КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2015 р. Справа№ 910/15739/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ільєнок Т.В.

суддів: Яковлєва М.Л.

Куксова В.В.

при секретарі судового засідання: Грабенко В.А.

за участі представників сторін:

позивача Григорчук В.І. дов. від 28.04.2011

№ 18-208/2794-5605;

відповідача не з'явився, про дату, час та місце судового

засідання був повідомлений належним чином;

розглянувши матеріали

апеляційної скарги ПАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд"

на Рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2015

у справі № 910/15739/15 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Національного банку України

до відповідача ПАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд"

про стягнення заборгованості у сумі 1 044 234,31 грн. за

Договором про інвестування у житлове будівництво

від 22.08.2013 №Г-2245.

ВСТАНОВИВ:

Позивач Національний банк України звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача ПАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд" про стягнення пені у розмірі 719 361,20 грн. та штрафу у розмірі 324 873,11 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем порушено умови п. 7.2 Договору про інвестування у житлове будівництво від 22.08.2013 № Г-2245.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.08.2015 № 910/15739/15 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з відповідача ПАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд" на користь позивача Національного банку України 719 361,20 грн. - пені, 324 873,11 грн. - штрафу.

Не погоджуючись з прийнятим Рішенням, відповідач ПАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд" звернувся до Київського апеляційного господарського суду із скаргою, в якій просить Рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2015 № 910/15739/15 скасувати та прийняти нове судове рішення, за яким відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, а тому не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою КАГС від 28.09.2015 № 910/15739/15 порушено апеляційне провадження за скаргою відповідача (колегія суддів у складі: головуючого судді Ільєнок Т.В., суддів: Куксова В.В., Яковлєва М.Л.). та призначено судове засідання на 24.11.2015.

В судове засідання від 24.11.2015 представник відповідача-скаржника не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про його належне повідомлення свідчить залучене до матеріалів справи зворотне поштове повідомлення про вручення скаржнику Ухвали КАГС про прийняття апеляційної скарги до провадження від 28.09.2015 за № 09-33/39364/15.

24.11.2015 відповідачем через відділ канцелярії КАГС було подано Клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату. За названим Клопотанням представник ПАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд" просив відкласти розгляд даної справи, з посиланням на велику завантаженість справ та його участю в судовому засіданні у Вищому господарському суді України.

В свою чергу, позивач під час судового засідання від 24.11.2015 заперечував проти задоволення вказаного Клопотання відповідача, оскільки за його оцінкою, задоволення такого Клопотання сприяє затягуванню процесу.

Колегія суддів, з огляду на наведені причини неявки відповідача, дійшла висновку, що названі у Клопотанні ПАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд" причини відкладення, а саме неможливість представника бути присутнім у судовому засіданні в зв'язку з його участю в розгляді іншої справи та велика завантаженість представника, не є підставою для відкладення розгляду справи в розумінні ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, оскільки, у даному випадку, відповідач має можливість скористатись правилами ст. 28 Господарського процесуального кодексу України та ст. 244 Цивільного кодексу України. Таким чином, за оцінкою колегії суддів, наведені причини неявки відповідача, слід визнати неповажними.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

Враховуючи, що присутній представник позивача не заперечував проти розгляду апеляційної скарги у відсутності представника відповідача - скаржника, колегія суддів перейшла до здійснення апеляційного перегляду справи по суті за наявними матеріалами.

Колегія суддів, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення представника позивача, дійшла висновку апеляційну скаргу відповідача ПАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд" залишити без задоволення, Рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2015 по даній справі залишити без змін, приймаючи до уваги наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 22.08.2013 року між Національним банком України (інвестор, позивач) та ПАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд" (забудовник, відповідач) був укладено Договір про інвестування у житлове будівництво №Г-2245 (Договір), відповідно до п. 1.1 якого інвестор в порядку та на умовах, визначених цим Договором, бере участь у здійсненні фінансування будівництва об'єктів будівництва (квартири у житлових будинках), перелік яких зазначений у Додатку №1 до Договору, а забудовник зобов'язується в порядку, строки та на умовах, визначених цим Договором збудувати та передати інвестору об'єкти будівництва належної якості за актами приймання-передавання за кожною адресою та зареєструвати їх в Департаменті будівництва та житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації.

