РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2015Справа №910/25638/15

За позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Індіго"

до Моторного транспортного страхового бюро України

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: Патрик Г.Г. - за довіреністю від 05.01.2015р.

В судовому засіданні 25 листопада 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У вересні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з додатковою відповідальністю "Індіго" (позивач) до Моторного транспортного страхового бюро України (відповідач) про стягнення 4 690,08 грн. страхового відшкодування.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що страхове відшкодування підлягає стягненню з відповідача на підставі п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідач звернувся до суду із відзивом, у якому за викладених підстав просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.10.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/25638/15. Розгляд справи призначено на 09.11.2015р.

Судове засідання, призначене на 09.11.2015р., не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Цюкало Ю.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2015р. призначено розгляд справи на 25.11.2015р.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

19.10.2013 року між Товариством з додатковою відповідальністю «Індіго» (страховик) та ОСОБА_2 (страхувальник) був укладений Договір страхування наземного транспорту № 206-01314-12 (копія договору в справі, по тексту - Договір або Договір добровільного страхування).

Об'єктом договору добровільного страхування є транспортний засіб «Мітсубіші», державний реєстраційний номер НОМЕР_3.

Вказаний транспортний засіб позивач прийняв на страхування на випадок заподіяння збитків внаслідок, в тому числі, дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідний страховий випадок настав 10.06.2013р., коли водій ОСОБА_3, керуючи автомобілем «Дайхатсу», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 на шляхопроводі «Нивки» в м. Києві, не дотримався безпечної дистанції та вчинив зіткнення з автомобілем «Мітсубіші», державний реєстраційний номер НОМЕР_2.

В результаті ДТП було пошкоджено транспортний засіб «Мітсубіші», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, що підтверджується довідкою виданою органами МВС.

Згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 31.07.2013р. по справі № 761/15321/13-п, дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України. Останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачем було перераховано страхове відшкодування в розмірі 4 690,08 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1254 від 28.01.2015р. Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується наявним в матеріалах справи страховим актом № 17040/206 від 28.01.2015 року.

Відповідно до наряду-замовлення № НМ093535 від 13.06.2013 року дефектовка автомобіля «Мітсубіші», державний реєстраційний номер НОМЕР_2, складає 85,06 грн., згідно з ремонтною калькуляцією № 7857 від 03.12.2014 року вартість відновлювального ремонту зазначеного транспортного засобу становить 7 559,40 грн.

Позивач стверджує, що водієм транспортного засобу «Дайхатсу», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, завдано шкоди страхувальнику позивача, проте, у зв'язку із тим, що цивільно-правову відповідальність першого не застраховано, страхове відшкодування підлягає стягненню з відповідача на підставі п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідач у відзиві зазначив, що МТСБУ не проводить регламентні виплати страховикам за водіїв, які не застрахували свою цивільно-правову відповідальність на підставі пп. а п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», що випливає зі змісту п. 36.4. ст. 36 цього ж закону.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення з наступних підстав.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Згідно зі ст. 16 Закону України "Про страхування" договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Частиною 2 ст.1192 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Статтею 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст.993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами 1, 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

За цими нормами страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні, набуває право вимоги відшкодування до заподіювача, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність винної особи на момент скоєння ДТП - 10.06.2013 року не була застрахована, зворотного суду сторонами не доведено.

Відповідно до ч. 1 п. 39.1 ст. 39 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об'єднанням страховиків, які здійснюють обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно з підпунктами 39.2.1 та 39.2.2 пункту 39.2 ст. 39 цього ж Закону основними завданнями МТСБУ є здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом; управління централізованими страховими резервними фондами, що створюються при МТСБУ для забезпечення виконання покладених на нього функцій.

Відповідно до п. 43.1. ст. 43 Закону для забезпечення виконання зобов'язань членів МТСБУ перед страхувальниками і потерпілими при ньому створюються такі централізовані страхові резервні фонди:

- фонд страхових гарантій, призначений для забезпечення платоспроможності МТСБУ під час взаєморозрахунків з уповноваженими організаціями інших країн у галузі страхування цивільно-правової відповідальності, з якими МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування та взаємне врегулювання питань стосовно відшкодування шкоди.

- фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах (фонд захисту потерпілих), призначений для здійснення розрахунків з потерпілими у випадках, передбачених цим Законом.

Підпунктом "а" п. 41.1 ст. 41 Закону передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Відповідно до абзацу 9 пункту 41.1 статті 41 Закону регламентні виплати, зазначені у підпунктах "а"- "д" цього пункту, розподіляються в порядку, встановленому президією МТСБУ.

В пункті 1.7. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Пунктом 1.3. ст. 1 Закону передбачено, що потерпілими є юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Як передбачено із п. 41.3. ст. 41 Закону МТСБУ не відшкодовує шкоду потерпілим, якщо вони можуть задовольнити вимоги на підставі договорів інших видів страхування. В таких випадках МТСБУ відшкодовується частина шкоди, яка не компенсована за договорами інших видів страхування.

Зазначене підтверджується положеннями п. 36.4. ст. 36 Закону, відповідно до якої виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Враховуючи викладене, з урахуванням обмеження щодо виплат, що міститься в п. 36.4. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», положення якого виключає можливість компенсації МТСБУ витрат страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, за шкоду заподіяну з вини осіб, які на дату ДТП не застрахували цивільно-правову відповідальність, вказані витрати повинна компенсувати особа винна у вчиненні ДТП.

Зазначене свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог страховика до МТСБУ щодо стягнення регламентної виплати за збитки, завдані особою цивільно-правова відповідальність якої не застрахована.

Витрати по сплаті судового збору згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з додатковою відповідальністю "Індіго" до Моторного транспортного страхового бюро України про стягнення 4 690,08 грн. страхового відшкодування - відмовити повністю.

2. Копію даного рішення направити відповідачу у справі № 910/25638/15.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 07.12.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало