РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.12.2015Справа №910/28894/15
За позовом Київського національного музею російського мистецтва

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Ідея»

про стягнення 1 152,99 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача: Вінніченко Т.В. представ. за дов.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явлені вимоги про стягнення суми заборгованості за договором про закупівлю товарів за державні кошти №75-462-16 від 05.12.2013 у розмірі 1 152,99 грн., а саме: 606,07 грн. основного боргу-вартості непоставленої продукції, 152,09 грн. відсотків за користування чужими коштами, 348,49 грн. інфляційних втрат за період з 01.07.2014 по 15.09.2015, 46,34 грн. пені за період з 01.07.2014 по 31.12.2014 прострочення виконання зобов'язання по договору про закупівлю товарів за державні кошти № 75-462-16 від 05.12.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2015 порушено провадження у справі № 910/28894/15, розгляд справи призначено на 01.12.2015.

У судовому засіданні 01.12.2015 представник позивача подав документи для долучення до матеріалів справи та письмові пояснення. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав своє зобов'язання щодо своєчасної та в повному обсязі поставки оплачених періодичних видань по договору №75-462-16 від 05.12.2013, на вимогу замовника передоплату не повернув, яку позивач просить стягнути в судовому порядку відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України.

Ухвалою суду від 01.12.2015 розгляд справи відкладено на 15.12.2015.

У судовому засіданні 15.12.2015 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, в засідання суду 01.12.2015 та 15.12.2015 свого представника не направив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином, тому справа розглядається за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

05.12.2013 між позивачем (замовник за договором) та відповідачем (виконавець) був укладений договір поставки № 75-462-16 за умовами якого виконавець зобов'язався у 2014 році поставити замовнику товар, зазначений у Специфікації, а замовник - прийняти і оплатити товар: видання періодичні.

Відповідно до п.3.1 договору сторони визначили, що ціна договору складає 4578,82 грн.

Згідно п.4.1 договору, розрахунки проводяться шляхом попередньої оплати; виконавець протягом 10 днів з дня надходження коштів, як попередньої оплати підтверджує їх використання, згідно з актом про прийняття передплати.

На виконання умов договору позивач за платіжним дорученням №170 від 06.12.2013 перерахував на рахунок відповідача суму 4578,82 грн. в якості передплати за періодичні видання згідно договору № 75-462-16 від 05.12.2013.

Позивач вказує, що відповідач свої зобов'язання по договору виконав лише частково, а саме після отримання попередньої оплати непоставленими залишились періодичні видання: код 1122 «ДИ-Диалогискусств 1/2014, вартістю 104,80 грн., код 2249 «Искусство/Theartmagazine» 1/2014, вартістю 332,71 грн., код 33113 «Третьяковская галерея» 1/2014, вартістю 168,56 грн., загальна вартість видань, що не поставлені, складає 606,07грн.

З матеріалів справи вбачається, що листом № 1/233-5а від 18.06.2015 позивач звертався до ТОВ «НВП «Ідея» з вимогою повернення коштів за непоставлені видання, у т.ч. по договору № 75-462-16 згідно замовлення № 36121 від 05.12.2014.

У відповідь на вказану вимогу відповідач листом № 345 від 24.06.2015 повідомив, що строки поставки не були дотримані у зв'язку із зміною курси гривні до іноземної валюти, введення додаткового податкового навантаження на митне оформлення даної категорії товарів, що унеможливило господарську діяльність товариства в нормальному режимі.

В подальшому позивач претензією № 1/252-5а від 06.07.2015 звертався до відповідача з вимогою термінового погасити заборгованість, у т.ч. у сумі 606,07 грн. по договору № 75-462-16 від 05.12.2013. вказана вимога залишена відповідачем без реагування.

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу статті 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитись від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Частиною другою статті 693 ЦК України передбачено право покупця у разі порушення продавцем строку передання йому попередньо оплаченого товару або пред'явити вимогу про передання оплаченого товару, або вимагати повернення суми попередньої оплати (тобто відмовитися від прийняття виконання).

Зі змісту зазначеної норми права вбачається, що умовою її застосування є неналежне виконання продавцем свого зобов'язання зі своєчасного передання товару покупцю, а у разі настання такої умови покупець має право діяти альтернативно, тобто або вимагати передання оплаченого товару від продавця, або вимагати повернення суми попередньої оплати.

Можливість обрання певно визначеного варіанта правової поведінки боржника є виключно правом покупця, а не продавця.

Враховуючи, що Специфікацією № 36121 (додаток до договору) було визначено, що титульний термін передплати складає 6 місяців: січень-червень 2014, строк поставки оплаченої продукції настав 30.06.2014.

Докази поставки товару, у т.ч. у визначені строки на всю суму отриманої відповідачем попередньої оплати по договору у матеріалах справи відсутні.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача у сумі неповерненої попередньої оплати по договору складає 606,07 грн.

Доказів оплати відповідачем вказаної суми боргу, в тому числі в установлені договором строки, суду не надано.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань є порушенням умов договору поставку № 75-462-16 від 05.12.2013р., вимог чинного законодавства Україна.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Пунктом 7.2 договору визначено, що у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобов'язань при закупівлі товару за бюджетні кошти виконавець сплачує замовнику штрафні санкції у розмірі 120 % від облікової ставки НБУ за кожен день прострочення поставки, а у разі здійснення попередньої оплати виконавець, крім сплати зазначених штрафних санкцій, повертає замовнику кошти з урахуванням індексу інфляції.

За невиконання зобов'язань щодо поставки товару позивачем нараховано 348,49 грн. інфляційних втрат за період з 01.07.2014 по 15.09.2015, 46,34 грн. штрафу за період з 01.07.2014 по 31.12.2014 прострочення виконання зобов'язання на підставі п.7.2 договору, які після перевірки розрахунку позивача задовольняються судом в частині стягнення 331,49 грн. інфляційних втрат та 46,34 грн. штрафу за вказаний період.

Вимоги позивача в частині стягнення 152,09 грн. відсотків за користування чужими коштами відповідно до ст. 536 ЦК України, судом не задовольняються, виходячи з наступного.

Частиною 3 статті 693 ЦК України передбачено, що на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати.

Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

При цьому, умовами укладеного між сторонами договору поставки № 75-462-16 від 05.12.2013 розмір і порядок нарахування процентів за користування чужими грошовими коштами не передбачено.

Відповідач письмового відзиву, свого контррозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в частині стягнення 606,07 грн. основного боргу, 331,49 грн. інфляційних втрат та 46,34 грн. штрафу. В решті позову належить відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробниче підприємство «Ідея» (04070, м.Київ, вул.Борисоглібська, 16-А, кв.2, ) на користь Київського національного музею російського мистецтва (01004, м.Київ, вул.Терещенківська, буд. 9, ) 606 (шістсот шість) грн. 07 коп. основного боргу, 331 (триста тридцять одну) грн. 49 коп. інфляційних втрат та 46 (сорок шість) грн. 34 коп. штрафу, 1039 (одну тисячу тридцять дев'ять) грн. 38 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

2. В решті позову відмовити.

Суддя О.М.Ярмак