ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р. Справа № 911/4806/15

За позовом Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відособленого підрозділу Рівненська атомна електрична станція

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ютем-Інжиніринг

про стягнення 119629,37грн

Суддя С.І. Чонгова

Представники:

від позивача: ОСОБА_2 (довіреність б/н від 23.03.2015);

від відповідача: ОСОБА_3 (довіренсть №44-ДВ від 10.11.2015)

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відокремленого підрозділу Рівненська атомна електрична станція звернулось до господарського суду Київської області з позовом до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ютем-Інжиніринг (далі ТОВ Ютем-Інжиніринг) про стягнення 119629,37грн у т.ч.:

- 62852,09грн пеня за період з 16.01.2015 по 17.08.2015;

- 56777,28 штраф.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідачем порушено зобовязання за договором № 810-12 від 02.01.2013 на закупівлю послуг в частині виконання робіт у встановлені договором строки.

Відповідач у справі ТОВ Ютем-Інжиніринг у запереченнях на позов проти задоволення позовних вимог заперечує посилаючись на те, що позивачем не надано відповідачу всіх вихідних даних для виконання робіт у встановлені строки, отже відповідач не є таким, що допустив прострочення виконання зобовязання, а також те, що пеня нарахована позивачем не може стягуватись з відповідача оскільки відповідачем порушено не грошове зобовязання.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача проти задоволення позовних вимог у даній справі заперечував та просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

02.01.2013 між відокремленим підрозділом Рівненська атомна електрична станція в особі директора ОСОБА_4, що діяв на підставі довіреності ДП НАЕК Енергоатом (далі замовник) та ТОВ Ютем-Інжиніринг (далі виконавець) укладено договір №810-12 на на закупівлю послуг (далі договір, а.с.10-12).

Враховуючи, що вищевказаний договір від імені позивача у справі укладено директором відокремленим підрозділом Рівненська атомна електрична станція ОСОБА_4, який діяв на підставі довіреності від імені ДП НАЕК Енергоатом, що видана позивачем, такий договір є підставою для набуття прав та обовязків безпосередньо позивачем у справі - ДП НАЕК Енергоатом; повноваження вказаної особи діяти від імені ДП НАЕК Енергоатом при укладенні договору сторонами у даній справі не оспорюються.

За умовами договору виконавець зобовязується у 2012-2013 роках надати послуги, зазначені в технічному завданні (технічних вимогах), а замовник прийняти і оплатити такі послуги (п.1.1 договору).

Відповідно до додаткової угоди №2 від 06.10.2014 (а.с.68-68, зворот) сторонами змінено п. 1.1 договору, а саме виконавець зобовязується у 2012-2015 роках надати послуги, зазначені в технічному завданні (додаток №1), а замовник прийняти і оплатити такі послуги.

Вказаний договір підписано сторонами з протоколом розбіжностей (а.с.63-65).

Відповідно до п. 1.2 договору, найменування послуги «послуги з технічних випробувань та аналізу (оцінка технічного стану трубопроводів СВБ енергоблоку №3 з метою продовження терміну експлуатації в понад проектний період)».

Кількісні характеристики (зміст) послуг, що надаються за вказаним договором визначаються у календарному плані (додаток №2) та технічному завданню (додаток №1), які є невідємними частинами договору.

Додатком до додаткової угоди №2 від 06.10.2014, сторонами узгоджено, що додаток №2 втрачає силу і набуває чинності додаток №2/1 «Відкоригований календарний план» (а.с.69).

У відповідному додатку №2/1 п. 2 сторонами, зокрема, передбачено виконання розрахунків на міцність та сейсмостійкість за терміном виконання 30.12.2014 вартістю 2 671 324,44грн.

У відповідності до п. 6.3.1 договору, виконавець зобовязаний забезпечити надання послуг у строки, встановлені цим договором.

Як витікає з п.п. 4.1, 4.2, 6.1.2 договору, надання послуг оформлюється актом приймання-передачі наданих послуг.

Відповідно до п. 10.1 договору (в редакції додаткової угоди №2), вказаний договір набирає чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 13.03.2016

Як встановлено під час розгляду справи відповідачем надано позивачу послуги з виконання розрахунків на міцність та сейсмостійкість, що підтверджується актами приймання-передачі послуг (а.с.70-76), а саме акт №4 від 31.07.2014 на суму 268 057,85грн, №5 від 31.10.2014 на суму 324 400,58грн, №6 від 28.11.2014 на суму 844 711,90грн, №10 від 30.12.2014 на суму 462 524,14грн, №13 від 16.02.2015 на суму 311 132,48грн, №14 від 12.03.2015 на суму 198 498,95грн, №15 від 16.04.2015 на суму 90 451,28грн, №16 від 18.08.2015 на суму 224 926,88грн. Акти акт №4 від 31.07.2014 н, №5 від 31.10.2014 та №13 від 16.02.2015 включаються в себе також витрати на відрядження.

Проте, за твердженням позивача послуги з виконання розрахунків на міцність та сейсмостійкість стану трубопроводів надані відповідачем з простроченням кінцевої дати їх надання, у звязку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд стягнути з відповідача пеню та штраф за порушення відповідачем строків виконання робіт.

