ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.12.2015 Справа № 920/1642/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтермаштрейдінг",

м. Харків;

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання", м. Суми;

про стягнення 179 473 грн. 99 коп.

СУДДЯ ДЖЕПА Ю.А.

За участю представників сторін:

від позивача: не прибув;

від відповідача: Сафронов М.А. (довіреність 12-49/1515 від 02.09.2015);

при секретарі судового засідання Куриленко О.В.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача 179 473 грн. 99 коп. заборгованості, з яких: 92 523 грн. 77 коп. основного боргу, відповідно до укладеного між сторонами договору № 8/1300071 від 26.04.2013, 7 987 грн. 45 коп. пені, 6 132 грн. 04 коп. 3% річних, 72 830 грн. 73 коп. інфляційних втрат, а також судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Представник позивача в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судове засідання надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову. Крім цього заявив, що до вимог про стягнення неустойки застосовується спеціальний строк позовної давності, який дорівнює 1 календарний рік.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачу та відповідачу для підготовки до судового засідання та подання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

26.04.2013 між позивачем та відповідачем укладено договір № 8/1300071.

Відповідно до умов Договору, постачальник зобов'язується поставити обладнання, згідно Специфікації № 1 та виконати пуско-налагоджувальні роботи та консультаційні послуги - Специфікація № 2.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що загальна сума Договору складає 935 237,70 гривень, в т.ч. ПДВ - 155 872,95 грн. Загальна сума Договору включає в себе вартість обладнання (925 237,68 грн.) з ПДВ, та Роботи (10 000,02 грн.) з ПДВ.

Згідно п. 2.2. Договору № 8/1300071 від 26.04.2013, Замовник сплачує 100% вартості Договору на банківський рахунок Постачальника в наступному порядку:

2.2.1. 185 047,54 грн - 20% вартості «Обладнання» (Специфікація № 1 Додаток № 1 до Договору) сплачується авансовим платежем на протязі 14 календарних днів після підписання договору.

2.2.2. 555 142,60 - 60% вартості «Обладнання» (Специфікація № 1 Додаток № 1 до Договору) сплачується авансовим платежем на протязі 14 календарних днів після повідомлення Замовника о готовності к відвантаженню обладнання на заводі виготовлювачі POLYSOUDE S.A.S., Франція.

2.2.3. 185 047,54 грн. - 20% вартості «Обладнання» (Специфікація № 1 Додаток № 1 до Договору) сплачується платежем на протязі 7 календарних днів після підписання Сторонами «Акта виконаних робіт» та не пізніше 20 днів після постачання «Обладнання». (Строк оплати - 17.11.2013).

2.2.4. 10 000,02 грн. - 100 % вартості «Робіт» (Специфікація № 2 Додаток № 2 до Договору) сплачується платежем на протязі 7 календарних днів після підписання Сторонами «Акта виконаних робіт».

Позивач в позовній заяві зазначає, що 31.05.2013 ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче Об'єднання», згідно умов Договору № 8/1300071 від 26.04.2013 перерахувало передплату у розмірі 185 047 гривень 54 копійок.

29.07.2013, згідно умов Договору, відповідач сплатив 555 142 гривні 61 копійку.

28.10.2013 на виконання умов Договору № 8/1300071 від 26.04.2013 був поставлений товар Замовнику, зазначений у Специфікації № 1, що підтверджується видатковою накладною № РН- 0000119 від 28.10.2013.

З матеріалів справи вбачається, що 31.10.2013 був підписаний акт виконаних робіт по пуско-налагоджувальні установки приварки труб к трубним дошкам камерного типу через отвір М30, згідно Договору № 8/1300071 від 26.04.2013 на суму 10 000,02 грн. з ПДВ.

14.01.2014 відповідач розрахувався за виконані роботи, та 17.02.2014 частково сплатив борг у сумі 92 532 грн. 77 коп.

Отже, в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наявність станом на 13.10.2014 заборгованості ПАТ "Сумське НВО" за договором № 8/1300071 від 26.04.2013 за несплачене Обладнання в сумі 92 532 грн. 77 коп.

