РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2015Справа №910/25489/15

За позовом ОСОБА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Камілла"

треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

1. ОСОБА_2

2. ОСОБА_3

3. ОСОБА_4

4. Головне управління юстиції в особі Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району

про визнання недійсними рішень, визнання недійсними редакцій статуту та скасування реєстраційних дій

Суддя Цюкало Ю.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_5 (представник за довіреністю);

від третьої особи 1: ОСОБА_6 - за довіреністю від 26.01.2015р.;

ОСОБА_7 - за довіреністю від 06.02.2015р.;

від третьої особи 3: ОСОБА_8 (представник за довіреністю);

від відповідача та третіх осіб: 2 та 4 - не з'явились.

В судовому засіданні 09 грудня 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суть спору:

У вересні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Камілла" (відповідач) про визнання недійсними рішень, визнання недійсними редакцій статуту та скасування реєстраційних дій, в якій, зокрема, позивач просить суд:

- визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Камілла» (03187, м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 13-Б, ) про збільшення статутного фонду товариства до 10 000 000,00 (десяти мільйонів) гривень оформлених протоколом № 17-01/2008 від 17.01.2008 року;

- визнати недійсним редакцію статуту Товариства з обмеженою відповідальністю зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Камілла» (03187, м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 13-Б, ), затвердженого загальними зборами оформлених протоколом № 17-01/2008 від 17.01.2008 року;

- скасувати реєстраційну дію вчинену державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 31.01.2008 року № 019860;

- визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Камілла» (03187, м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 13-Б, ) про збільшення статутного фонду товариства до 20 000 000, 00 (двадцяти мільйонів) гривень оформлених протоколом № 19-09/2008 від 19.09.2008 року;

- визнати недійсним редакцію статуту Товариства з обмеженою відповідальністю зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Камілла» (03187, м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 13-Б, ) затвердженого загальними зборами оформлених протоколом № 19-09/2008 від 19.09.2008 року;

- скасувати реєстраційну дію вчинену державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві 23.09.2008 року № 019860;

- визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Камілла» (03187, м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 13-Б, ) про вихід учасника товариства та перерозподіл часток товариства оформлених протоколом № 02-12/2014 від 17.12.2014 року;

- визнати недійсним редакцію статуту Товариства з обмеженою відповідальністю зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Камілла» (03187, м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 13-Б, ) затвердженого загальними зборами оформлених протоколом № 02-12/2014 від 17.12.2014 року;

- скасувати реєстраційну дію вчинену державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві 14.01.2015 року № 2019860.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 910/25489/15. Розгляд справи призначено на 19.10.2015р.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.10.2015р., відповідно до ст.ст. 27, 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи було відкладено на 09.11.2015р. та залучено до участі у справі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, Головне управління юстиції в особі Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району.

Судове засідання, призначене на 09.11.2015р., не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Цюкало Ю.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2015р. розгляд справи призначено на 25.11.2015р.

06.11.2015р. через відділ діловодства Господарського суду м. Києва ФОП ОСОБА_7 було подано клопотання про залучення останнього до участі у справі третьої особи та зупинення провадження у справі.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2015р. судом відмовлено в задоволенні клопотань ФОП ОСОБА_7 про залучення останнього до участі у справі третьої особи та про зупинення провадження у справі.

В судовому засіданні 25.11.2015 року представник третьої особи-1 заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи, усне клопотання про відвід судді та усне клопотання про витребування доказів.

Ухвалами Господарського суду міста Києва від 25.11.2015р. судом відхилено усні клопотання про відкладення розгляду справи та про відвід судді.

По справі № 910/25489/15 судом, за усним клопотанням представника третьої особи-1, заявленим в судовому засіданні 25.11.2015р., у відповідності до вимог до частини 7 статті 811 Господарського процесуального кодексу України, ухвалено здійснювати по справі фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.11.2015р. розгляд справи відкладено до 02.12.2015р., відкладено розгляд заявленого третьою особою-1 клопотання «Про витребування доказів» до наступного судового засідання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2015р. судом відхилено усну заяву третьої особи-1 «Про відвід судді».

Окрім того, вже іншою ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.12.2015р. судом відмовлено в задоволенні клопотань представника третьої особи-1 про: «Витребування доказів», «Про призначення експертизи», «Про припинення провадження у справі» і «Про залишення позовної заяви без розгляду та її повернення». Вказаною ухвалою судом також відхилені заявлені в судовому засіданні 02.12.2015р. усні клопотання третьої особи-1 про: «Про витребування матеріалів реєстраційної справи у Державного реєстратора» та «Про витребування з податкових органів відомостей щодо всіх відкритих рахунків ТОВ «Торговий дім «Камілла», «Про призначення колегіального розгляду справи» та «Про залишення позову без розгляду». Розгляд справи було відкладено до 09.12.2015р.