Пунктом 3.1 Договору встановлено, що загальна вартість об'єктів будівництва становить 58 383 650,55 грн., в тому числі ПДВ - 9 730 608,43 грн.

Згідно п. 4.1 Договору, оплата проводиться інвестором в національній валюті України - гривня, протягом 5 робочих днів з дати підписання договору в сумі, яка передбачена пунктом 3.1 Договору.

Пунктом 5.1 Договору сторони погодили, що забудовник передає інвестору об'єкти будівництва за актами приймання-передавання у строки, що зазначені у Додатку №1 до цього Договору.

Пунктами 6.1.5 та 6.1.8 Договору передбачено, що забудовник зобов'язаний передати у власність інвестору у строк визначений у пункті 5.1 Договору об'єкт будівництва за Актом приймання-передавання разом із документами визначеними у пункті 5.2 цього Договору.

Відповідно до Адресного переліку квартир (Додаток №1 до Договору в редакції Додаткового договору №Г-2277 від 15.10.2013 року), замовник зобов'язувався передати інвестору 6 квартир, що знаходяться за адресою: м. Київ, перетин вул. Вірменської та Харківське шосе (каркасно-монолітний) загальною вартістю 4 641 044,42 грн. у 2 кварталі 2014 року.

На виконання умов Договору про інвестування у житлове будівництво №Г-2245 від 22.08.2013 року позивач перерахував відповідачу кошти у розмірі: 58 383 650,50 грн., що підтверджується меморіальним ордером № від 27.08.2013 року (№723449236) та 72 212,19 грн., що підтверджується меморіальним ордером № (№906914836).

Відповідно до Акту №3 від 31.12.2014 року відповідач передав, а позивач прийняв 6 квартир загальною площею 433,3 кв.м, за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 182 (будівельна адреса: житловий будинок на перетині вул. Вірменської та Харківське шосе у Дарницькому районі м. Києва), згідно з Договором про інвестування у житлове будівництво №Г-2245 від 22.08.2013 року.

Вимога позивача від 12.01.2015 року №80/25-106/79 про сплату пені та штрафу, за порушення відповідачем зобов'язань за Договором, залишена відповідачем без задоволення.

У зв'язку з порушенням відповідачем зобов'язань за Договором, щодо своєчасної передачі позивачу об'єктів будівництва, зокрема, 6 квартир загальною площею 433,3 кв.м, за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 182 (будівельна адреса: житловий будинок на перетині вул. Вірменської та Харківське шосе у Дарницькому районі м. Києва), позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача пені у розмірі 719 361,20 грн. та штрафу у розмірі 324 873,11 грн. за період прострочення з 01.07.2014 року по 02.12.2014 року.

Частинами 1, 2 ст. 9 Закону України "Про інвестиційну діяльність" передбачено, що основним правовим документом, який регулює взаємовідносини між суб'єктами інвестиційної діяльності, є договір (угода). Укладання договорів, вибір партнерів, визначення зобов'язань, будь-яких інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України, є виключною компетенцією суб'єктів інвестиційної діяльності.

За змістом ч.5 ст.7 Закону України "Про інвестиційну діяльність" інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об'єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст.611 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

Право учасників господарських правовідносин встановлювати інші, ніж передбачено Цивільним кодексом України, види забезпечення виконання зобов'язань, у тому числі, встановлювати неустойку за порушення негрошового зобов'язання, визначено частиною 2 ст.546 Цивільного кодексу України, що узгоджується із свободою договору, яка передбачена ст.627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Отже, суб'єкти господарських відносин при укладенні договору наділені правом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності - договірної санкції за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов'язань.