Предметом спору у даній справі є застосування до відповідача відповідальності, встановленої договором, а також чинним законодавством за порушення зобовязання.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Як передбачено ч. 1 ст. 846 ЦК України, строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Відповідач заперечуючи проти позивних вимог зазначає, що позивачем не були надані вихідні дані, що і затримало виконання робіт.

Суд не може прийняти до уваги заперечення відповідача щодо несвоєчасного передання позивачем, як замовником за договором, вихідних даних оскільки договором не встановлено строків передачі вихідних даних замовником виконавцю. Крім того, відповідач не надав доказів, що такі вихідні дані були надані в строки, які б не дозволили виконати роботи своєчасно.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору; ці дані встановлюються, зокрема, письмовими і речовими доказами.

Згідно ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Проте, всупереч згаданим нормам, відповідачем не надано доказів виконання розрахунків на міцність та сейсмостійкість у встановлені договором строки.

Також судом враховано, що відповідно до 6.3.10 договору, саме виконавець зобовязаний усунути недоліки у строк, визначений замовником у листі.

Так, позивачем направлялись на адресу відповідача претензії, а саме №001-10/398 від 15.01.2015 (а.с.77) відповідно до якої відповідач повідомлявся позивачем про порушення зобовязання в частині проведення етапу 2 відкоригованого календарного плану, крім того, позивач вимога сплатити пеню за період з 31.12.2014 по 15.01.2014, а також ставилась вимога про термінове до виконання етапу 2.

Отримання відповідачем вказаної претензії підтверджується, зокрема, відповіддю на претензію (а.с.79), відповідно до якої запропонував позивачу застосувати механізм стягнення пені шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог.

Таким чином, у відповідності до 6.3.10 договору виконавець зобовязаний був усунути недоліки в частині термінів виконання етапу 2.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Позивачем заявлено вимогу про стягнення неустойки, а саме штрафу у розмірі 56 777,28грн та пені у розмірі 62 852,09грн за період з 16.01.2015 по 29.06.2015 від вартості не виконаного у строк зобовязання.

В силу ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

При цьому, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.2 договору (з урахуванням протоколу узгодження розбіжностей), у разі невиконання або несвоєчасного виконання зобовязань виконавець сплачує замовнику, зокрема, за порушення виконання зобовязання та строки усунення зауважень державної експертизи пеню в розмірі 0,1% вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання, за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф в розмірі 7% вказаної вартості.

Таким чином, сторонами в договорі передбачено неустойка у вигляді і штрафу і пені.

Заперечуючи проти вимог про стягнення пені позивач посилається на те, що пенею є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору у разі порушення саме грошового зобовязання.

Вказані заперечення відповідача відхиляються судом з огляду на таке.

У відповідності до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ч. 2 ст. 231 ГК України, у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Таким чином, сторонами в договорі передбачено стягнення такого виду забезпечення виконання зобовязання як пені, саме за прострочення виконання зобовязання.

Позивачем пеня розрахована з вартості невчасно виконаних зобовязань.

Проте, за розрахунком суду, розмірі пені за заявлені позивачем періоди складає:

- за період з 16.01.2015 по 15.02.2015 на вартість невиконаного зобовязання в розмірі 811 103,97грн 25144,22грн;

- за період з 17.02.2015 по 11.03.2015 на вартість невиконаного зобовязання в розмірі 502 587,49грн 11 559,51грн;

- за період з 13.03.2015 по 15.04.2015 на вартість невиконаного зобовязання в розмірі 304 088,54грн 10339,01грн;

- за період з 17.04.2015 по 29.06.2015 на вартість невиконаного зобовязання в розмірі 213 637,26грн 15 809,16грн.

При цьому вартість невиконаної частини зобовязання розраховані позивачем без витрат на відрядження що відображенні у актах приймання-передачі наданих послуг.

За таких обставин, розмір пені, що підлягає задоволенню становить 62 851,90грн, а в задоволенні вимог про стягнення 0,19грн пені суд відмовляє.

Крім того, позивачем заявлено вимог у про стягнення 7% штрафу за період прострочення понад тридцять днів, а саме з 16.01.2015 по 15.02.2015 на вартість невиконаного зобовязання в розмірі 811 103,97грн в сумі 56 777,28грн.

З огляду не те, що розмір штрафу розраховано вірно вимоги про стягнення штрафу підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме в розмірі 56 777,28грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у звязку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, у розмірі 1794,44грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ютем-Інжиніринг на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відособленого підрозділу Рівненська атомна електрична станція 62 851,90грн пені, 56 777,28грн штрафу

3. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Ютем-Інжиніринг на користь Державного підприємства Національна атомна енергогенеруюча компанія Енергоатом в особі відособленого підрозділу Рівненська атомна електрична станція 1794,44грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

4. В частині вимог про стягнення 0,19грн пені у задоволенні позову відмовити.

5. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 16.12.2015

Суддя С.І. Чонгова