26 листопада 2015 року від представника третьої особи-1 надійшло клопотання «Про сплив позовної давності». В обґрунтування відповідного клопотання заявником відмічено, що заявлений позивачем позов є дією щодо захисту корпоративних прав пов'язаних з майновим характером і в будь-якому разі позовна давність на звернення до суду пропущена.

Дослідивши подане клопотання, суд зазначає наступне.

За ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

В постанові від 29.05.2013р. № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» пленум Вищого господарського суду України, з метою забезпечення правильного і однакового застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів надав господарським судам роз'яснення, згідно яких заява про сплив позовної давності, зроблена будь-якою іншою особою (в тому числі й учасником судового процесу, включаючи прокурора, який не є стороною у справі), крім сторони у спорі, не є підставою для застосування судом позовної давності. Зокрема, частиною четвертої статті 27 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, користуються процесуальними правами сторони (за певними винятками); при цьому права сторони, визначені, зокрема, статтею 22 та іншими нормами цього Кодексу, є саме процесуальними, в той час як згаданий припис статті 267 ЦК України є нормою права матеріального і не може розумітися як можливість застосування господарським судом позовної давності за заявами зазначених третіх осіб.

Таким чином, з урахуванням обставин подачі заяви про сплив позовної давності третьою особою-1, тобто особою, що не стороною у спорі, а є саме учасником судового процесу, у суду відсутні підстави для застосування позовної давності, оскільки припис статті 267 Цивільного кодексу України є нормою права матеріального і не може розумітися як можливість застосування господарським судом позовної давності за заявами третіх осіб, у зв'язку із чим відповідне клопотання відхилено судом.

30 листопада 2015 року від представника третьої особи-1 надійшло клопотання «Про надсилання матеріалів справи прокурору». Мотивуючи заявлене клопотання заявник вказав про наявність відкритих кримінальних проваджень відносно ОСОБА_1, ОСОБА_9 та ОСОБА_10, у зв'язку із чим просить надіслати матеріали справи прокурору міста Києва.

Дослідивши подане представником третьої особи-1 клопотання суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках:

1) призначення господарським судом судової експертизи;

2) надсилання господарським судом матеріалів до слідчих органів;

3) заміни однієї з сторін її правонаступником.

Так, з правової конструкції ст. 79 Господарського процесуального кодексу України випливає, що суд має право, втім не зобов'язаний, зупинити провадження у справі у випадку надсилання господарським судом матеріалів до слідчих органів, що, за вказаного, не носить в собі імперативного характеру щодо вчинення судом відповідних обов'язкових дій, а тому відповідне клопотання було відхилено.

08.12.2015 року через канцелярію до суду від представника третьої особи-1 надійшло клопотання «Про призначення колегіального розгляду справи». Мотивуючи заявлене клопотання третьою особою-1 зауважено на обставинах особливої категорії та складності спору.

За ст. 46 Господарського процесуального кодексу України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Суд вказує, що справа № 910/25489/15 не викликає тієї складності, яка потребує колегіального розгляду, у зв'язку із чим необґрунтованим є клопотання третьої особи-1 «Про призначення колегіального розгляду справи».

Також через канцелярію до суду 08 грудня 2015 року від представника третьої особи-1 надійшло клопотання «Про витребування доказів». У відповідному клопотанні заявник просить суд витребувати визначені ним певні документи у: Державної податкової інспекції Голосіївського району міста Києва, ТОВ «Торговий дім «Камілла», АТ «ОТП Банк», ПАТ «УкрСиббанк» та Головного територіального управління юстиції у м. Києві Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві.

Суд зауважує на тому, що за ст. 38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, що перешкоджають його наданню;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація;

4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Так, дослідивши відповідне клопотання, з огляду на приписи положень ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про його відхилення, оскільки заявником не обґрунтовано фактів самостійного звернення до відповідних осіб/органів щодо отримання таких доказів/відомостей, а відтак, і не підтверджено в належному обсязі обставин, що перешкоджали їх наданню заявнику.

08 грудня 2015 року від представника третьої особи-1 надійшло клопотання «Про відкладення розгляду справи», а саме про відкладення справи з підстав порушення процесуальних прав третьої особи-4 на участь у розгляді справи.

Судом в задоволенні вказаного клопотання було відмовлено з огляду на наступне.

По-перше, третьою особою-1 не надано достатніх доказів на підтвердження наведених в клопотанні обставин щодо неможливості направлення уповноваженого представника третьої особи-4 на участь у розгляді справи в судове засідання починаючи з моменту винесення судом ухвали Господарського суду м. Києва від 19.10.2015р. про її залучення в якості третьої особи.

По-друге, третя особа-4 не позбавлена можливості на підставі ст. 28 Господарського процесуального кодексу України та ст. 244 Цивільного кодексу України уповноважити будь-яку особу для представництва власних інтересів.

Крім того, місцезнаходження Відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Голосіївського району є: 03039, м. Київ, пр-т. 40-річчя Жовтня, 42, що слідує з даних виписки офіційного інформаційного сайту Державної реєстраційної служби України, і ухвалу Господарського суду міста Києва від 19.10.2015р. за вказаною адресою було отримано представником третьої особи-4 26.10.2015р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 03 4.

