КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р. Справа№ 911/1396/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Пашкіної С.А.

Сітайло Л.Г.

при секретарі Матюхін І.В.

за участю представників:

від позивача: Гулевич В.Г.

від відповідача: Кіккас М.В.

розглянувши

апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю

"Аверс-Сіті"

на рішення

господарського суду Київської області

від 03.09.2015 року

у справі № 911/1396/15 (судя Подоляк Ю.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства

"Київобленерго"

до Товариства з обмеженою відповідальністю

"Аверс-Сіті"

про стягнення 1 538 990,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Київської області від 03.09.2015 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті" (08298, Київська обл., м. Ірпінь, смт Коцюбинське, вул. Пономарьова, 26, корпус 2, офіс 173, ідентифікаційний код 33939099) на користь Публічного акціонерного товариства "Київобленерго" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Київська, 2-Б, ідентифікаційний код 23243 (один мільйон п'ятсот десять тисяч сто сорок одну) грн. 95 коп. основного боргу, 2872 (дві тисячі вісімсот сімдесят дві) грн. 87 коп. 3% річних, 25975 (двадцять п'ять тисяч дев'ятсот сімдесят п'ять) грн. 56 коп. пені, 30779 (тридцять тисяч сімсот сімдесят дев'ять) грн. 81 коп. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Аверс-Сіті" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Київської області від 03.09.2015 року та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.10.2015 р. апеляційну скаргу на рішення Господарського суду Київської області від 03.09.2015 року прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Розпорядженням секретаря палати Київського апеляційного господарського суду змінено склад колегії суду.

В судове засідання 24.11.2015 року представник відповідача не з'явився та подав клопотання про відкладення розгляду справи. Розгляд справи було відкладено на 08.12.2015 року

Представником відповідача подано клопотання про призначення експертизи. Дане клопотання відхилено колегією суддів, оскільки відсутні будь-які підстави для призначення експертизи, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року №4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. В даному випадку будь-які відомості щодо ТОВ «Ріал Істейт Ф.К.А.У.» не лише не являються предметом доказування, а й жодним чином не мають відношення до справи №911/1396/15.

Також, відхиляється як необгрунтоване клопотання відповідача про залучення другого відповідача.

Підставою позову у даній справі є неналежне виконання Відповідачем своїх зобов'язань за договором про постачання електричної енергії № 220046501 від 17.05.2011 року щодо здійснення розрахунку 1 за перетікання реактивної електроенергії. ТОВ «Ріал Істейт Ф.К.А.У.» не є стороною зазначеного договору і, як наслідок, у ТОВ «Ріал Істейт Ф.К.А.У.» відсутні будь-які і зобов'язання за вказаним договором, зокрема, здійснення розрахунку за перетікання реактивної І електроенергії. Так, згідно п. 6.1 Правил користування електричною енергією розрахунки за І спожиту електричну енергію здійснюються відповідно до умов Договору. У відповідності до п. 10.2 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний оплачувати обсяг спожитої електричної енергії, а також здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та рахунків, виставлених на підставі актів про порушення цих Правил та умов договору.

Відповідно до п. 1.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» господарський суд за клопотанням сторони або за своєю ініціативою має право до прийняття рішення залучити до участі у справі іншого відповідача, якщо у спірних правовідносинах він виступає або може виступати як зобов'язана сторона.

Оскільки ТОВ «Ріал Істейт Ф.К.А.У.» не виступає та не може виступати як зобов'язана сторона, у господарського суду Київської області відсутні правові підстави для залучення ТОВ «Ріал Істейт Ф.К.А.У.» до участі у справі в якості відповідача.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи, між Публічним акціонерним товариством "АЕС Київобленерго" (правонаступником якого є позивач) та відповідачем у справі було укладено договір про постачання електричної енергії від 17.05.2011 № 220046501 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач - постачальник продає електричну енергію відповідачу - споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 4510,0 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.3.4 договору споживач зобов'язується здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача, згідно з умовами додатку № 5 (5а) "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії".

Згідно п. 3.1.1 договору постачальник наділений правом отримувати від споживача плату за компенсацію перетікання реактивної електричної енергії, на умовах передбачених в додатку № 5 (5а) "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії", та інші платежі обумовлені договором.

Додатком № 4 до договору сторони погодили що рахунки для оплати за електроенергію представник споживача отримує в розрахунковому відділі за адресою: м. Ірпінь, вул. 2-й Північний тупік.

Пунктом 14 додатку № 5 до договору визначено, що якщо згідно Методики виникли підстави для нарахування плати за перетікання реактивної електроенергії на площадці споживача, що не визначена додатком, постачальник письмово повідомляє споживача про це та надсилає для заповнення Інформаційний лист по КРП - (Компенсація реактивної потужності). Споживач заповнює Інформаційний лист по КРП та повертає його постачальнику протягом 5 днів з дня отримання. На підставі заповненого споживачем Інформаційного листа по КРП постачальник розраховує ЕЕРП (D) - (Економічний еквівалент реактивної потужності), доводить його до споживача письмовим повідомленням, що є невід'ємною частиною договору. Отримання споживачем такого повідомлення розуміється сторонами як початок для нарахування за перетоки реактивної електроенергії по даній площадці.

