ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2015 р. Справа № 911/3525/15

Господарський суд Київської області, у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю БГМ ЛТД,

08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Суворова, буд. 1-Р, нежиле приміщення 72

до Товариства з обмеженою відповідальністю ГАРАНТЖИТЛО,

08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. 3-го Інтернаціоналу, буд. 1-Б

про стягнення 18 931 106,83 грн.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (довіреність від 06.06.2015);

відповідача не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю БГМ ЛТД (далі позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю ГАРАНТЖИТЛО (далі відповідач) про стягнення 17 464 527,83 грн. збитків.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов'язань за договором генерального підряду від 07.05.2013 № 0705/1.

Ухвалою господарського суду Київської області від 17.08.2015 порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 01.09.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 20275/15 від 01.09.2015) позивачем подано документи на виконання вимог ухвали суду від 17.08.2015.

Ухвалами суду розгляд справи неодноразово відкладався.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 24183/15 від 13.10.2015) надійшла заява позивача про уточнення позовних вимог, яка за своїм змістом є збільшенням розміру позовних вимог, що обґрунтоване позивачем арифметичною помилкою при здійсненні розрахунку ціни позову, відповідно до даної заяви, позивачем заявлено до стягнення 18 931 106,83 грн. збитків.

Відповідно до частин 4, 6 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням того, що заяву про збільшення розміру позовних вимог підписано уповноваженою на це особою, збільшення розміру позовних вимог не суперечить чинному законодавству та не порушує нічиїх прав і охоронюваних законом інтересів, збільшення розміру позовних вимог прийнято господарським судом.

Крім того, судом враховано, що при поданні позову, позивачем сплачено максимальний розмір судового збору, що встановлено законом на день подання позовної заяви до господарського суду, а, отже, судовий збір за подання заяви про збільшення розміру позовних вимог не підлягає стягненню з позивача.

У зв'язку з прийняттям збільшення розміру позовних вимог господарським судом, у справі має місце нова ціна позову 18 931 106,83 грн. збитків.

Ухвалами господарського суду Київської області від 13.10.2015 продовжено строк вирішення спору, відповідно до частини 3 статті 69 Господарського процесуального кодексу України та відкладено розгляд справи на 29.10.2015.

У судовому засіданні 29.10.2015 представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача у судові засідання 01.09.2015, 13.10.2015 та 29.10.2015 не зявився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, про що свідчить відбиток штампу канцелярії суду на звороті у нижньому лівому куті ухвал суду від 17.08.2015, від 01.09.2015, від 28.09.2015, від 13.10.2015 щодо направлення їх копій відповідачу. Поштові відправлення, що направлялись судом відповідачу, повернуті Українським державним підприємством поштового звязку «Укрпошта» з відміткою «за зазначеною адресою не проживає». При цьому, суд відзначає, що ухвали суду направлялись відповідачу на вказану в позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресу місцезнаходження відповідача, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Також судом враховано абзац 3 підпункту 3.9.1. пункту 3.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», де зазначено, що у разі, якщо ухвалу суду про порушення провадження у справі надіслано за належною адресою і повернуто підприємством звязку, зокрема, з посиланням на відсутність адресата, вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом належним чином.

Вимоги ухвал суду від 17.08.2015, від 01.09.2015, від 28.09.2015, від 13.10.2015 відповідач не виконав, витребувані документи та відзив на позов суду не надав.

Нез'явлення у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними у ній матеріалами.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 29.10.2015 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю БГМ ЛТД (далі замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю ГАРАНТЖИТЛО (далі генпідрядник) укладено договір генерального підряду від 07.05.2013 № 0705/1 (далі Договір), відповідно до умов якого генпідрядник приймає на себе генеральний підряд на виконання робіт замовника відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконані роботи.

Обєкт Договору загальнобудівельні роботи за адресою:вул. Лермонтова, 2-д, 2-е, 2-є та 2-ж.

Відповідно до пункту 2.1. Договору, вартість робіт визначається кошторисною документацією та довідками про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3.