Таким чином, третя особа-4 була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи та мала більше одного місяця для підготовки до участі у судовому засіданні, зокрема для залучення кваліфікованої особи на представлення власних інтересів в суді, а також для надання додаткових матеріалів і підготування пояснень на позовну заяву на виконання вимог ухвали суду від 19.10.2015р.

Відтак, суд приходить до висновку, що третя особа-4 повідомлена про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

08 та 09 грудня 2015 року третьою особою-1 заявлені клопотання «Про відвід судді».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.12.2015р. судом відхилені клопотання третьої особи-1 «Про відвід судді».

В судовому засіданні 09.12.2015р. представником третьої особи-1 заявлені усні клопотання «Про витребування матеріалів реєстраційної справи у Державного реєстратора» та «Про витребування у ТОВ «Торговий дім «Камілла» оригіналів рішень загальних зборів та заяви ОСОБА_2 про вихід з товариства».

Заслухавши відповідні клопотання суд відмічає, що у своїй постанові від 26.12.2011р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» пленум Вищого господарського суду України, з метою забезпечення однакового і правильного застосування Господарського процесуального кодексу України, постановив дати господарським судам України роз'яснення, за якими у разі неможливості самостійно подати необхідні для розгляду справи докази сторона, прокурор, третя особа вправі звернутися до господарського суду, в тому числі й апеляційної інстанції, з клопотанням про витребування доказів; при цьому обґрунтування такої неможливості покладається на особу, що заявляє відповідне клопотання. Така неможливість може бути зумовлена, зокрема, тим, що: сторона (сторони) заявляла в місцевому господарському суді клопотання про витребування в інших осіб відсутніх у неї (них) доказів, але зазначеним судом таке клопотання не задоволено; на час прийняття рішення місцевим господарським судом заявникові не було і не могло бути відомо про існування відповідних доказів; докази з'явилися після розгляду справи судом першої інстанції. Відповідне клопотання має заявлятися (подаватися) в письмовій формі.

Відмічені вказані клопотання представника третьої особи-1 були відхилені судом, оскільки заявником не обґрунтовано в належному обсязі обставин, що перешкоджають їх наданню та з огляду на подачу відповідних клопотань не в письмовій формі, що свідчить про недотримання встановленої ст. 38 Господарського процесуального кодексу України процедури подачі клопотань про витребування доказів.

В судовому засіданні 09 грудня 2015 року представником третьої особи-1 також заявлено усне клопотання «Про призначення експертизи підписів в протоколах загальних зборів».

Заслухавши заявлене представником третьої особи-1 клопотання суд вказує наступне.

Згідно з частиною 2 статті 79 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадках:

1) призначення господарським судом судової експертизи;

2) надсилання господарським судом матеріалів до слідчих органів;

3) заміни однієї з сторін її правонаступником.

Питання призначення у справі судової експертизи кореспондує до ст. 41 Господарського процесуального кодексу України згідно якої для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Судова експертиза повинна призначатись лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. В заявленому усно клопотанні заявником не вказано обґрунтованих та достатніх підстав для призначення почеркознавчої експертизи і роз'яснення питань, які потребують спеціальних знань, що виникають при вирішенні господарського спору у справі № 910/25489/15, а тому, заявлене клопотання є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Також в судовому засіданні 09.12.2015р. представником третьої особи-1 заявлено усне клопотання «Про відкладення розгляду справи», зокрема відкладення справи з метою необхідності виклику відповідача для дачі пояснень по справі.

Судом в задоволенні відповідного клопотання було відмовлено, а саме з підстав того, що 25 листопада та 02 грудня 2015 року через канцелярію до суду від відповідача надійшли «Додаткові пояснення по справі» у яких останній просить суд розглядати справи без участі представника ТОВ «Торговий дім «Камілла».

09 грудня 2015 року в судовому засіданні представником третьої особи-1 заявлено усне клопотання «Про відкладення розгляду справи для подачі документів».

Заслухавши заявлене представником третьої особи-1 клопотання суд відмічає слідуюче.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: 1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; 1-1) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, за наявності ухвали суду про таку участь, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи. 2) неподання витребуваних доказів; 3) необхідність витребування нових доказів; 4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; 5) необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

Так, вказаними положеннями ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік обставин, наявність яких слугують підставами для відкладення розгляду справи. При цьому, наявність обставин задля відкладення розгляду справи як то з метою подачі документів приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України не визначено, у зв'язку із чим клопотання третьої особи-1 відхилено судом.

Також суд відмічає, що третя особа-1, з огляду на положення ст.ст. 22, 27 Господарського процесуального кодексу України, не була обмежена в користуванні наданих їй процесуальних правах щодо подачі додаткових документів з моменту винесення судом ухвали Господарського суду м. Києва від 19.10.2015р. про її залучення в якості третьої особи.