Якщо протягом 5 днів постачальник не отримує від споживача заповнений Інформаційний лист по КРП, то розрахунки ЕЕРП (D) проводяться постачальником за даними договору. Розрахований ЕЕПР (D) доводиться постачальником до споживача письмовим повідомленням, що є невід'ємною частиною договору. Отримання споживачем такого повідомлення розуміється сторонами як початок для нарахування плати за перетоки реактивної електроенергії по даній площадці.

Додатком № 6 до договору сторони погодили порядок зняття показів розрахункових приладів обліку електричної енергії та форму звіту споживача про покази приладів обліку, відповідно до п. 1 якого покази розрахункових приладів обліку електричної енергії (лічильників) знімаються станом на 24-00 годин на дату закінчення розрахункового періоду.

Положеннями п. 7 зазначеного додатку споживач зобов'язаний протягом 16 годин з моменту зняття показів лічильників довести їх значення до постачальника електричної енергії представником споживача в розрахунковий відділ за адресою: м. Ірпінь, вул. 2-й Північний тупік за встановленою формою.

У відповідності до п. 6.11 Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 № 28 (у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17 жовтня 2005 № 910), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 2 серпня 1996 за № 417/1442 остаточний розрахунок споживача за електричну енергію, спожиту протягом розрахункового періоду, здійснюється на підставі виставленого постачальником електричної енергії рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених цими Правилами. Покази розрахункових засобів обліку знімаються представником електропередавальної організації (основного споживача) та підтверджуються споживачем відповідно до договору. За ініціативою однієї із сторін договору у ньому може бути передбачений інший порядок зняття показів розрахункових засобів обліку. Порядок зняття показів розрахункових засобів обліку зазначається у договорі про постачання електричної енергії.

На виконання умов договору позивач у період з грудня 2013 року по березень 2015 року поставив відповідачу рахунок на електричну енергію.

Для сплати компенсації з перетікання реактивної електроенергії у вказаному періоді позивачем виставлені відповідачу відповідні рахунки, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

В той же час, відповідач в порушення умов договору не здійснив оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача у вказаному періоді, згідно з умовами додатку № 5 (5а) "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії" до договору, в зв'язку з чим за ним рахується заявлена до стягнення сума заборгованості в розмірі 1510141 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконав своїх договірних зобов'язань щодо здійснення розрахунку за перетікання реактивної електроенергії у визначені договором строки, в зв'язку з чим за останнім на час розгляду справи рахується заборгованість в розмірі 1510141,95 грн. Доказів сплати вказаного боргу відповідач суду не надав.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, позивачем правомірно заявлено позов про стягнення 1510141,95 грн. основної заборгованості із здійснення розрахунку за перетікання реактивної електроенергії.

Відповідач, ТОВ «Аверс-Сіті», визнає існування заборгованості перед ПАТ «Київобленерго», за перетікання реактивної електричної енергії в розмірі 1510141 грн. 95 коп., що підтверджується листом ТОВ «Аверс-Сіті» вх. №5185 від 21.07.2015 року, проектом Мирової угоди по справі №911/1396/15, проектом Договору про розстрочку виконання зобов'язань та проектом Додатку №1 до Договору про розстрочку виконання зобов'язань.

Враховуючи те, що відповідач порушив строки виконання грошового зобов'язання щодо здійснення розрахунку за надані послуги з перетікання реактивної електроенергії, позивач просив стягнути з відповідача 3% річних з простроченої суми грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача 3% річних з прострочених сум за загальний період прострочення з 17.12.2013 по 31.03.2015 складають 2872,87 грн.

Здійснений позивачем розрахунок 3% річних відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога позивача у вказаній частині підлягає задоволенню.

Також, позивач на підставі п. 4.2.1 договору просив за порушення термінів оплати вартості електроенергії, стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення платежу, розмір якої за розрахунком позивача за період прострочки з 17.12.2013 по 31.03.2015 складає 25975,56 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Крім того, відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Здійснений позивачем розрахунок пені відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога позивача у вказаній частині підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що борг відповідача перед позивачем на час прийняття рішення не погашений, його розмір підтверджується наявними матеріалами справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 1510141,95 грн. основного боргу, 2872,87 грн. 3% річних та 25975,56 грн. пені є доведеними, обґрунтованими, відповідачем не спростовані, а відтак підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду Київської області від 03.09.2015 року у справі №911/1396/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Справу № 911/1396/15 повернути до Господарського суду Київської області.

3. Копію постанови направити сторонам.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Сітайло