ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.12.15 Справа № 904/10025/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Генезіс-Україна Інжинірінг", м. Дніпропетровськ

до Приватного підприємства "Агрофірма КАТЕРИНІВСЬКА 1", с. Катеринівка, Нікопольський район, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості

Суддя Ярошенко В.І.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1 - представник за дов. б/н від 01.08.14

від відповідача: ОСОБА_2 - представник за дов. б/н від 26.11.15

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Генезіс-Україна Інжинірінг" звернулось до Господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємства "Агрофірма Катеринівська 1" про стягнення основного боргу у розмірі 450000 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором позики № 1/2909 від 29.09.2015 в частині повного та своєчасного повернення фінансової допомоги.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 18.11.2015 порушено провадження у справі та її розгляд призначено на 07.12.2015.

30.11.2015 через канцелярію Господарського суду Дніпропетровської області від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він зазначив, що визнає позовні вимоги у повному обсязі та просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

У судовому засіданні 07.12.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

29.09.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Генезіс-Україна Інжинірінг" (далі - позивач, позикодавець) та Приватним підприємством "Агрофірма Катеринівська 1" (далі - відповідач, позичальник) було укладено договір позики № 1/2909 (поворотної фінансової позики) (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору позикодавець надає позичальнику поворотну фінансову допомогу (далі - позика) у розмірі 1400000 грн., а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошей після закінчення терміну позики.

Позика надається позичальнику на безкоштовній основі без сплати будь-яких відсотків позикодавцеві, без мети позикодавця в отриманні прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів (п. 1.2 договору).

Згідно з п. 2.2 договору позичальник зобов'язується повернути суму позики позикодавцеві не пізніше 29 жовтня 2015 (включно).

Позичальник має право повертати позику частинами і достроково (п. 2.3 договору).

На виконання умов договору, позивач надав відповідачеві позику на суму 1400000 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень від 30.09.2015 № 130 на суму 200000 грн., від 30.09.2015 № 129 на суму 248750 грн., від 30.09.2015 № 1063 на суму 201250 грн., від 30.09.2015 № 1062 на суму 250000 грн., від 30.09.2015 № 1061 на суму 300000 грн. та від 01.10.2015 № 1066 на суму 200000 грн. (арк. с. 8-15).

30.10.2015 між ПП "Агрофірма Катеринівська 1" (далі - продавець) та ТОВ "Генезіс-Україна Інжинірінг" (далі - покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 1/3010.

Відповідно до п. 1.1 договору купівлі-продажу продавець зобов'язується, в порядку та на умовах, визначених цим договором, передати у власність покупцю сільськогосподарську продукцію власного виробництва - огірки тепличні (далі - товар), у кількості 60 тон, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах цього договору.

Згідно з п. 2.3 договору купівлі-продажу загальна сума договору складає 950000 грн.

Продавець поставляє покупцю товар в лютому-червні 2016 року (п. 4.1 договору купівлі-продажу).

30.10.2015 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Генезіс-Україна Інжинірінг» (далі - сторона 1) та Приватним підприємством «Агрофірма Катеринівська 1» (далі - сторона 2), у відповідності до ст. 601 Цивільного кодексу України, було укладено угоду про залік зустрічних однорідних (грошових) вимог (далі - Угода), строк яких наступив і які виникли:

1. Вимоги сторони 1 до сторони 2:

- з договору позики №1/2909 (поворотної фінансової допомоги) від 29 вересня 2015 року (сума заборгованості на момент укладення цієї Угоди складає 1 400 000 грн.).

2. Вимоги сторони 2 до сторони 1:

- з договору №1/3010 від 30 жовтня 2015 купівлі - продажу (сума заборгованості на момент укладення цієї Угоди складає - 950 000 грн.).

Пунктом 3 даної Угоди встановлено, що вимоги по вищезазначеним цивільно-правовим угодам погашаються на суму 950 000 грн.

Заборгованість сторони 1 перед стороною 2 за договором №1/3010 від 30 жовтня 2015 купівлі - продажу після підписання цієї Угоди буде ліквідована повністю.

Заборгованість сторони 2 перед стороною 1 за договором позики №1/2909 (поворотної фінансової допомоги) від 29 вересня 2015 року після підписання цієї Угоди складатиме 450000 грн.

Відповідно до п. 4 цією Угодою сторони підтверджують відсутність будь - яких взаємних претензій по належному та якісному виконанню вищезазначених Договорів в частині заборгованостей, що погашаються.

Ця Угода набирає чинності з моменту підписання її представниками обох сторін (п. 5 Угоди).

На момент розгляду даної справи, відповідачем сума заборгованості перед позивачем у розмірі 450000 грн. залишається несплаченою.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України (далі ГК України), господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст.1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 601 ЦК України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги.

Згідно з приписами ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України цивільні та господарські зобовязання мають бути виконані належним чином відповідно до закону та договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 5 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

На час розгляду спору у господарському суді відповідачем не заперечено факт отримання грошових коштів від позивача згідно представлених платіжних доручень та не надано доказів повного їх повернення відповідачеві на суму 450000 грн., а відтак, позовна вимога про стягнення з відповідача суми основного боргу підлягає задоволенню у повному обсязі у розмірі 450000 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, стягуються з відповідача на користь позивача у розмірі 6750 грн.

Керуючись ст. ст. 22, 44, 49, 78, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Агрофірма Катеринівська 1" (53300, Дніпропетровська область, Нікопольський район, с. Катеринівка, вул. Київська, 11а; ідентифікаційний код 32328787) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Генезіс-Україна Інжинірінг" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Леніна, 36; ідентифікаційний код 35985812) основний борг у розмірі 450000 грн. та 6750 грн. витрат зі сплати судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 08.12.2015

Суддя ОСОБА_3