В судовому засіданні 09 грудня 2015 року представником третьої особи-1 також заявлено усне клопотання «Про відкладення розгляду справи з підстав закінчення робочого часу».

Заслухавши відповідне клопотання суд зауважує на тому, що у своїй постанові від 15.03.2010р. № 01-08/140 «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» Вищий господарський суд України за необхідне звернув увагу судів на те, що зловживанням процесуальними правами слід вважати також і подання учасниками судового процесу клопотань (заяв) про вчинення господарським судом не передбачених ГПК процесуальних дій, а так само подання апеляційних та касаційних скарг щодо процесуальних документів, яких взагалі не існує. З урахуванням обставин справи господарський суд може залишити відповідне клопотання (заяву, скаргу) без розгляду, приєднавши його (її) до матеріалів справи і зазначивши про це в описовій частині рішення, прийнятого по суті справи (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи).

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є: 1) нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу; 1-1) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, за наявності ухвали суду про таку участь, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи. 2) неподання витребуваних доказів; 3) необхідність витребування нових доказів; 4) залучення до участі в справі іншого відповідача, заміна неналежного відповідача; 5) необхідність заміни відведеного судді, судового експерта.

Як вже відмічалося судом, статтею 77 Господарського процесуального кодексу України визначається вичерпний перелік обставин, наявність яких є підставами для відкладення розгляду справи.

За таких обставин, зважаючи на те, що закінчення робочого часу не визначена за ст. 77 Господарського процесуального кодексу України як обставини задля відкладення розгляду справи, з огляду на те, що подання третьою особою-1 відповідного клопотання про вчинення господарським судом не передбаченої ГПК відповідної процесуальної дії слід вважати зловживанням процесуальними правами з боку заявника, суд дійшов висновку про залишення відповідного усного клопотання без розгляду, з чого в той же час, по суті, слідує і про його відхилення судом.

09.12.2015р. в судовому засіданні представником третьої особи-1 було заявлено усні клопотання «Про відвід судді». На переконання заявника наявні сумніви у неупередженості судді при розгляді справи та останнім порушуються конституційні засади судочинства, що є підставою для відводу судді.

Заслухавши клопотання заявника, дослідивши питання відводу в нарадій кімнаті, суд дійшов висновку про відхилення відповідних заяв виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2 1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору.

Питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала.

В своїй постанові № 18 від 26.12.2011р. Пленум Вищого господарського суду України з метою забезпечення однакового і правильного застосування Господарського процесуального кодексу України постановив дати господарським судам України роз'яснення, згідно яких, в тому числі, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Так, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 47 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

При цьому, відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, відмова у задоволенні того чи іншого клопотання не може вказувати на наявність підстав для відводу судді, в розумінні ст. 20 Господарського процесуального кодексу України. Окрім того, заявником не дотримано вимог ст. 20 Господарського процесуального кодексу України щодо заявлення відводу у письмовій формі, що свідчить про недотримання встановленої процесуальним законом процедури подачі клопотань про відвід судді, що є додатковою підставою для відхилення судом відповідних клопотань.

09 грудня 2015 року в судовому засіданні представником третьої особи-1 заявлено усне клопотання «Про зупинення провадження у справі» в якому останній просить суд зупинити провадження у справі № 910/25489/15 до вирішення справи № 752/18635/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору відчуження права вимоги, яка знаходиться в провадженні Голосіївського районного суду міста Києва.

Заслухавши заявлене вказане клопотання суд зазначає наступне.

Згідно ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Так, з правової конструкції ч. 1 ст. 79 слідує виключний перелік підстав за наявності яких господарський суд зупиняє провадження у справі, в тому числі,

- в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Складова частина диспозиції вказаної ст. 79 визначає необхідність одночасно двох ознак, за наявності яких господарський суд зупиняє провадження у справі, а саме:

- неможливість розгляду даної справи;

- пов'язаність з нею іншої справи.

Третьою особою-1 в заявленому нею усному клопотанні про зупинення провадження не зазначено обґрунтованих підстав неможливості розгляду судом справи № 910/25489/15 до вирішення справи № 752/18635/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору відчуження права вимоги, яка знаходиться в провадженні Голосіївського районного суду міста Києва, а відтак, в задоволенні клопотання заявника судом було відмовлено.

Відповідно до підпункту 3.9.2. пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26 грудня 2011 року N 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та третьої особи-1 та 3, суд, -

ВСТАНОВИВ:

10 квітня 2007 року утворено ТОВ «Торговий дім «Камілла» зі статутним фондом 1 000 000,00 грн., про що зборами учасників вказаного товариства прийнято рішення, оформлене протоколом № 1 (копія протоколу в справі).

15 травня 2007 року було проведено державну реєстрацію новоутвореної юридичної особи, про що зроблено реєстраційний запис № 0019860 (копія витягу з ЄДР про відповідні відомості міститься в матеріалах справи).

