ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

08.12.2015 Справа №905/2651/15

Суддя господарського суду Донецької області Кротінова О.В.

при секретарі судового засідання Хадієвій М.Ф.,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лакофарбовий завод «Аврора», м.Черкаси, ,

до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна промислова компанія «Хімресурс», м.Донецьк, ,

про стягнення 369 172,36 грн., -

за участю уповноважених представників:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: не зявився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Лакофарбовий завод «Аврора», м.Черкаси, звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна промислова компанія «Хімресурс», м.Донецьк, про стягнення 369 172,36 грн. суми основного боргу.

Позовні вимоги обґрунтовано порушенням відповідачем умов договору купівлі-продажу №1-ус/14 від 06.04.2012р., що виражено у не поставці оплаченого товару (уайт-спіриту), неповернення останнім суми передоплати позивачу, внаслідок чого утворилась заборгованість та виникли підстави для її стягнення у судовому порядку.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав у копіях: договір купівлі-продажу №1-ус/14 від 06.04.2012р.; листи відповідача №28.05/21 від 28.05.2013р. та №04.09/26 від 04.09.2013р.; лист позивача №1300 від 09.09.2013р.; претензія №587 від 29.04.2014р. із описом вкладення датованим 05.05.2014р. та фіскальним чеком №8647 від 05.05.2014р., а також розрахунок заборгованості від 16.09.2015р., платіжні доручення №559 від 03.06.2013р., №563 від 05.06.2013р., №3677 від 06.06.2013р., акт звірки взаємних розрахунків від 06.10.2015р.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст.530, п.2 ст.693 Цивільного кодексу України, ст.ст.174, 193, 216, 218, 220, 224, 225 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 2, 54-57 Господарського процесуального кодексу України.

02.11.2015р. позивачем через канцелярію суду надано супровідний лист №1266 від 30.10.2015р., яким додано лист Черкаської дирекції УДППЗ Укрпошта №407-Н від 28.10.2015р. щодо призупинення приймання для пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів Донецької та Луганської областей, які контролюються терористами, довіреність на представника ОСОБА_2, довідка №1265 від 30.10.2015р. щодо загальної суми здійснених оплат позивачем, лист №1261 від 30.10.2015р. про відсутність на розгляді іншого судді даних позовних вимог, витяг з ЄДРЮОФОП № від 28.10.2015р. на відповідача, скорочену інформаційну довідку з Єдиного реєстру підприємств, щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство щодо відповідача №62145 від 28.10.2015р., копії актів приймання-передачі уайт-спириту від 17.04.2012р., від 26.04.2012р., від 30.05.2012р., від 12.06.2012р., від 20.06.2012р., від 01.07.2012р., від 16.07.2012р., від 24.07.2012р., від 21.08.2012р., від 15.10.2012р., від 21.03.2013р., від 27.05.2013р.; 04.11.2015р. надіслано телеграфом клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату.

Представник позивача у судових засіданнях наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі, підтримав нормативне підґрунтя, означене у поданій позовній заяві; надав із супровідним листом №1015 від 07.12.2015р. платіжні доручення та банківські виписки у підтвердження опал у межах договору купівлі-продажу №1-ус/14 від 06.04.2012р..

Представник відповідача в судове засідання не зявився, витребуваних судом документів не надав.

Як зазначено в п.3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.11 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неявка у судове засідання однієї із сторін, належним чином повідомленої про час та місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені ч.1 ст.77 ГПК України. При цьому, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Так, враховуючи обєктивні обставини складної ситуації у державі, суть спору, загальну тривалість розгляду справи, а також належне забезпечення з боку суду можливості позивача та відповідача для реалізації своїх процесуальних прав, в тому числі шляхом направлення поштою (іншим належним засобом звязку) відповідних доказів до суду, з огляду на таке суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи та існуючою можливість розглянути спір за наявними в справі матеріалами, у цьому судовому засіданні відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідив матеріали справи та оцінив подані докази за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

06.04.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лакофарбовий завод «Аврора» (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційна промислова компанія «Хімресурс» (Продавець) укладено договір купівлі-продажу №1-ус/14 строком дії у відповідності до п.8.4 даного правочину до 31.12.2012р., а в частині взаєморозрахунків до їх повного завершення.

Пунктом 8.5 договору встановлено автоматичне продовження дії угоди щоразу на рік, у разі відсутності письмової заяви однієї із сторін про його припинення.

Оцінивши зміст договору №1-ус/14 від 06.04.2012р., з якого виникли цивільні права та обовязки сторін, суд дійшов висновку, що укладений правочин за своєю правовою природою є договором поставки, який підпадає під правове регулювання норм статті 712 Цивільного кодексу України та статей 264-271 Господарського кодексу України. В частині, що не суперечить договору до вказаного правочину також застосовуються норми Цивільного кодексу України, які регулюють правила купівлі-продажу (статті 655-697 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з приписів ст.180 Господарського кодексу України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частиною 2 даної норми матеріального права встановлено, що господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Враховуючи наведені норми Цивільного кодексу України та ст.180 Господарського кодексу України, істотними умовами договору купівлі-продажу, зокрема, є предмет, ціна, строк дії договору.

Відповідно до ч.4 ст.180 Господарського кодексу України умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості.

Таким чином в силу статті 655 Цивільного кодексу України, ст.180 Господарського кодексу України, пункту 1.1 договору, сторони погодили зобовязання Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна промислова компанія «Хімресурс» передати Товариству з обмеженою відповідальністю «Лакофарбовий завод «Аврора» ву власність нафтопродукти належної якості, а Покупець придбати і здійснити оплату у терміни і на умовах передбачених договором.

Згідно п.2.2 договору асортимент, кількість, ціна кожної партії товару визначаються у специфікаціях, що є невідємною частиною правочину.

Загальна кількість товару, поставленого однією партією, може відрізнятись від передбаченої специфікацією, але не більш +-20 відсотків (п.2.3 договору).

Кількість товару, що постачається Продавцем та приймається Покупцем, вказується у залізничній накладній та є кінцевою та обовязковою для обох сторін (п.2.4 договору).

Відповідно до п.2.5 договору загальна кількість товару визначається виходячи з кількості товару, поставленого Продавцем Покупцеві протягом терміну дії даного договору.

За змістом п.4.1 договору Покупець здійснює оплату з відстрочкою платежу до пяти днів за товар шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця на підставі даного договору і специфікацій до нього, за узгодженням із Продавцем.

Пунктом 4.3 договору передбачено, що у разі зміни конюктури ринку, курсу гривні до іноземних валют, собівартості товару, тощо Продавець залишає за собою право на зміну ціни товару шляхом підписання відповідної специфікації. У випадку відмови Покупця підписати таку нову специфікацію зі зміненою ціною Товару Продавець має право відмовити у відвантаженні товару та повернути грошові кошти Покупцю на протязі пяти банківських днів з моменту отримання від Покупця відповідного листа про повернення грошових коштів.

Датою постачання товару вважається дата підписання акта прийому-передачі товару або дата видачі видаткової накладної в залежності від того, який із зазначених документів був складений.

Листом №28.05/21 від 28.05.2013р. відповідач повідомив позивача про наявність можливості поставити уайт-спірит у кількості 120 тн. виробництва (мовою оригіналу): «Шебелинского НПЗ» за ціною 10800,00 грн. із залізничним тарифом та просить здійснити передоплату у розмірі 550 000,00 грн., при цьому гарантуючи відвантаження 05.06.2013р. 60 тн. та 20.06.2013р. 60 тн.

З огляду на таке, приймаючи до уваги умови договору купівлі-продажу №1-ус/14 від 06.04.2012р., згідно платіжних доручень №559 від 03.06.2013р., №563 від 05.06.2013р., №3677 від 06.06.2013р. позивач перерахував відповідачу суму у загальному розмірі 490 000,00 грн.

Разом з тим, листом №04.09/26 від 04.09.2013р. відповідач визначив можливість поставки товару у кількості 60тн. за ціною 11 850,00 грн. із залізничним тарифом, гарантувавши відвантаження у вересні місяці.

Відповідно до статей 4-2, 4-3 Господарсько процесуального кодексу України правосуддя у господарських судах здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом та на засадах змагальності.

Статтею 33 Господарсько процесуального кодексу України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовими доказами за визначенням статей 32-36 Господарсько процесуального кодексу України слід вважати документи, які можуть підтвердити або спростувати обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права і обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також з дій осіб, що не передбачені актами цивільного законодавства, але за аналогією породжують цивільні права і обовязки.

Згідно із ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Виходячи з положень договору №1-ус/14 від 06.04.2012р., з урахуванням його п.8.5, та наявності перемов сторін шляхом листування у 2013р., вбачаються правовідношення сторін на підставі та у межах означеної угоди.

Шляхом звернення відповідачем до позивача з листом №28.05/21 від 28.05.2013р. та перерахуванням останнім певної суми грошових коштів, сторони погодили асортимент, кількість, ціну та строк поставки уайт-спіриту у кількості 120 тн. виробництва (мовою оригіналу): «Шебелинского НПЗ» за ціною 10800,00 грн. із залізничним тарифом 05.06.2013р. 60 тн. та 20.06.2013р. 60 тн.

Дане не суперечить суті зобовязань та приписам матеріального права України.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та не спростовано у порядку ст.ст.32-36 Господарського процесуального кодексу України, поставка вказаної партії товару в порушення статей 525 та 526 Цивільного кодексу України, які передбачають, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, причому одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, не відбулась.

Статтею 662 Цивільного кодексу України передбачений обовязок продавця щодо передачі покупцю товару, визначеного договором, у строк, відповідно до ст.663 Цивільного кодексу України, встановлений укладеним правочином.

Згідно з п.2 ст.693 Цивільного кодексу України, якщо продавець, отримавши суму попередньої оплати, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передачі оплачених товарів або повернення суми попередньої оплати.

Позивач, визначаючи зарахування суми в розмірі 120 827,64 грн. в рахунок погашення заборгованості за раніше поставлений товар, звернувся до відповідача з претензією №587 від 29.04.2014р. про повернення суми попередньої оплати товару у розмірі 369 172,36 грн., що підтверджує опис вкладення до цінного листа датований 05.05.2014р. разом із фіскальним чеком №8647 від 05.05.2014р., копії яких містять матеріали справи.

Отже, у відповідності до умов спірного договору та вимог ст. 530 Цивільного кодексу України, право вимоги у Позивача на момент подачі позову є наявним.

На підставі викладеного, оскільки, відповідачем фактично не поставлено товар на суму перераховану позивачем, сума, набута відповідачем як оплата за уайт-спірит відповідно до умов наведеного договору, тобто за наявності правової підстави, у розмірі 369 172,36 грн. повинна бути повернута останньому у розумінні вищенаведених норм права.

Враховуючи зазначене, вимоги позивача щодо стягнення 369 172,36 грн. не суперечать законодавству та підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу з урахуванням норм статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1, 2, 4-2, 4-3, 22, 32-38, 43, 49, 75, ст.ст.82-85Господарського процесуального кодексу України, суд ,-

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Лакофарбовий завод «Аврора», м.Черкаси, до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна промислова компанія «Хімресурс», м.Донецьк, про стягнення 369 172,36грн. суми основного боргу, задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційна промислова компанія «Хімресурс» (83087, м.Донецьк, Куйбишевський район, вул.Бакинських комісарів, б.115, , р/р0571 у Донецькій дирекції ПАТ «Банк Камбіо», МФО 380399) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лакофарбовий завод «Аврора» (18030, Черкаська область, м.Черкаси, Придніпровський район, вул.Будіндустрії, б.3, , р/р3191 у Черкаському ГРУ ПАТ КБ «ПриватБанк», МФО 354347) 369 172,36 грн. суми основного боргу, а також відшкодування сплаченого судового збору в розмірі 5 537,59 грн.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. У судовому засіданні 08.12.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

5. Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня його оголошення. Зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.ст.84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

6. Повний текст рішення складено та підписано 11.12.2015р.

Суддя О.В. Кротінова