ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" грудня 2015 р.Справа № 922/6180/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Новікової Н.А.

при секретарі судового засідання Рученко К.Д.

розглянувши матеріали справи

за позовом третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача заступник прокурора Харківської області м. Харків в інтересах держави в особі Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, 61024, м. Харків, вул. Гуданова, 18, код 23148337; Харківський національний університет імені ОСОБА_1, 61022, м. Харків, майдан Свободи, 4, код 02071205;
до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, і.н. НОМЕР_1;
про визнання недійсним договору та повернення майна
за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_3 (довіреність №44 від 07.12.2015 р.);

відповідача не зявився.

третьої особи ОСОБА_4 (довіреність № 0102-30 від 17.09.2015 р.), ОСОБА_5 (довіреність № 0102-042 від 08.12.2015 р.);

прокурор Захарова Н.О. (посвідчення № 032956 від 10.04.2015 р.).

В розпочатому 14.12.2015 року судовому засіданні учасникам роз'яснено права і обов'язки сторін, передбачені ст.ст. 20, 22, 29, 81-1 ГПК України.

За відсутності клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Харківської області м. Харків в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області звернувсь до господарського суду Харківської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання недійсним договору оренди №5578-Н від 01.09.2013 р., укладеного між регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, та повернення майна. Також позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що договір оренди №5578-Н від 01.09.2013 р. не відповідає вимогам чинного законодавства. В якості правових підстав позивач посилається на ст.ст. 3, 63, ЗУ Про освіту, ст. 2 ЗУ Про оренду державного та комунального майна, ст. 2 ЗУ Про фонд державного майна, ст. 5 ЗУ Про приватизацію державного майна.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 30.11.2015 р. справу було призначено до розгляду у судовому засідання на 14 грудня 2015 р.

Відповідач в судове засідання не зявився, явку свого повноважного представника не забезпечив, вимоги ухвали суду від 30.11.2015 р. не виконав та не надав відзив на позов, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав клопотання про відкладення розгляду справи (вх. № 49708 від 14.12.2015 р.), в якому заперечив проти позовної заяви в повному обсязі та, у звязку з участю його представника в іншому судовому засіданні, просив суд відкласти розгляд даної справи на іншу дату. Також, відповідач на адресу суду надіслав заяву (вх. № 49620 від 11.12.2014 р.), в якій зазначив, що довіреність від 30.11.2015 р., в якій він уповноважував ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 представляти його інтереси, скасована та у звязку з цим просив суд не допускати зазначених осіб до участі у даній справі.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про відстрочення сплати судового збору до моменту прийняття рішення у справі.

Розглянувши зазначене клопотання, суд вважає за можливе його задовольнити та відстрочити прокурору сплату судового збору, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до пп. 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати.

Як роз'яснено у п. 2.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Судом встановлено, що предметом спору у даній справі є дві вимоги немайнового характеру (розірвання договору та зобов'язання повернути майно).

Отже, прокурор мав сплатити судовий збір у розмірі 2 436,00 грн.

Згідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Необхідно зазначити, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін; клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом; особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановлених порядку і розмірі (п. 3.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України").

Клопотання прокурора обґрунтоване тим, що на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності з 01.09.2015 року, органи прокуратури позбавлено пільг при сплаті судового збору. Водночас, Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" видатки на сплату прокурорами судового збору не передбачено і відповідне фінансування органами прокуратури не здійснювалось. На даний час питання щодо поновлення органам прокуратури пільг на судовий збір законодавчо не врегульовано.

Таким чином, Заступник прокурора Харківської області не має можливості здійснити оплату судового збору за подання позовної заяви №922/6176/15 на даний час.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст. 124 Конституції України).

Згідно приписів ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Частиною 3 ст. 3 вказаного Закону встановлено, що судова система забезпечує доступність правосуддя для кожної особи в порядку, встановленому Конституцією та законами України.

Кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону. Для забезпечення справедливого та неупередженого розгляду справ у розумні строки, встановлені законом, в Україні діють суди першої, апеляційної, касаційної інстанцій і Верховний Суд України. Кожен має право на участь у розгляді своєї справи у визначеному процесуальним законом порядку в суді будь-якої інстанції. Іноземці, особи без громадянства та іноземні юридичні особи мають право на судовий захист в Україні нарівні з громадянами і юридичними особами України.

Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом (ст.ст. 7, 8 Закону).

Конституційне право на судовий захист передбачає як невід'ємну частину такого захисту можливість поновлення порушених прав і свобод громадян, правомірність вимог яких встановлена в належній судовій процедурі і формалізована в судовому рішенні, і конкретні гарантії, які дозволяли б реалізовувати його в повному об'ємі і забезпечувати ефективне поновлення в правах за допомогою правосуддя, яке відповідає вимогам справедливості, що узгоджується також зі ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

Таким чином, відмовивши у задоволенні клопотання та повернувши позовну заяву без розгляду, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, прокурор буде позбавлений права звернення до суду, а задоволення клопотання надасть можливість прокурору реалізувати його процесуальні права.

Суд перейшов до розгляду справи по суті.

Прокурор підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд задовольнити позов.

Представники позивача підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд задовольнити позов, в наданих суду письмових поясненнях (вх. №49700 від 14.12.2015 р.) зокрема зазначили, що позивач виступає орендодавцем, який не приймає одноособово рішення стосовно передачі державного майна в оренду щодо якого не є органом управління і, що передача в оренду майна, відповідно до договору оренди №5578-Н від 01.09.2013 р., здійснювалась за згоди органу управління та балансоутримувача. Також, представники позивача зазначили, що орендар порушив п. 5.8 зазначеного договору оренди в частині постійного поновлювання договору страхування таким чином, щоб увесь строк оренди майно було застрахованим, оскільки договір страхування, який є у позивача від 06.11.2013 р. №686-13 діяв до 07.11.2014 р., а також те, що відповідач порушує вимоги чинного законодавства розміщенням літнього майданчика, що здійснює продаж товарів підакцизної групи на території навчального закладу і, оскільки орендар здійснив користування приміщенням, договір оренди підлягає визнанню недійсним лише на майбутнє.

Представники третьої особи підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд задовольнити позов, на виконання вимог ухвали суду від 30.11.2015 р., надали суду письмові пояснення по справі (вх. № 49852 від 14.12.2015 р.), в яких зокрема зазначили, що при передачі в оренду приміщень університету за договором оренди №5805-Н від 31.07.2014 р. університет вважав, що підставою для цього є п. 8 постанови КМУ України від 27.08.2010 р. № 796 Про затвердження переліку платних послуг, які можуть надаватися навчальними закладами, іншими установами та закладами системи освіти, що належать до державної і комунальної форм власності і що на цей час орендовані приміщення необхідні університету для власних потреб, про що орендар був повідомлений листом № 0601-211 від 06.10.2015 р.

Розглянувши матеріали справи, враховуючи клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, для надання відповідачу можливості подати суду відзив на позов та бути присутніми в судовому засіданні і надати свої пояснення по суті заявлених позовних вимог, з метою забезпечення принципу змагальності для реалізації прав сторін на повне та обєктивне встановлення всіх обставин справи, суд вважає за доцільне клопотання відповідача про відкладення розгляду справи задовольнити та на підставі ст. 77 ГПК України відкласти розгляд справи в межах строків, встановлених ст. 69 даного Кодексу.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 22, 77, 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

2. Розгляд № 922/6180/15 відкласти на "04" січня 2016 р. о 11:40

3. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: 61022, місто Харків, майдан Свободи 5, 8-й під'їзд, 2-й поверх, кабінет № 223.

4. Задовольнити клопотання прокурора про відстрочку сплати судового збору.

5. Зобовязати відповідача надати суду документально та нормативно обґрунтований відзив по суті позовних вимог, у разі наявності заперечень їх правове та документальне обґрунтування.

6. Звернути увагу сторін на те, що нез'явлення їх представників у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

7. Попередити сторони про передбачену п. 5 ст. 83 ГПК України відповідальність за невиконання вимог ухвали суду, а позивача - про правові наслідки передбачені п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

Суддя ОСОБА_9