В вересні 2007 року та січні-вересні 2008 року прийняті зміни про збільшення статутного фонду ТОВ «Торговий дім «Камілла» з 1 000 000,00 грн. до 3 000 000,00 грн., з 3 000 000,00 грн. до 10 000 000,00 грн. та з 10 000 000,00 грн. до 20 000 000,00 грн. відповідно, про що зборами учасників відповідного товариства прийняті рішення, оформлені протоколами №№: 12-09/2007 від 12.09.2007р., 17-01/2008 від 17.01.2008р. і 19-09/2008 від 19.09.2008р. (копії протоколів у справі).

13 вересня 2007 року, 31 січня 2008 року та 23 вересня 2008 року проведено державну реєстрацію змін до установчих документів з підстав збільшення статутного фонду ТОВ «Торговий дім «Камілла», про що зроблено реєстраційні записи №№: 1019860, 2019860 та 3019860, а також, відповідно, і затверджено нові редакції статуту відповідача (копія витягу з ЄДР про відомості з реєстрації та копії редакцій статутів містяться в матеріалах справи).

Після внесення змін про збільшення статутного фонду ТОВ «Торговий дім «Камілла», 17 грудня 2014 року проведені загальні збори учасників відповідача щодо розгляду заяви ОСОБА_2 про вихід зі складу учасників товариства та про перерозподіл часток учасників у зв'язку зі зміною складу, про що зборами учасників прийнято рішення, оформлене протоколом № 02-12/2014 (копія протоколу в справі).

14 січня 2015 року проведено державну реєстрацію змін до установчих документів, що пов'язано з зміною складу засновників товариства, про що зроблено реєстраційний запис № 3019860, а також затверджено нову редакцію статуту (копія витягу з ЄДР про відомості про реєстрацію та копія редакції статуту містяться в справі).

Позивач зазначає, що прийняті товариством рішення: про збільшення статутного фонду, які оформлені протоколами загальних зборів № 19-09/2008 від 19.09.2008 року і № 17-01/2008 від 17.01.2008 року та рішення зборів щодо виходу учасника товариства у зв'язку з відчуженням частки у статутному фонді товариства та перерозподіл часток, яке оформлено рішенням загальних зборів товариства № 02-12/2014 від 17.12.2014р., є незаконними та такими, що прийняті з грубим порушення ст.ст. 16, 52, 53 Закону України «Про господарські товариства», ст. 144 Цивільного кодексу України та п. 6.3. статуту ТОВ «Торговий дім «Камілла» під час їх прийняття, а відтак наявні правові підстави задля визнання їх недійсними в судовому порядку. Крім того, як вказує позивач, похідні дії, які супроводжували дані рішення, зокрема державна реєстрація змін до статутів товариства та реєстраційні дії від 31.01.2008 року № 019860, 23.09.2008 року № 019860, та 14.01.2015 року № 2019860 проведені відділом Державної реєстраційної служби Головного управління юстиції в Голосіївського району Реєстраційної служби Головного управління юстиції у м. Києві про внесення відомостей про внесення змін до установчих документів товариства також підлягають скасуванню.

25 листопада та 02 грудня 2015 року через канцелярію до суду від відповідача надійшли «Пояснення по справі» та «Додаткові пояснення по справі», в яких останній зазначає про факт не наповнення дольових частин учасників товариства для збільшення статутного фонду та відмічає те, що видане ТОВ «Торговий дім «Камілла» на користь ОСОБА_2 свідоцтво від 17.12.2014р., не є доказом підтвердження внеску останнім в розмірі 8 000 000,00 грн. до статутного капіталу товариства.

Третя особа-1, у «Запереченнях на позов» від 02.12.2015р., мотивуючи викладені обставини зауважила на відсутність підстав для задоволення позову.

У своїх письмових поясненнях, поданих через канцелярію до суду 09.11.2015р., третя особа-2 та третя особа-3 вказали про часткове здійснення своїх внесків до статутного фонду на час прийняття оспорюваних рішень загальних зборів ТОВ «Торговий дім «Камілла» та просять суд позовні вимоги задовольнити.

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів.

За ст. 167 Господарського кодексу України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності,

передбачені законом та статутними документами.

В своїй постанові від 24.10.2008р. № 13 «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» Пленум Верховного Суду України, з метою забезпечення правильного та однакового застосування судами законодавства, яке регулює корпоративні відносини, формування єдиної судової практики у цій сфері, здійснення належного захисту судами прав і законних інтересів фізичних, юридичних осіб та держави, які пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням і припиненням діяльності господарських товариств, постановив надати судам роз'яснення, згідно яких Законом України від 15 грудня 2006р. N 483-V "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо визначення підсудності справ з питань приватизації та з корпоративних спорів" визначено, що до підвідомчості господарських судів віднесено справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, що пов'язані зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, крім трудових спорів.

