ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2015 р. Справа № 922/5033/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т. В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників сторін:

позивача:

ОСОБА_1 за довіреністю 34/810 від 19.11.2015 р.

ОСОБА_2 за довіреністю 268/810 від 25.11.2014 р.

відповідача:

ОСОБА_3 за довіреністю 2-22/2015 від 20.03.2015 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу КП "Жилкомсервіс" (вх.№ 4886Х/3-11) на рішення господарського суду Харківської області від 24.09.2015 р. у справі № 922/5033/14

за позовом КП "Харківводоканал"

до КП "Жилкомсервіс"

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Комунальне підприємство "Харківводоканал" (позивач) звернулось до господарського суду Харківської області із позовом до комунального підприємства "Жилкомсервіс" (відповідач) про суми боргу за надані послуги з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання у сумі 96768849,57 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором № 16/2 (нова редакція договору № 16/2 від 01.02.2008 року) від 29.12.2011 року у частині повного та своєчасного розрахунку за надані послуги.

Рішенням господарського суду Харківської області від 24.09.2015 р. у справі № 922/5033/14 позовні вимоги задоволено в повному обсязі. Стягнуто з КП "Жилкомсервіс" на користь КП "Харківводоканал заборгованості за договором № 16/2 на технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання житлових будинків від 01 лютого 2008 року (нова редакція від 29 грудня 2011 року) у розмірі 96 768 849,57 грн. та 73 080,00 грн. судового збору.

Відповідач не погодившись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу на зазначене рішення, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове. Крім того, просив призначити у справі № 922/5033/14 судово-економічну експертизу.

Так, в своїй апеляційній скарзі відповідач зазначає, що судово-економічна експертиза, призначена судом першої інстанції, була проведена не в повному обсязі, а саме, проводилась правильність арифметичних підрахунків актів виконаних робіт, а не перевірялися дані бухгалтерського обліку, які відображають вартість виконаних робіт та заборгованість по актам виконаних робіт, що фактично є порушенням вимог п. 4.14. «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертиз досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення експертиз», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, експерт самостійно змінює питання експертизи та дає висновок, який не відображає висновку на поставлені питання, і не роз'яснює фактичну зміни питання дослідження на розсуд експерта. Крім того, апелянт зазначив, що судом першої інстанції було неправомірно відмовлено у задоволенні клопотання про призначення додаткової судово-економічної експертизи.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 19.10.2015 р. апеляційну скаргу було прийнято до провадження і призначено її до розгляду на 18.11.2015 р.

Позивач 09.11.2015 р. надав за вх. № 15131 відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги відповідача заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

У судовому засіданні 18.11.2015 р. колегією суддів оголошено про перерву у розгляді справи до 09.12.2015 р.

03.12.2015 р. за вх. № 16279 позивачем надано пояснення в обгрунтування своєї позиції по справі.

Відповідачем 08.12.2015 р. за вх. № 18565 надані пояснення в обгрунтування своїх вимог.

Як свідчать матеріали справи, відповідач разом з апеляційною скаргою звернувся з клопотання про призначення судово-економічної експертизи, посилаючись на те, що попередній висновок судово-економічної експертизи № 6117 від 27.07.2015 р. у даній справі є таким, що не відповідає обставинам справи та суперечить наказу Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/3 «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень».

Так, в своєму клопотання відповідач зазначає, що відповідно до висновку судово-економічної експертизи № 6117 по справі № 922/5033/14 експертом проводилася правильність арифметичних підрахунків актів виконаних робіт, а не перевірялися дані бухгалтерського обліку, які відображають вартість виконаних робіт та заборгованість по актам виконаних робіт, що фактично є порушенням вимог п. 4.14. «Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертиз досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення експертиз», затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, експерт самостійно змінює питання експертизи та дає висновок, який не відображає висновку на поставлені питання, і не роз'яснює фактичну зміну питання дослідження на розсуд експерта.

Колегія суддів, розглянувши подане відповідачем клопотання про призначення судово-економічної експертизи, зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, а також вимоги апеляційної скарги, доводи та докази в їх підтвердження, заслухавши пояснення представників сторін, дійшла висновку про відмову в задоволенні вказаного клопотання відповідача з огляду на наступне.

Ст. 41 ГПК України передбачено, що для розяснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору та потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про судові експертизи» від 25.02.1996 р. судова експертиза це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних обєктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні органів дізнання, досудового та судового слідства.

В даному випадку, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи міститься висновок судово-економічної експертизи № 6117 по господарській справі № 922/5033/14 від 27 липня 2015 року, судовим експертом Харкоівського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. Засл. проф. ОСОБА_4 ОСОБА_5 підтверджено документально вартість виконаних робіт та заборгованість КП Жилкомсервіс перед КП Харківводоканал на загальну суму 96 768 849,57 грн. відповідно до актів виконаних робіт з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання до житлових будинків, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача 96 768 849,57 грн. заборгованості за надані позивачем послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання за період з жовтня 2010 року по березень 2014 року.

Відповідач, обґрунтовуючи клопотання про призначення експертизи, зазначив, що експерт, замість дослідження первинних документів бухгалтерського обліку, повинний був перевірити бухгалтерський облік відповідача з урахуванням всіх наявних первинних документів, які стосуються утримання будинків в цілому.

Колегія суддів не може погодитися із таким клопотанням, оскільки по-перше, відповідачем ніяк не спростована достовірність і належність досліджених експертом актів виконаних робіт, на яких ґрунтуються позовні вимоги, по-друге, повне аудиторське дослідження господарської діяльності відповідача не входить до обовязків експерта. В цьому аспекті колегія суддів зазначає, що відповідач не був позбавлений можливості реалізувати своє право на подання для дослідження експерту додаткових первинних документів при розгляді справи в суді першої інстанції, а господарський суд, задовольнивши клопотання про проведення експертизи, сприяв всебічному і повному зясуванню обставин справи.

Як свідчать матеріали справи, в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не надані докази оскарження в судовому порядку ОСОБА_1 виконаних робіт та визнання вказаних актів недійсними. Також не надано судових рішень щодо документального підтвердження висновків актів ревізій та зустрічних перевірок, більш того, як вже зазначалося вище в рішенні суду всі акти виконаних робіт підписано сторонами та скріплено печатками сторін без будь-яких зауважень.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі доводи відповідача, заслухавши у судовому засіданні пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, а оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, 01 лютого 2008 року між позивачем (виконавець) та відповідачем (управитель) було укладено договір № 16/2 на технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання житлових будинків (нова редакція якого була затверджена сторонами 29 грудня 2011 року).

Відповідно до п.п. 1.1,1.2 договору (в новій редакції), на виконання вимог ст. 29 Закону України Про житлово-комунальні послуги та умов публічного договору про надання житлово-комунальних послуг м. Харків (оприлюдненого в офіційному виданні Харківської міської ради), укладеного зі споживачами, які мешкають в житлових будинках комунальної власності територіальної громади м. Харкова (далі по тексту споживачі), Управитель, який не є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, доручає, а виконавець приймає на себе обовязок надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання, яке включає в себе й аварійно-диспетчерське обслуговування (далі по тексту технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем), а Управитель зобовязується прийняти та оплатити виконавцю надані послуги. Технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем, включає в себе комплекс робіт (далі по тексту роботи), які визначені на підставі Правил утримання житлових будинків та прибудинкової території, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу від 17.05.2005 року № 76, Примірного переліку послуг з утримання будинків, споруд та прибудинкової території та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу від 10 серпня 2004 року № 150, рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 20.12.2011 року Про впорядкування надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в м. Харкові, відображених у Додатку № 1 до договору.

Технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем здійснюється виконавцем не менше трьох разів на рік, відповідно до графіків технічного обслуговування, які є невідємною частиною цього договору та відображений у Додатку № 2 до договору, за період з 01 січня по 31 квітня (ТО-1); з 01 травня по 31 серпня (ТО2-підготовка до експлуатації в осінньо-зимовий період); з 01 вересня по 31 грудня (ТО-3). Графік технічного обслуговування формується управителем, з зазначенням вартості одного технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем житлового будинку, і передається для виконання виконавцю (п.п. 3.1, 3.2 договору в новій редакції).

