ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

16 грудня 2015 року Справа № 25/5005/3077/2012
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Губенко Н.М.,
суддів:Барицької Т.Л.,
Картере В.І.,
перевіривши касаційну скаргуКомунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради
на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.07.2015
та на рішеннягосподарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2015
у справі№25/5005/3077/2012 господарського суду Дніпропетровської області
за позовомПрокурора міста Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради, в особі Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради
доОб'єднання співвласників багатоквартирного будинку "Каверіна 1"
про стягнення 247 901,46 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подана повторно, 10.11.2015 (відповідно до штампу канцелярії Дніпропетровського апеляційного господарського суду на титульному аркуші касаційної скарги) Комунальним підприємством "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради (далі - скаржник) касаційна скарга №2673 від 05.08.2015 на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.07.2015 та на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2015 у справі №25/5005/3077/2012 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 ГПК України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Порядок сплати та розміри ставок судового збору встановлено Законом України "Про судовий збір".

З 01.09.2015 набрав чинності Закон України від 22.05.2015 № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесено зміни до Закону України "Про судовий збір", зокрема, в частині розміру ставок судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (далі- Закон) судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону, у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги (10.11.2015), визначено, що за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір сплачується у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону "Про судовий збір", в редакції чинній на момент подання позовної заяви 02.04.2012), за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір сплачується у розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" мінімальна заробітна плата станом на 1 січня становила 1073,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи №25/5005/3077/2012, прокурор міста Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради, в особі Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради звернувся з позовною заявою до господарського суду Дніпропетровської області про стягнення з ОСББ "Каверіна 1" заборгованості за договором на відпуск теплової енергії для потреб опалення №356 від 01.12.2008 у розмірі 247 901,46 грн. за період з грудня 2008 року по грудень 2010 року.

Останнім рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2015 у справі №25/5005/3077/2012, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.07.2015 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Комунальне підприємство "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради, не погодившись з прийнятими судовими актами, звернулось із вказаною касаційною скаргою до суду касаційної інстанції, відповідно до прохальної частини якої просить скасувати рішення та постанову, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Згідно з п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 №484- VIII) Законом передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарги на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

Отже, заявник касаційної скарги повинен був сплати судовий збір, виходячи зі ставок, що визначені підпунктом 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" та враховуючи п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.11.2015 № 01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір", тобто 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, що становить 5949,62 грн. (4958,02 грн. (судовий збір за подання позовної заяви) х 120%).

Натомість звертаючись до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.07.2015 та на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2015 у справі №25/5005/3077/2012, скаржник наведеного вище не врахував і сплатив судовий збір в меншому ніж було потрібно розмірі, а саме, 4462,22 грн. (платіжне доручення №411 (#97905772 від 12.08.2015 на суму 852,60 грн., платіжне доручення №233 (#95893339) від 21.07.2015 на суму 1728,00 грн., квитанція №0.0.458494020.1 від 09.11.2015 на суму 1881,62 грн.), що є підставою для повернення скаржнику поданої касаційної скарги на підставі п. 4 ч.1 ст. 1113 ГПК України.

З огляду на те, що касаційна скарга повертається скаржникові на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України, клопотання скаржника про відновлення процесуального строку на оскарження прийнятих у даній справі судових рішень, колегією суддів не розглядається.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 86, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства "Теплоенерго" Дніпропетровської міської ради на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.07.2015 та на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.03.2015 у справі №25/5005/3077/2012 повернути скаржнику без розгляду.

Справу №25/5005/3077/2012 повернути до господарського суду Дніпропетровської області.

Головуючий суддя Н.М. Губенко

Судді: Т.Л. Барицька

В.І. Картере