При визначенні підвідомчості (підсудності) справ цієї категорії судам необхідно керуватися поняттям корпоративних прав, визначеним частиною першою статті 167 ГК, згідно з якою корпоративними є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами. Не підлягає розширеному тлумаченню пункт 4 частини першої статті 12 ГПК також щодо справ, пов'язаних зі створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності господарського товариства, якщо однією зі сторін у справі не є учасник (засновник, акціонер) господарського товариства, у тому числі такий, що вибув. Зокрема, спори за участю спадкоємців учасників господарського товариства, які ще не стали його учасниками, не є підвідомчими (підсудними) господарським судам. Усі спори між господарським товариством та його учасником (засновником, акціонером), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами) господарських товариств, пов'язані зі здійсненням ними корпоративних прав та виконанням обов'язків учасника господарського товариства, на підставі пункту 4 частини першої статті 12 ГПК підвідомчі (підсудні) господарським судам незалежно від суб'єктного складу учасників спору.

За таких обставин, справа, що виникла з корпоративних відносин у спорі між юридичною особою та її учасником, і в даному випадку справа у спорі між позивачем та відповідачем, пов'язана із діяльністю відповідної юридичної особи, а тому підвідомча (підсудна) господарському суду.

В силу ст. 1 Закону України «Про господарські товариства» господарським товариством є юридична особа, статутний (складений) капітал якої поділений на частки між учасниками. Господарськими товариствами цим Законом визнаються підприємства, установи, організації, створені на засадах угоди юридичними особами і громадянами шляхом об'єднання їх майна та підприємницької діяльності з метою одержання прибутку.

Засновниками та учасниками товариства можуть бути підприємства, установи, організації, а також громадяни, крім випадків, передбачених законодавчими актами України (ст. 3 Закону України «Про господарські товариства»).

Товариством з обмеженою відповідальністю визнається товариство, що має статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається установчими документами (ст. 50 Закону України «Про господарські товариства»).

Як вже було встановлено судом, 10 квітня 2007 року утворено ТОВ «Торговий дім «Камілла» зі статутним фондом 1 000 000,00 грн., про що зборами учасників вказаного товариства прийнято рішення, оформлене протоколом № 1. Зі змісту вказаного протоколу вбачається, що учасниками ТОВ «Торговий дім «Камілла» є: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про господарські товариства» товариство набуває прав юридичної особи з дня його державної реєстрації. Державна реєстрація товариств проводиться у порядку, встановленому законом для державної реєстрації юридичних осіб.

Матеріали справи свідчать, що 15 травня 2007 року було проведено державну реєстрацію новоутвореної юридичної особи, про що зроблено реєстраційний запис № 0019860.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про господарські товариства» зміни, які сталися в установчих документах товариства і які вносяться до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, підлягають державній реєстрації за тими ж правилами, що встановлені для державної реєстрації товариства.

Так, в період з вересня 2007 року та січня-вересня 2008 року були прийняті зміни про збільшення статутного фонду ТОВ «Торговий дім «Камілла» з 1 000 000,00 грн. до 3 000 000,00 грн., з 3 000 000,00 грн. до 10 000 000,00 грн. та з 10 000 000,00 грн. до 20 000 000,00 грн. відповідно, про що зборами учасників відповідного товариства прийняті рішення, які оформлені протоколами №№: 12-09/2007 від 12.09.2007р., 17-01/2008 від 17.01.2008р. і 19-09/2008 від 19.09.2008р.

13 вересня 2007 року, 31 січня 2008 року та 23 вересня 2008 року проведено державну реєстрацію змін до установчих документів з підстав збільшення статутного фонду ТОВ «Торговий дім «Камілла», про що зроблено реєстраційні записи №№: 1019860, 2019860 та 3019860, а також, відповідно, і затверджено нові редакції статуту відповідача.

Після внесення змін до статуту про збільшення статутного фонду ТОВ «Торговий дім «Камілла», 17 грудня 2014 року були проведені загальні збори учасників відповідача щодо розгляду заяви ОСОБА_2 про вихід зі складу учасників товариства та про перерозподіл часток учасників у зв'язку зі зміною складу, про що зборами учасників прийнято відповідне рішення, оформлене протоколом № 02-12/2014. З вказаного протоколу випливає, що загальними зборами учасників вирішено перерозподілити частки учасників наступним чином: ОСОБА_1 - 16 000 000,00 грн. - 80% статутного капіталу, ОСОБА_3 - 2 000 000,00 грн. - 10% статутного капіталу, ОСОБА_4 - 2 000 000,00 грн. - 10% статутного капіталу.

14 січня 2015 року проведено державну реєстрацію змін до установчих документів, що пов'язано з зміною складу засновників товариства, про що зроблено реєстраційний запис № 3019860, а також затверджено нову редакцію статуту.

До компетенції зборів товариства з обмеженою відповідальністю крім питань, зазначених у пунктах "а", "б", "г - ж", "и - й" статті 41 цього Закону, належить, зокрема, встановлення розміру, форми і порядку внесення учасниками додаткових вкладів (ст. 59 Закону України «Про господарські товариства»).