Заслухавши представників сторін, проаналізувавши матеріали даної справи, умови укладеного між сторонами Договору та чинного цивільного законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Частина 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно зі ст. 629 ЦК України, Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідачем не подано аргументованих заперечень проти вимог позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення 92 523 грн. 77 коп. основного боргу суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В обґрунтування позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені позивач зазначає, що відповідачем в порушення умов договору не було проведено розрахунків.

Підпунктом 8.2. вищевказаного договору передбачено, що при порушенні строків оплати (п. 2.2.2, п. 2.2.3) Замовник сплачує Постачальнику пеню в розмірі 0.1% від суми заборгованості, за кожний день прострочення, але не більше 5% від вартості простроченого платежу.

Тому, позивачем заявлені вимоги по стягненню пені в розмірі 7 987 грн. 45 коп.

Разом з цим, з заяви відповідача про застосування строку позовної давності та матеріалів справи вбачається, що на день звернення до суду із даною позовною заявою спеціальний строк позовної давності по стягненню пені сплив.

За статтею 256 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Стаття 258 Цивільного кодексу України встановлює, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України скорочена позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Частина 3 ст. 267 Цивільного Кодексу України встановлює, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Представник відповідача у судовому засіданні надав відповідну заяву.

Згідно з частиною 4 ст. 267 Цивільного Кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Судом встановлено, що спеціальний строк позовної давності в один рік, протягом якого позивач мав право звернутися з вимогою про стягнення неустойки (штрафу, пені) (за період з 08.11.2013 по 07.05.2014) сплив. А позовна заява надіслана до суду лише 22.10.2015.

Враховуючи вищевикладене, у зв'язку з пропущенням спеціального строку позовної давності, суд відмовляє в задоволенні вимоги щодо стягнення пені.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по Договору № 8/1300071 від 26.04.2013 позивач просить стягнути з відповідача 6 132 грн. 04 коп. 3% річних, 72 830 грн. 73 коп. інфляційних втрат.

Господарський суд, здійснивши оцінку доказів, на яких ґрунтуються відповідні розрахунки позивача, з урахуванням встановлених у даній справі обставин, дійшов висновку про їх неправильність, а тому самостійно визначає суми інфляційних втрат та 3% річних.

Таким чином, суд здійснює розрахунок сум інфляційних втрат та 3% річних, виходячи з вказаних даних за допомогою програмного комплексу Інформаційно-правової системи "ЛІГА-ЗАКОН: ЕЛІТ 9.4.1", ТОВ "Інформаційно-аналітичний центр "ЛІГА", ТОВ "ЛІГА ЗАКОН", 2015.

За розрахунком суду (період прострочення грошового зобов'язання: з 08.11.2013 по 16.02.2014 та з 17.02.2014 по 05.10.2015) сума 3% річних, яка підлягає задоволенню, складає 5 970 грн. 57 коп., інфляційних втрат (за період прострочення грошового зобов'язання: з 08.11.2013 по 16.02.2014 та з 17.02.2014 по 31.07.2015) - 69 947 грн. 97 коп.

Порушенням зобов'язання, в розумінні ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Суд вважає за необхідне застосувати у даному випадку приписи ст. 611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимоги кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги стосовно нарахування 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають частковому (згідно розрахунку суду)задоволенню на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, а саме - в сумі 2 528 грн. 53 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 610, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України ст. ст. 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання" (вул. Горького, 58, м. Суми, 40004; код 05747991) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтермаштрейдінг" (вул. Данилевського, 27, кв. 11, м. Харків, 61058, код 35477006) 92 523 грн. 77 коп. основного боргу, 5 970 грн. 57 коп. 3% річних, 69 947 грн. 97 коп. інфляційних втрат, 2 528 грн. 53 коп. відшкодування витрат зі сплати судового збору.

3. В частині стягнення 105 грн. 58 коп. 3% річних та 2 627 грн. 61 коп. інфляційних втрат -відмовити.

4. В частині стягнення 7 987 грн. 45 коп. пені - відмовити.

5. Видати наказ після набрання рішенням законної сили

Повне рішення складено 14.12.2015

СУДДЯ Ю.А. ДЖЕПА