ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р.Справа № 922/6087/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Васильєвой Л.О.

розглянувши справу

за позовом ПАТ "Золотоніський маслоробний комбінат", м. Золотоноша
до Споживчого товариства "Колос", м. Харків
про стягнення 1192294,77 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (дов. №14 від 21.01.2015);

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

ПАТ "Золотоніський маслоробний комбінат" звернулось до господарcького суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить стягнути зі Споживчого товариства "Колос" заборгованість за договором №03-ЭЭ-4-06 від 18.12.06р. в сумі 1192294,77 грн. Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 19.11.15р. за позовною заявою було порушено провадження по справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні.

02.12.15р. представник позивача надав супровідний лист з документами для долучення до матеріалів справи, які долучено судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 08.12.15р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 08.12.15р. не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, витребувані судом документи та відзив на позовну заяву не надав. На час проведення судового засідання в матеріалах справи міститься копія ухвали суду від 19.11.15р., що направлялася відповідачу на адресу вказану в позовній заяві та повернулася на адресу суду з відміткою пошти "за закінченням терміну зберігання".

Згідно п. п. 4.1.1 п. 4.1. Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України № 1149 від 12.12.2007р. нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку) місцевої - Д+2, де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання.

ОСОБА_2 до п. 4.2. Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень та поштових переказів, затверджених наказом Міністерства транспорту та зв`язку України №1149 від 12.12.2007р. при пересиланні рекомендованої письмової кореспонденції зазначені в пункті 4.1 нормативні строки пересилання збільшуються на один день.

Судом перевірено адресу відповідача, згідно з наданого позивачем витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 30.11.15 року, місцезнаходження відповідача 61166, Харківська обл., м. Харків, пр. Леніна, 40, та саме на цю адресу надсилались процесуальні документи, а позивачем позовна заява.

ОСОБА_2 до вимог частин 1, 3 ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Як визначено у п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи й відсутність представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті.

Беручи до уваги, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обовязок доказування і подання доказів покладено на сторони, а також те, що ухвалою суду від 19.11.15р. сторін було повідомлено, що у разі неявки їх представників у судове засідання та ненадання витребуваних судом документів, суд має право розглянути справу за наявними в ній матеріалами, суд згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами без участі представника відповідача.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи позовної заяви, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, суд встановив наступне.

18 грудня 2006 року між Споживчим Товариством "Колос" - Постачальником (Відповідач) та Публічним акціонерним товариством "Золотоніський маслоробний комбінат" - Покупцем (Позивач) було укладено Договір купівлі-продажу електричної енергії №03-33-4-06 (Договір).

В п. 1.1 цього Договору передбачено "Постачальник зобов'язується погодинно продавати активну електричну енергію, а Покупець - приймати і сплачувати електричну енергію на умовах та в терміни, передбачені цим Договором".

Порядок і строки оплати між Позивачем та Відповідачем передбачено в п. З Додаткової угоди від 18.12.2006 року до Договору № 03-33-4-06 від 18.12.2006 року.

В квітні 2015 року Позивач перерахував Відповідачу 2017198,60 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 3568 від 29 квітня 2015 року - 1017198,60 грн., № 3362 від 22 квітня 2015 року - 350 000,00 грн., № 3112 від 15 квітня - 200 000,00 грн., № 2723 від 01 квітня 2015 року - 350 000,00 грн. та № 2918 від 08 квітня 2015 року, із яких 1 362 392,16 грн. - вартість спожитої електричної енергії, решта - попередня оплата за електроенергію, яка має бути поставлена в травні 2015 року.

Станом на 01 квітня 2015 року за Позивачем рахувалася сума переплати за фактично поставлену електричну енергію в березні 2015 року, в розмірі 537 488,33 грн., яка згідно п.5.4 Договору зараховується Відповідачем, як оплата за електричну енергію в наступному місяці.

Таким чином, станом на 01 травня 2015 року Покупець оплатив 1192 294,77 грн., як попередню оплату за електроенергію, яка буде поставлена в травні 2015 року.

ОСОБА_2 не виконав свої зобов'язання і не поставив електричну енергію у вказаний термін і ОСОБА_3 № 0311/е від 30 квітня 2015 року повідомив, що він припиняє продаж електричної енергії з 01 травня 2015 року.

Таким чином, сума передплати, становить 1192294,77грн., що підтверджується Актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.05.2015 року, який складений з дотриманням всіх норм діючого законодавства, підписаний уповноваженими особами та скріплений печатками Сторін.

З метою урегулювання спору Позивач на адресу Відповідача, яка зазначена в Договорі та в Єдиному державному реєстрі підприємств України направляв претензії з вимогою добровільно повернути суму передоплати, яка становить 1192294,77 гривень (а.с. 22, 24).

Однак до теперішнього часу Відповідач не поставив Товар та не повернув суму передоплати.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані сторонами та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобовязання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один субєкт господарювання (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший субєкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязків.

Господарські зобовязання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

ОСОБА_2 до ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

ОСОБА_2 до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобовязання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

ОСОБА_2 до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

ОСОБА_2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж.

Згідно п.2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 1192294,77 грн. заборгованості та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

ОСОБА_2 до вимог статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би підтверджував сплату заборгованості за договором у сумі 1192294,77 грн., суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 1192294,77 грн. заборгованості, правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, зважаючи на те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, судові витрати у даній справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 509, 525, 526, 598, 610-612, 625, 693 Цивільного кодексу України; ст.ст. 173, 174, 179, 193, 197 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 32, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути зі Споживчого Товариства "Колос" (61166, Харківська обл., місто Харків, ПРОСПЕКТ ЛЕНІНА, будинок 40, р/р 2384 в АТ "ОТП ОСОБА_4" м. Київ, МФО 300528, код 30236600, свідоцтво ПДВ №28305196 , ІПН01) на користь Публічного акціонерного товариства "Золотоніський маслоробний комбінат" (19700, м. Золотоноша, Черкаська область, вул. Г. Лисенко, 18, р/р 2895, в ПАТ "Креді ОСОБА_4" м. Київ, , Свідоцтво ПДВ №100337972, ІПН 31) суму передоплати в розмірі 1192294,77 грн., витрати по сплаті судового збору в розмірі 17 884,42 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.12.2015 р.

Суддя ОСОБА_3