За ст. 87 Господарського кодексу України товариство має право змінювати (збільшувати або зменшувати) розмір статутного капіталу в порядку, встановленому цим Кодексом та законом, прийнятим відповідно до нього. Рішення товариства про зміни розміру статутного капіталу набирає чинності з дня внесення цих змін до державного реєстру

Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.2008р. № 13 зауважено, що підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: - порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; - позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; - порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Положеннями ч. 6 ст. 144 Цивільного кодексу України встановлено, що збільшення статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю допускається після внесення усіма його учасниками вкладів у повному обсязі. Порядок внесення додаткових вкладів встановлюється законом і статутом товариства.

Пунктами 6.2., 6.3., 6.4. статуту ТОВ «Торговий дім «Камілла» визначено, що учасники зобов'язані повністю внести свій вклад до статутного фонду. Товариство має право збільшувати розмір статутного фонду. Збільшення статутного фонду можу бути здійснено лише після повного внесення всіма учасниками своїх вкладів.

Як витікає з матеріалів справи, про що, між іншим, і наголошує позивач і не заперечується третіми особами 2 та 3, як учасниками, а також і відповідачем, починаючи з 13.02.2008р. по 15.09.2008р. та з 25.09.2008р. по 27.03.2009р., тобто в період внесення учасниками своїх вкладів до статутного фонду згідно прийнятих рішень за протоколами № 17-01/2008 від 17.01.2008р. і № 19-09/2008 від 19.09.2008р., фізичними особами-учасниками відповідача, а саме: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно наявних в матеріалах справи банківських виписок, внесено грошових коштів не в обсязі згідно ухвалених рішень про збільшення статутного капіталу товариства з 3 000 000,00 грн. до 10 000 000,00 грн. та з 10 000 000,00 грн. до 20 000 000,00 грн. відповідно, що свідчить про не дотримання встановленої статутом ТОВ «Торговий дім «Камілла» процедури змін щодо збільшення статутного капіталу товариства під час прийняття вказаних рішень загальними зборами відповідно до протоколів №№: 17-01/2008 від 17.01.2008р. і 19-09/2008 від 19.09.2008р., і зокрема щодо збільшення статутного капіталу товариства з обмеженою відповідальністю за факту не внесення усіма його учасниками вкладів у повному обсязі.

Щодо наявних в матеріалах справи платіжних документів, які свідчать про перерахування по 2 611 560,00 грн., а саме згідно платіжних доручень №№: 5 від 17.12.2014р. та 7 від 11.02.2015р., то суд відмічає, що перерахування відповідних сум коштів не свідчить про збільшення статутного капіталу ТОВ «Торговий дім «Камілла» за протоколами № 17-01/2008 від 17.01.2008р. і № 19-09/2008 від 19.09.2008р., оскільки дані платіжного доручення № 5 від 17.12.2014р. вказують на перерахування грошових коштів від ОСОБА_1 до ОСОБА_2, тобто про здійснення платіжним операцій між двома фізичними особами за їх певними домовленостями. Дані ж згідно платіжного доручення № 7 від 11.02.2015р. вказують на поповнення коштів ТОВ «Торговий дім «Камілла» з боку ОСОБА_1, втім відповідне, з урахуванням дати внесення платежу та його призначання, не охоплює періоду поповнення вкладу до статутного фонду товариства згідно протоколів № 17-01/2008 від 17.01.2008р. і № 19-09/2008 від 19.09.2008р.

В частині долученого до справи свідоцтва ТОВ «Торговий дім «Камілла» від 17.12.2014р., яке, за переконанням третьої особи-1, підтверджує внесок в розмірі 8 000 000,00 грн. до статутного капіталу товариства від ОСОБА_2, то суд вказує, що відповідний документ не може, в розумінні ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, розглядатися як допустимий та однозначний доказ сплати учасником свого внеску, оскільки, по-перше, видача вказаного документу за його формою та змістом не передбачена статутом, а по-друге, у відповідності до п. 7.7. статуту ТОВ «Торговий дім «Камілла» вклад, оцінений у грошових коштах підтверджується банківськими виписками.

До того ж, наведене свідоцтво не є первинним бухгалтерським документом, у зв'язку із чим також не може протипоставлятьсь як доказ відповідним банківським випискам.

Також суд відмічає, що третьою особою-1, всупереч вимог ухвал суду від 25.11.2015р. та 02.12.2015р., і всупереч вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України, не надано жодних доказів здійснення нею свого внеску до статутного фонду відповідача в повному обсязі станом на дати прийняття оспорюваних рішень загальних зборів ТОВ «Торговий дім «Камілла», а також не надано належних обґрунтувань неможливості надання таких доказів. Крім того, ОСОБА_2 не надано також відомостей щодо будь-яких інших рахунків ТОВ «Торговий дім «Камілла», на які вносились би ним такі кошти, крім тих, по яких позивачем та відповідачем надано банківські виписки.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про господарські товариства» учасники товариства зобов'язані, в тому числі, додержувати установчих документів товариства і виконувати рішення загальних зборів.