Згідно з пунктом 3.1. Договору, оплата виконаних робіт проводиться замовником щомісяця на підставі підписаних сторонами актів виконаних робіт за формою № КБ-2в та довідок про вартість виконаних робіт за формою № КБ-3 не пізніше пяти робочих днів з дати підписання замовником акта (форма № КБ-2в) та довідки (форма № КБ-3) з урахуванням (за мінусом) раніше перерахованого авансу.

Строк виконання робіт - до 31.12.2015 (пункт 4.1. Договору).

У пункті 5.1. Договору визначено, що генпідрядник зобовязаний виконати роботи в обсягах та строки, визначені у цьому договорі та додатках до нього, а також здати виконані роботи замовнику в стані, що дозволяє нормальну експлуатацію результату виконаних робіт.

Згідно з пунктом 8.1. Договору, здача-приймання виконаних робіт здійснюється поетапно і оформлюється актами приймання виконаних робіт (форма № КБ-2В), які підписуються сторонами щомісячно.

Відповідно до пункту 12.3. Договору, цей Договір набирає чинності з моменту підписання його сторонами та діє до повного виконання сторонами своїх зобовязань за Договором.

На виконання умов Договору, позивачем перераховано відповідачу 31 628 746,70 грн., на підтвердження чого до матеріалів справи додано копії платіжних доручень та банківську довідку від 27.08.2015 № 221, що засвідчені підписами уповноваженої особи банківської установи та скріплені відбитками її печатки.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач виконав роботи частково, на суму 11 664 139,87 грн., що підтверджується довідками про вартість виконаних будівельних робіт (примірної форми № КБ-3) та актами приймання виконаних будівельних робіт (примірної форми № КБ-2в), копії яких додано до матеріалів справи, за період з квітня 2014 року по серпень 2014 року вказані документи підписані уповноваженими представниками та скріплені відбитками печаток обох сторін.

За твердженнями позивача, відповідач, всупереч умов Договору, припинив виконання робіт та допустив порушення графіку їх виконання, що позивачем підтверджується щомісячними службовими записками інженеру технагляду.

У звязку з вказаним, відповідно до тверджень позовної заяви, позивач зазначає, що мав обґрунтовані підстави вважати, що відповідач не закінчить виконання робіт у строки, передбачені Договором, у зв'язку з чим, позивачем, в порядку статті 849 Цивільного кодексу України, направлено на адресу відповідача повідомлення від 24.10.2014 про відмову від Договору, з вимогою про повернення у семиденний строк від дня предявлення цієї вимоги, грошових коштів, що сплачені позивачем в якості попередньої оплати за Договором, в сумі, на яку не здійснено робіт, докази направлення повідомлення наявні у матеріалах справи, відповідачем вказане не заперечене.

Відповідачем частково повернуто попередню оплату, здійснену позивачем за Договором, всього у розмірі 1 033 500,00 грн., на підтвердження чого до матеріалів справи позивачем долучено довідку АТ «ОСОБА_2 МКБ» від 27.08.2015 № 220 та копії банківських виписок за період з 10.10.2013 по 24.10.2014.

Відповідно до пункту 11.1. Договору, замовник вправі розірвати Договір у наступних випадках: затримки генпідрядником початку робіт більш ніж на 2 (два) календарних місяці із причин, не залежних від замовника; в інших випадках, передбачених чинним законодавством України.

Відповідно до частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

У матеріалах справи відсутні заперечення відповідача на повідомлення позивача від 24.10.2014 про відмову від Договору, крім того, судом враховано часткове повернення відповідачем позивачу попередньої оплати за Договором, з відповідним зазначенням призначення платежу, відтак, суд дійшов висновку, що Договір розірвано, внаслідок односторонньої відмови позивача від Договору, з 24.10.2014.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору на підставі доказів у справі. Зокрема, відповідно до частини 2 статті 32 Господарського процесуального кодексу України на підставі письмових доказів та пояснень представників сторін.

Згідно з частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України, письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір, що укладений між сторонами, за правовою природою є договором підряду.

Згідно з частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до частини 1 статті 846 Цивільного кодексу України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідно до частини 4 статті 653 Цивільного кодексу України, сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 3 статті 612 Цивільного кодексу України, якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до частини 2 статті 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до частини 2 статті 320 Господарського кодексу України, у разі якщо підрядник не береться своєчасно за виконання договору або виконує роботу настільки повільно, що закінчення її до строку стає явно неможливим, замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Відповідно до частини 1 статті 322 Господарського кодексу України, за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором підряду на капітальне будівництво винна сторона сплачує штрафні санкції, а також відшкодовує другій стороні збитки (зроблені другою стороною витрати, втрату або пошкодження її майна, неодержані доходи) в сумі, не покритій штрафними санкціями, якщо інший порядок не встановлено законом.

Відповідно до статті 224 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до статті 225 Господарського кодексу України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом. Законом щодо окремих видів господарських зобов'язань може бути встановлено обмежену відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов'язань. При визначенні розміру збитків, якщо інше не передбачено законом або договором, враховуються ціни, що існували за місцем виконання зобов'язання на день задоволення боржником у добровільному порядку вимоги сторони, яка зазнала збитків, а у разі якщо вимогу не задоволено у добровільному порядку, - на день подання до суду відповідного позову про стягнення збитків. Виходячи з конкретних обставин, суд може задовольнити вимогу про відшкодування збитків, беручи до уваги ціни на день винесення рішення суду. Сторони господарського зобов'язання мають право за взаємною згодою заздалегідь визначити погоджений розмір збитків, що підлягають відшкодуванню, у твердій сумі або у вигляді відсоткових ставок залежно від обсягу невиконання зобов'язання чи строків порушення зобов'язання сторонами. Не допускається погодження між сторонами зобов'язання щодо обмеження їх відповідальності, якщо розмір відповідальності для певного виду зобов'язань визначений законом.

Відповідно до статті 226 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин, який вчинив господарське правопорушення, зобов'язаний вжити необхідних заходів щодо запобігання збиткам у господарській сфері інших учасників господарських відносин або щодо зменшення їх розміру, а у разі якщо збитків завдано іншим суб'єктам, - зобов'язаний відшкодувати на вимогу цих суб'єктів збитки у добровільному порядку в повному обсязі, якщо законом або договором сторін не передбачено відшкодування збитків в іншому обсязі. Сторона, яка порушила своє зобов'язання або напевно знає, що порушить його при настанні строку виконання, повинна невідкладно повідомити про це другу сторону. У протилежному випадку ця сторона позбавляється права посилатися на невжиття другою стороною заходів щодо запобігання збиткам та вимагати відповідного зменшення розміру збитків. Сторона господарського зобов'язання позбавляється права на відшкодування збитків у разі якщо вона була своєчасно попереджена другою стороною про можливе невиконання нею зобов'язання і могла запобігти виникненню збитків своїми діями, але не зробила цього, крім випадків, якщо законом або договором не передбачено інше. Не підлягають відшкодуванню збитки, завдані правомірною відмовою зобов'язаної сторони від подальшого виконання зобов'язання.

З огляду на встановлені обставини справи, умови Договору та вищевказані вимоги чинного законодавства, суд дійшов висновку, що сума у розмірі 18 931 106,83 грн., що перерахована позивачем відповідачу у якості попередньої оплати за Договором і на яку відповідачем не здійснено робіт, з урахуванням розірвання Договору, є збитками позивача, отже, позовна вимога про стягнення з відповідача 18 931 106,83 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відшкодування судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 73 080,00 грн., відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

Керуючись статтями 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю ГАРАНТЖИТЛО (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. 3-го Інтернаціоналу, буд. 1-Б, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю БГМ ЛТД (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Суворова, буд. 1-Р, нежиле приміщення 72, ідентифікаційний ) 18 931 106 (вісімнадцять мільйонів девятсот тридцять одна тисяча сто шість) грн. 83 коп. заборгованості та 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 07.12.2015.

Суддя С.О. Саванчук