У пункті 7.2 Договору (з урахуванням змін, внесених Додатковим договором №Г-2277 від 15.10.2013 року) визначено, що у разі порушення забудовником строків передачі об'єктів будівництва останній сплачує інвестору пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості несвоєчасно переданих квартир за кожний день прострочення до дня виконання зобов'язань, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Таким чином, судом першої інстанції встановлено, що відповідач порушив зобов'язання за Договором про інвестування у житлове будівництво від 22.08.2013 №Г-2245 щодо передачі об'єктів будівництва - 6 квартир загальною площею 433,3 кв.м, за адресою: м. Київ, Харківське шосе, 182 (будівельна адреса: житловий будинок на перетині вул. Вірменської та Харківське шосе у Дарницькому районі м. Києва), у строк, визначений за домовленістю сторін - 2 квартал 2014 року та передав зазначені квартири лише 03.12.2014 року.

При цьому, за висновками місцевого господарського суду, та обставина, що за порушення передбаченого строку передачі об'єктів будівництва інвестору, забудовник сплачує позивачу неустойку у вигляді пені у розмірі 0,1% вартості несвоєчасно переданих квартир, за яким допущено прострочення виконання, НЕ ПЕРЕТВОРЮЄ ЦЮ НЕУСТОЙКУ В ПЕНЮ ЗА ПОРУШЕННЯ ГРОШОВОГО ЗОБОВ'ЯЗННЯ, а отже відсутні підстави для обмеження розміру нарахованої неустойки подвійною обліковою ставкою Національного банку України.

Аналогічну правову позицію наведено у Постанові Верховного Суду України від 03.12.2013 року по справі №908/43/13-г.

Суд першої інстанції, здійснивши перерахунок пені з урахуванням умов Договору, взявши до уваги порушення відповідачем передбаченого Договором строку передачі об'єкту будівництва, визнав його обґрунтованим та арифметично вірним, а тому дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення пені та штрафу є такими, що підлягають задоволенню повністю у розмірі 719 361,20 грн. та 324 873,11 грн. за період з 01.07.2014 року по 02.12.2014 року.

У доводах апеляційного оскарження відповідач ПАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд" наголошує на тому, що судом першої інстанції неправомірно застосовано норми ст. 546, 549, 625 ЦК України, ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне грошове зобов'язання», оскільки, у даному випадку, між сторонами не існує жодних грошових зобов'язань. З огляду на наведене, скаржник стверджує, що, в даному випадку, п. 7.2 Договору в частині сплати пені за несвоєчасну передачу об'єктів нерухомості відповідно до чинного законодавства не може бути застосовано.

В свою чергу, позивач, заперечуючи наведені доводи апеляційного оскарження, стверджує, що спір у даній справі виник внаслідок порушення відповідачем не грошового зобов'язання, а зокрема, порушення строків, встановлених Договором щодо своєчасної передачі об'єкта будівництва інвестору. При цьому, відповідач звертає увагу, що за пунктом 7.2 Договору (з урахуванням змін, внесених Додатковим договором №Г-2277 від 15.10.2013 року) визначено, що у разі порушення забудовником строків передачі об'єктів будівництва, останній сплачує інвестору пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості несвоєчасно переданих квартир за кожний день прострочення до дня виконання зобов'язань, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості. Тобто, у даному випадку, сторони при укладені Договору про інвестування у житлове будівництво від 22.08.2013 № Г-2245 щодо своєчасної передачі об'єкта будівництва позивачеві, передбачили договірну санкцію за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов'язань.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів, вважає за необхідне зазначити, що наведені доводи апеляційного оскарження відповідача базуються на тих же доказах та поясненнях, що надавалися у суді першої інстанції, та яким вже надана належна правова оцінка за оскарженим Рішенням.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів встановила, що у даному випадку скаржником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, щодо спростування висновків суду першої інстанції. Таким чином, апеляційні вимоги відповідача ПАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд" є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, підстав для зміни чи скасування оскарженого Рішення у даній справі колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ПАТ "Холдингова компанія "Київміськбуд" залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2015 № 910/15739/15 залишити без змін.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 № 910/15739/15 набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 № 910/15739/15 може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України у 20-денний строк.

Матеріали справи № 910/15739/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Т.В. Ільєнок

Судді М.Л. Яковлєв

В.В. Куксов