Частка учасника товариства з обмеженою відповідальністю може бути відчужена до повної її сплати лише в тій частині, в якій її уже сплачено (ч. 6 ст. 53 Закону України «Про господарські товариства»).

Рішення про зміну розміру статутного (складеного) капіталу товариства набирає чинності з дня внесення таких змін до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (ст. 16 Закону України «Про господарські товариства»).

Згідно положень ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» у разі постановлення судового рішення щодо скасування рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ними органу про внесення змін до установчих документів юридичної особи, або про визнання повністю або частково недійсними змін до установчих документів юридичної особи суд у день набрання законної сили судовим рішенням надсилає його державному реєстратору для внесення запису про судове рішення щодо скасування державної реєстрації змін до установчих документів юридичної особи.

Відповідно до абз. 2 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» від 24.10.2008р. № 13 визначено, що рішення загальних зборів учасників (акціонерів) та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. У разі якщо предметом спору є визнання недійсним рішення загальних зборів учасників (акціонерів) господарського товариства, а вимога до суб'єкта владних повноважень є похідною (зокрема, про державну реєстрацію припинення юридичної особи), такий спір є підвідомчим (підсудним) господарським судам.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи все викладене, приймаючи до уваги не дотримання встановленої статутом ТОВ «Торговий дім «Камілла» процедури змін щодо збільшення статутного капіталу товариства під час прийняття рішень загальними зборами відповідно до протоколів №№: 17-01/2008 від 17.01.2008р. і 19-09/2008 від 19.09.2008р., а відтак порушення приписів ст.ст. 16, 52, 53 Закону України «Про господарські товариства», ст. 144 Цивільного кодексу України та п.п. 6.2., 6.3., 6.4. статуту ТОВ «Торговий дім «Камілла», з огляду на те, що порушення встановленого статутом відповідача порядку збільшення статутного капіталу товариства за факту не внесення усіма його учасниками вкладів у повному обсязі свідчить про відчуження 17.12.2014р. частки у статутному фонді за наявних обставин порушення як питання формування/збільшення статутного фонду ТОВ «Торговий дім «Камілла» згідно статуту, так і порядку відчуження частки учасника в аспекті вимог ст. 53 Закону України «Про господарські товариства», з урахуванням того, що вимоги про державну реєстрацію змін до статутів товариства та реєстраційні дії, які були вчинені державним реєстратором, як суб'єктом владних повноважень, є похідними від вимог про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників господарського товариства, обґрунтованими та доведеними, за викладених у позові б/н від 25.09.2015р. підстав, є вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів, оформлених протоколами: № 19-09/2008 від 19.09.2008 року, № 17-01/2008 від 17.01.2008 року та № 02-12/2014 від 17.12.2014р., а також щодо визнання недійсними редакцій статутів і скасування відповідних реєстраційних дій.

Судові витрати позивача в сумі 10 962,00 грн. відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 38, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Камілла» (03187, м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 13-Б, ) про збільшення статутного фонду товариства до 10 000 000,00 (десяти мільйонів) гривень оформлених протоколом № 17-01/2008 від 17.01.2008 року;

Визнати недійсним редакцію статуту Товариства з обмеженою відповідальністю зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Камілла» (03187, м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 13-Б, ), затвердженого загальними зборами оформлених протоколом № 17-01/2008 від 17.01.2008 року;

Скасувати реєстраційну дію вчинену державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 31.01.2008 року № 2019860;

Визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Камілла» (03187, м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 13-Б, ) про збільшення статутного фонду товариства до 20 000 000, 00 (двадцяти мільйонів) гривень оформлених протоколом № 19-09/2008 від 19.09.2008 року;

Визнати недійсним редакцію статуту Товариства з обмеженою відповідальністю зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Камілла» (03187, м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 13-Б, ) затвердженого загальними зборами оформлених протоколом № 19-09/2008 від 19.09.2008 року;

Скасувати реєстраційну дію вчинену державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві 23.09.2008 року № 3019860;

Визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Камілла» (03187, м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 13-Б, ) про вихід учасника товариства та перерозподіл часток товариства оформлених протоколом № 02-12/2014 від 17.12.2014 року;

Визнати недійсним редакцію статуту Товариства з обмеженою відповідальністю зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Камілла» (03187, м. Київ, пр-т Академіка Глушкова, 13-Б, ) затвердженого загальними зборами оформлених протоколом № 02-12/2014 від 17.12.2014 року;

Скасувати реєстраційну дію вчинену державним реєстратором відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Голосіївського району реєстраційної служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві 14.01.2015 року № 12019860.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Камілла" (ідентифікаційний код 35138113, адреса: 03187, м. Київ, просп. Академіка Глушкова, буд. 13-Б), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1, адреса: 01011, АДРЕСА_1), на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, судові витрати - 10 962,00 грн. (десять тисяч дев'ятсот шістдесят дві гривні). Видати наказ.

Копію даного рішення направити відповідачу та третім особам: 2 та 4 у справі № 910/25489/15.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 14.12.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало