Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "14" грудня 2015 р. Справа № 911/4855/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (адвокат, угода №52 від 11.12.15)

від відповідача: не з'явився

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспеценергозбут"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смарт-Сейл"

про стягнення 21267,00 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь 21267,00 грн. витрат на транспортування товару за договором поставки ПММ №09-ЕЗ від 10.10.14.

Позовні вимоги грунтуються на тому, що всупереч умовам договору, відповідач поставив товар за адресою: м.Кіровоград, вул. Терешкової,213А, та відмовився поставити товар до кінцевого споживача позивача (контрагента позивача) в наслідок чого позивач змушений був за власний рахунок здійснити поставку товару своїм контрагентам, у зв'язку з чим поніс додаткові витрати в розмірі 21267,00грн.

14.12.15 до суду надійшли пояснення позивача щодо тлумачення п.4.2 договору з посиланням на правила Інкотермс-2010, вважаючи що продавцем було порушено його право на доставку товару до кінцевого споживача.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив. Ухвала, яка направлялась на адресу відповідача згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, повернулась до суду з відміткою поштового відділення:"за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до п.3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки вся поштова кореспонденція надсилалася відповідачу за його юридичною адресою, суд вважає, що останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Розгляд справи здійснюється за наявними в матеріалах справи документами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

10 жовтня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрспеценергозбут" (покупець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Смарт-Сейл" (продавець/відповідач) укладено договір поставки №09-ЕЗ, за умовами якого продавець зобов'язався передати у власність, а покупець прийняти і вчасно оплатити вартість нафтопродуктів - мазут топковий М-100.

Розділом 4 Договору, передбачено, що товар повинен бути переданий покупцю протягом 30 днів з моменту повної оплати, за адресою:м.Кіровоград, вул. Терешкової,213А. При цьому, поставка товару здійснюється транспортом продавця на умовах FCA (м.Кіровоград, склад продавця) згідно Інкотермс-2010.

На виконання умов договору, відповідач передав, а позивач прийняв 112,50т. мазуту на загальну суму 1326156,00грн. за адресою: м.Кіровоград, вул. Терешкової,213А, що підтверджується Актами приймання-передачі від 19.10.14, 22.10.14 (а.с.11,12), видатковими накладними (а.с.18-21).

Позивач розрахувався за придбаний товар у повному обсязі, що підтверджується банківськими виписками (а.с.13-17).

В подальшому, позивач замовив послуги з транспортування придбаного у відповідача товару до своїх контрагентів у Харківську область. Загальна варість послуг перевезення становить 21267,00грн., що підтверджується Актами здачі-прийняття робіт та товарно-транспортними накладними (а.с.28-37).

Позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати з транспортування товару до своїх контрагентів, оскільки вважає, що відповідач зобов'язаний був самостійно виконати таку доставку у відповідності до умов договору та правил Інкотермс-2010. (

За нормами ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 ЦК України).

Як зазначалось вище, за умовами договору, товар повинен бути переданий покупцю за адресою: м.Кіровоград, вул. Терешкової, 213А (пункт 41. Договору). При цьому, поставка товару здійснюється транспортом продавця на умовах FCA (м.Кіровоград, склад продавця) згідно Інкотермс-2010 (пункт 4.2 Договору).

Інкотермс 2010 (Incoterms 2010) це міжнародні правила, визнані урядовими органами, юридичними компаніями і комерсантами по всьому світу як тлумачення найбільш застосовних в міжнародній торгівлі термінів.

Правила Інкотермс тільки вказують, яка зі сторін договору купівлі - продажу повинна здійснити необхідні для перевезення і страхування дії, коли продавець передає товар покупцю, і які витрати несе кожна із сторін. Правила Інкотермс не вказують на ціну, що підлягає сплаті або спосіб оплати. Вони також не регламентують перехід права власності на товар або наслідки порушення договору. Ці питання зазвичай визначаються в ясно виражених умовах у договорі купівлі-продажу або у праві, застосованому у такому договорі. Сторони, однак, повинні враховувати, що строго обов'язковий національний закон (mandatory local law) може мати перевагу щодо будь-яких аспектів договору купівлі-продажу, включаючи обраний термін Інкотермс.

Термін FCA (Франко перевізник) означає, що продавець доставить товар, зазначеному покупцем перевізнику до названого місця.

Умовами договору від 10.10.14, місцем поставки товару, вказано склад продавця, за адресою: м.Кіровоград, вул. Терешкової,213А.

Позивач не заперечив той факт, що відповідач поставив товар на склад за адресою: м.Кіровоград, вул. Терешкової,213А, як передбачено договором від 10.10.14.

Прийом товару позивачем відбувся за адресою: м.Кіровоград, вул. Терешкової,213А, про що складено відповідні Акти приймання-передачі.

Інших адрес поставки договором не визначено. До суду не представлено доказів, які б свідчили, що в ціну товару включено його транспортування до місця, яке визначить покупець в майбутньому.

Зважаючи на викладене, господарський суд приходить до висновку, що відповідач у повному обсязі виконав умови договору.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Витрати , пов'язані з оплатою судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання рішення 15.12.15

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2- відповідачу (рек. з повідом.) (10008, м.Житомир, вул.Ватутіна,106 Б)