Вартість технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем за розрахунковий період визначається з суми вартості виконаного без зауважень технічного обслуговування житлових будинків, відповідно до Графіку технічного обслуговування, протягом звітного періоду. Вартість послуг управителя, відповідно до п. 2.2.5 договору, розраховується за формулою: вартість технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем, затверджена відповідним рішенням Харківської міської ради Про встановлення тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, за винятком вартості технічного обслуговування та аварійно-диспетчерського обслуговування на внутрішньо будинкових системах, відповідно до актів виконаних робіт за звітній період, і відраховується управителем з грошових коштів, що надійшли на його рахунок від споживачів послуг для оплати виконавцю за надані послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем. Оплата за надані послуги з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем житлових будинків проводиться протягом 30 днів з моменту підписання актів виконаних робіт шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця, на підставі актів виконаних робіт. Акт виконаних робіт форма якого затверджена у Додатку № 4 до договору складається та підписується управителем, та передаються для підписання виконавцю в строк до 15 числа наступного за розрахунковим місяця окремо по кожному району міста на підставі підписаних без зауважень технічних актів, складений по кожному будинку окремо за звітний період. Звітним періодом по цьому договору є один календарний місяць (п.п. 4.1, 4.2, 4.3, 4.4, 4.5 договору в новій редакції).

Згідно п. 5.1 спірного договору (в новій редакції), у випадку невиконання або неналежного виконання умов договору сторони несуть відповідальність встановлену діючим законодавством України.

Відповідно до п. 7.1 договір набирає сили з моменту його підписання та діє до 31 грудня 2014 року (з урахуванням первинної редакції договору № 16/2 від 01 лютого 2008 року).

Додатковою угодою № 2 від 27 січня 2012 року сторони погодили доповнити розділ 6 Інші умови спірного договору пунктом 6.6, виклавши його у наступній редакції: Сторони досягли взаємної згоди щодо збільшення терміну загальної позовної давності за цим договором, а саме: позовна давність встановлюється тривалістю у десять років(т. 1, а.с. 20).

