 12.05.2015 р. в.о. генерального директора ОСОБА_4 повідомив кредиторів настання технічного дефолту.

Всі ці обставини на думку заявника (відповідача у справі) роблять неможливим виконання рішення господарського суду Запорізької області від 20.05.2015 р. у справі № 908/1542/15-г у найближчий час. У звязку з викладеним, відповідач вважає, що виконання рішення суду необхідно відстрочити щонайменше до завершення антитерористичної операції.

Відповідно до ст. 121 ГПК України встановлено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно ж до п.7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» №9 від 17.10.2012 р. визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до п. 3 Розяснень президії Вищого арбітражного суду України від 12.09.1996 р. № 02-5/333 із змінами та доповненнями Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України, заява про розстрочку виконання рішення суду розглядається за загальними правилами ГПК.

Відстрочка означає відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом, а заявник пропонує суду відстрочити виконання судового рішення на невизначений час, оскільки відсутня така інформація коли саме буде закінчено проведення АТО на зазначеній території.

Вказана правова позиція викладена в п. 1 Розяснень президії Вищого арбітражного суду України від 12.09.1996р. № 02-5/333 із змінами та доповненнями Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 жовтня 2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 Про практику розгляду судами скарги на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження, при вирішенні заяви державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутністю у нього майна, яке має бути передано стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо).

Поряд з цим, зазначена стаття не обмежує право господарського суду певними обставинами, при наявності яких господарський суд може відстрочити виконання прийнятого ним рішення, проте визначальним фактором при наданні відстрочки є винятковість цих випадків та їх об'єктивний вплив на виконання судового рішення..

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 Про практику розгляду судами скарги на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження, при вирішенні заяви державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що відповідно до статті 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або унеможливлюють виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутністю у нього майна, яке має бути передано стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події, тощо).

Тяжкий фінансовий стан відповідача, виплати заробітної плати та бюджетних платежів, за змістом ст. 121 ГПК України, не є підставою для розстрочення виконання рішення

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд враховує матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини.

Статтею 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України. Відповідно до статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з п. 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 2 роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України № 02-5/333 від 12.09.1996 Про деякі питання практики застосування статті 121 Господарського процесуального кодексу України підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи. Виходячи із наведеного, законодавець та судова практика пов'язує розстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Фінансова криза в державі становить один із можливих ризиків підприємницької діяльності і не є незвичайною і не прогнозованою обставиною в умовах ринкової економіки та носить загальний характер і у повній мірі стосується обох договірних сторін. Наведені відповідачем підстави для відстрочення виконання судового рішення, не є тими виключними обставинами, які б давали підстави для відстрочення виконання судового рішення, оскільки кожна із сторін договору приймає на себе відповідні ризики можливого погіршення економічної ситуації та фінансового становища свого підприємства, підприємств своїх контрагентів та країни в цілому. Учасник договору не повинен відповідати за прорахунки суб'єкта підприємницької діяльності, що уклав з ним цей договір.

Згідно зі статтею 96 Цивільного кодексу України, передбачено, що однією з ознак юридичної особи є можливість самостійно відповідати за своїми зобовязаннями. З можливістю відповідати за своїми зобовязаннями усім належним їй майном повязана можливість визнання юридичної особи банкрутом у випадку неплатоспроможності юридичної особи, тобто неможливості виконати свої зобовязання перед кредиторами. Юридична особа відповідає як за цивільні зобовязання, що виникли з договору, а також за заподіяння шкоди, в тому числі і її працівниками, такі за виконання податкових та інших зобовязань.

Юридична особа відповідає за своїми зобовязаннями усім належним їй майном, яке належить їй на праві власності.

Здійснюючи свої конституційні обовязки, господарський суд дотримується принципів здійснення правосуддя, зокрема, принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом (стаття 129 Конституції України).

Судові рішення, що набрали законної сили, є обовязковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, фізичними і юридичними особами та їх обєднаннями на всій території України. Обовязковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Відповідно до приписів Закону України «Про судоустрій і статус суддів» - невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Крім того, у своїй заяві ДП «Донецька залізниця» просить відстрочити виконання рішення суду - до офіційного оприлюднення дати закінчення антитерористичної операції в Україні. Тобто, заявник просить надати відстрочку до невизначеної дати, яка на момент винесення ухвали суду не може бути визначена і встановлена судом.

Відповідно до п. 9.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. "Про судове рішення", у рішеннях, якими надано конкретні терміни їх виконання.

Отже, посилання заявника на відстрочення виконання рішення до офіційного оприлюднення дати закінчення антитерористичної операції в Україні, не може вжатися строковим, а тому не є вказівкою на певну дату, з якої необхідно рахувати початок виконання судового рішення. Таким чином, заява позивача - щодо визначення строку надання відстрочки виконання рішення суду, є процесуально безпідставною.

Проаналізувавши підстави, викладені у заяві Державного підприємства Донецька залізниця, м. Донецьк про відстрочення виконання судового рішення від 20.05.2015 р. у справі № 908/1542/15-г до набрання чинності Указу президента України про завершення антитерористичної операції, в порядку статті 121 ГПК України, суд відмовляє у задоволенні заяви щодо відстрочення виконання судового рішення.

Керуючись ст. ст. 22, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Державному підприємству Донецька залізниця, м. Донецьк у задоволенні заяви про відстрочку виконання судового рішення від 20.05.2015 р. у справі № 908/1542/15-г.

Суддя С.С. Дроздова