ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2015 року Справа № 912/3252/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В. (доповідач),

суддів: Кузнецова І.Л., Герасименко І.М.

при секретарі Мудрак О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №б/н від 20.08.2015 р.;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №29Д-10 від 01.10.2015 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства Креатив на рішення господарського суду Кіровоградської області від 22.09.2015р. у справі №912/3252/15

за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Мир

до приватного акціонерного товариства Креатив

про стягнення 240421,23грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 22.09.2015р. у справі №912/3252/15 (суддя Тимошевська В.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з приватного акціонерного товариства "Креатив" на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Мир" 232367,29 грн основного боргу, 5644,74 грн. інфляційних втрат та 2383,90 грн 3% річних, а також 4807,92 грн судового збору.

Не погодившись з даним рішенням, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, як прийняте з порушенням норм процесуального та матеріального права та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позовних вимог.

Посилається на те, що товарно-транспортні накладні не є належним доказом поставки ПрАТ «Креатив» товару, оскільки за умовами договору поставки покупець повинен був забрати товар власним автотранспортом.

Також посилається на видачу довіреностей, на підставі яких був виданий товар, неповноважними особами, а відповідно і податкова накладна підписана особою, якій відповідач не надав повноважень на отримання товару.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу просив рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні 09.12.2015р., яке було проведено в режимі відео конференції, оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 23.04.2015 між СТОВ "Мир" (Продавець) та ПрАТ "Креатив" (Покупець) укладено договір поставки № С14-02744, згідно якого Продавець зобов'язався поставити і передати у власність Покупця, а Покупець - прийняти і оплатити насіння соняшнику урожаю 2014 року (Товар) на умовах даного договору (п. 1.1. Договору).

Договором передбачено поставку насіння соняшнику (Товар) в кількості - 100 тонн +/- 35 тонн (за вибором Покупця) по ціні за одну тонну - 9 700,00 грн та орієнтовною сумою договору - 970 000,00 грн.

Товар поставляється на умовах FCA франко-автомобіль (правила Інкотермс 2010), за винятком застережень, прямо встановлених умовами Договору, за адресою: склад, с. Іванівка, Кіровоградський район, Кіровоградська область (п. 3.1. Договору).

Порядок розрахунків - 80% передоплати від розміру, вказаного в п. 4.1. Договору, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця на підставі рахунку-фактури. Залишок коштів в розмірі 20% Покупець сплачує на поточний рахунок Продавця на протязі 3-х робочих днів з дня отримання від Продавця товару/партії товару та відомостей про реєстрацію податкових накладних у ЄРПН (єдиному реєстрі податкових накладних) на суму, що дорівнює 20% вартості поставленого товару та документів, передбачених п.п. 3.7, 3.8, 3.9 даного договору (п.5.2 Договору).

Договір набирає силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання всіх умов, передбачених даним Договором (п. 9.1. Договору).

Позивач поставив відповідачу обумовлений договором товар на загальну суму 1083767,29грн., що підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними (а.с. 15-19). Зазначений товар видано на підставі довіреності № 1221 від 24.04.2015р., яка підписана керівником ПрАТ «Креатив» та завірена печаткою підприємства (а.с.14).

За поставлений товар відповідач розрахувався частково, в сумі 776000,00грн. у вигляді попередньої оплати та 75400,00 після поставки товару, внаслідок чого у нього виник борг перед позивачем в сумі 232367,29 що і стало підставою для звернення позивача з позовом до суду.

Оскільки відповідачем умови договору щодо сплати отриманого товару виконані несвоєчасно, позивач звернувся до суду з позовними вимогами про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 5644,74грн. та 3% річних в сумі 2409,20грн.

Відповідно до приписів ст. 526 ЦК України та ст. 193 ГК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та закону, а одностороння відмова від виконання своїх зобовязань неприпустима.

За умовами ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з частиною другою статті 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.525 Цивільного кодексу України).

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ні під час розгляду справи судом першої інстанції, ні під час розгляду справи судом апеляційної інстанції відповідачем не було надано доказів сплати спірної суми заборгованості.

Станом на час прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення факт наявності боргу за договором у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, тому позовні вимоги в частині стягнення боргу у розмірі 232367,29грн., судовою колегією визнаються обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат за загальний період заборгованості та визнавши його виконаним у відповідності до вимог чинного законодавства, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача 5644,74грн. інфляційних втрат.

Також господарський суд правомірно дійшов до висновку щодо частково задоволення позовних вимог в частині стягнення 3% річних, оскільки позивачем при нарахуванні 3% річних за період з 05.05.2015 по 19.08.2015 на суму 232 367,29 грн та за період з 05.05.2015 по 02.07.2015 на суму 75 400,009 грн врахувно положеннь частини п'ятої ст. 254 Цивільного кодексу України (01, 02, 03, 04 травня - вихідні дні).

Господарським судом було перераховано суму 3% річних. Даний розрахунок перевірено апеляційним судом, він відповідає фактичній сумі заборгованості, а тому суд обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в частині стягнення 3% річних в сумі 2383,90грн.

Доводи апеляційної скарги з посиланням на видачу довіреностей, на підставі яких був виданий товар, неповноважними особами, а відповідно і податкова накладна підписана особою, якій відповідач не надав повноважень на отримання товару, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки довіреність підписана керівником ПрАТ "Креатив" ОСОБА_3 та завірена печаткою товариства.

Часткова сплата вартості поставленого товару 03.07.2015р. після здійснення поставки товару, що підтверджується випискою банку (а.с. 11), також свідчить про схвалення ПрАТ "Креатив" договору поставки № С14-02744 шляхом його виконання, що створює обовязок відповідача щодо оплати поставленого товару.

Інші доводи апеляційної скарги не приймаються судом до уваги, оскільки не впливають на вирішення справи по суті.

Таким чином, рішення господарського суду Дніпропетровської області відповідає чинним нормам матеріального та процесуального законодавства, встановленим фактичним обставинам справи, а доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства Креатив залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Кіровоградської області від 22.09.2015р. у справі №912/3252/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя І.Л. Кузнецова

Суддя І.М. Герасименко

Постанова виготовлена в повному обсязі 14.12.2015 року.