Як свідчать матеріали справи, на виконання умов договору надав відповідачу послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання за період з жовтня 2010 року по березень 2014 року на суму 98 100 522,74 грн., що підтверджують наявні в матеріалах справи акти виконаних робіт з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання житлових будинків, а саме акт б/н від 29.10.2010 року на суму 1857115,24 грн., акт б/н від 29.10.2010 року на суму 602462,09 грн., акт б/н від 30.11.2010 року на суму 1790385,85 грн., акт б/н від 30.11.2010 року на суму 598004,73 грн., акт б/н від 31.10.2010 року на суму 1966389,55 грн., акт б/н від 31.10.2010 року на суму 660165,31 грн., акт б/н від 31.01.2011 року на суму 1519910,52 грн., акт б/н від 31.01.2011 року на суму 562111,51 грн., акт б/н від 28.02.2011 року на суму 1397498,69 грн., акт б/н від 28.02.2011 року на суму 464927,07 грн., акт б/н від 31.03.2011 року на суму 1493926,70 грн., акт б/н від 31.03.2011 року на суму 549380,16 грн., акт б/н від 30.04.2011 року на суму 2500235,86 грн., акт б/н від 30.04.2011 року на суму 841946,87 грн., акт б/н від 31.05.2011 року на суму 1747402,89 грн., акт б/н від 31.05.2011 року на суму 587481,28 грн., акт б/н від 30.06.2011 року на суму 2121799,16 грн., акт б/н від 30.06.2011 року на суму 711612,99 грн., акт б/н від 31.07.2011 року на суму 1765127,65 грн., акт б/н від 31.07.2011 року на суму 587286,95 грн., акт б/н від 31.08.2011 року на суму 2045020,86 грн., акт б/н від 31.08.2011 року на суму 689959,74 грн., акт б/н від 30.09.2011 року на суму 2168257,41 грн., акт б/н від 30.09.2011 року на суму 731705,12 грн., акт б/н від 31.10.2011 року на суму 1651431,66 грн., акт б/н від 31.10.2011 року на суму 557774,34 грн., акт б/н від 30.11.2011 року на суму 1662282,01 грн., акт б/н від 30.11.2011 року на суму 558244,25 грн., акт б/н від 30.12.2011 року на суму 1530702,24 грн., актб/н від 30.12.2011 року на суму 501626,41 грн., акт №1 від 31.01.2012 року на суму 2110814,18 грн., акт № 2 від 29.02.2012 року на суму 2108359,13 грн., акт № 3 від 30.03.2012 року на суму 2132232,60 грн., акт № 4 від 30.04.2012 року на суму 1984734,70 грн., акт № 5 від 31.05.2012 року на суму 2055417,36 грн., акт № 6 від 27.06.2012 року на суму 2019227, 96 грн., акт № 7 від 31.07.2012 року на суму 2590771,91 грн., акт № 8 від 31.08.2012 року на суму 2564548,26 грн., акт № 9 від 28.09.2012 року на суму 2293045,58 грн., акт № 10 від 31.10.2012 року на суму 2565962,64 грн., акт № 11 від 30.11.2012 року на суму 2595530,27 грн., акт № 12 від 29.12.2012 року на суму 2475423,28 грн., акт №1 від 31.01.2013 року на суму 2519149,57 грн., акт № 2 від 28.02.2013 року на суму 2371419,86 грн., акт № 3 від 29.03.2013 року на суму 2283886,38 грн., акт №4 від 30.04.2013 року на суму 2357461,79 грн., акт № 5 від 31.05.2013 року на суму 2160550,33 грн., акт № 6 від 27.06.2013 року на суму 2116345,18 грн., акт № 7 від 31.07.2013 року на суму 2383758,05грн., акт № 8 від 30.08.2013 року на суму 2294783,92 грн., акт № 9 від 30.09.2013 року на суму 2272846,58грн., акт № 10 від 31.10.2013 року на суму 2400275,63 грн., акт № 11 від 29.11.2013 року на суму 2246696,62 грн., акт № 12 від 31.12.2013 року на суму 2261690,56грн., акт № 1 від 31.01.2014 року на суму 2217214,58 грн., акт № 2 від 28.02.2014 року на суму 2095679,68 грн., акт № 3 від 31.03.2014 року на суму 2205521,03 грн. (т.1 а.с. 40-96) за договором № 16/2 від 01.02.2008 року (нова редакція договору № 16/2 від 29.12.2011 року).

У відповідності до довідки головного бухгалтера ОСОБА_6 комунального підприємства "Харківводоканал"(т. 1, а.с 99) за спільним протокольним рішенням № 20Е1617 від 14.04.2011 р. було частково погашено у сумі 1 331 673,17 грн.

Проте відповідач вартість наданих послуг своєчасно та в повному обсязі не сплатив, у звязку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 96 768 849,57 грн. заборгованості за надані послуги за договором № 16/2 на технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем холодного водопостачання житлових будинків від 01 лютого 2008 року.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, колегія суддів виходить з наступного.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Частина 1 статті 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до положень частини 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 525 ЦК України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Проте, станом на момент розгляду справи, відповідач 96 768 849,57 грн. заборгованості не сплатив та не надав суду жодних належних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи підтверджували б оплату заборгованості.

Крім того, сторони не дійшли згоди стосовно суми заборгованості у розмірі 96 768 849,57 грн.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Твердження відповідача з посиланням на ОСОБА_1 зустрічної перевірки та акт ревізії ДФІ про те, що сума заборгованості відповідача перед позивачем складає 95 602 308,96 грн. не доведені матеріалами справи та спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

На підставі вищевикладеного колегія суддів вважає, що твердження відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі ґрунтуються на припущеннях, не доведені належними доказами, тоді як господарським судом першої інстанції в повній мірі зясовані та правильно оцінені обставини у справі та ухвалене ним рішення є законним та обґрунтованим, у звязку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу КП "Жилкомсервіс" на рішення господарського суду Харківської області від 24.09.2015 р. у справі № 922/5033/14 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 24.09.2015 р. у справі № 922/5033/14 залишити без змін.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Гончар Т. В.

Суддя Гребенюк Н. В.