ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01.12.2015 Справа № 905/123/15

Господарський суд Донецької області у складі колегії суддів: головуючого судді Бокової Ю.В., суддів Говоруна О.В., Демідової П.В. при секретарі судового засідання Степаненко Д.І.

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком», м. Маріуполь

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Строй Компанія», м. Донецьк

про витребування майна з чужого незаконного володіння

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Строй Компанія», м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком», м. Маріуполь

про відшкодування збитків в сумі 12 000,00 грн.

та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_1», м. Київ

до відповідачів: 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком», м. Маріуполь, 2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Строй Компанія», м. Донецьк

про визнання Договору зберігання б/н від 03.06.2014р. недійсним та витребування майна

за участю представників сторін:

від позивача (за первісним позовом): не зявився

від відповідача(за первісним позовом): не зявився

від третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_1»: ОСОБА_2 за довіреністю №23-12/14-34 від 23.12.14р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком», м. Маріуполь звернувся до господарського суду Донецької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Строй Компанія», м. Донецьк про витребування майна, а саме: автогудронатора MASSENZA36U на базі КРАЗ 65053-0000300 кузов Y7A6188, державний номер НОМЕР_1 з незаконного володіння та передання його у володіння ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком».

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» посилається на те, що на підставі договору фінансового лізингу № L618-04/07 від 20.07.2007 р. ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» набуло у володіння та користування майно - автогудронатор MASSENZA36U на базі КРАЗ 65053-0000300 кузов Y7A6188, державний номер НОМЕР_1. З виникненням з травня 2014р. непередбачуваних обставин на території м. Донецька та області, виникла загроза значного пошкодження або втрати цього майна, у звязку з чим ТОВ Шляхове будівництво «Альтком» було укладено з ТОВ «Торг-Строй Компанія» договір зберігання б/н від 03.06.2014 р. На вимогу позивача про повернення спірного майна у звязку із закінченням терміну його зберігання було отримано відповідь про неможливість його повернути з підстав відсутності співробітників відповідача у місці зберігання спірного майна в місті Донецьку та проходження періодичних воєнних дій у цій місцевості.

Ухвалою суду від 16.06.2015 р. було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_1» до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Ухвалою суду від 22.06.2015р. було прийнято зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Строй Компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю Шляхове будівництво «Альтком» про відшкодування завданих збитків в сумі 12000,00 грн. для спільного розгляду з первісним позовом. Сплату судового збору Товариству з обмеженою відповідальністю «Торг-Строй Компанія» було відстрочено до винесення рішення у даній справі.

В обґрунтування позовних вимог Товариство з обмеженою відповідальністю «Торг-Строй Компанія» посилається на те, що на підставі договору зберігання від 03.06.2014 р. ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» передало ТОВ «Торг-Строй Компанія» протягом дії договору рухоме майно автогудронатор MASSENZA36U на базі КРАЗ 65053-0000300 кузов Y7A6188, державний номер НОМЕР_1, відповідно та на підставі акту-приймання передачі, який є невідємною частиною Договору. У звязку з виникненням влітку 2014 р. непередбачуваних обставин діяльності терористичних організацій та проведення ними воєнних дій на території міста Донецька та області, ТОВ «Торг-Строй Компанія» було змушено понести додаткові витрати на зберігання зазначеного вантажного автомобіля в сумі 12000,00грн. Усна вимога товариства щодо необхідності ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» сплатити ТОВ «Торг-Строй Компанія» додаткові витрати, була проігнорована.

Ухвалою суду від 30.09.2015 р. було прийнято позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_3», м. Київ, до відповідачів: 1) ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком», м. Маріуполь, 2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Строй Компанія», м. Донецьк, про визнання договору зберігання б/н від 03.06.2014 р. укладеного між ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» та ТОВ «Торг-Строй Компанія» недійсним та витребування з незаконного володіння ТОВ Шляхове будівництво «Альтком» та ТОВ «Торг-Строй Компанія» на користь ТОВ «Райффайзен ОСОБА_3» майна - автогудронатора MASSENZA36U на базі КРАЗ 65053-0000300 кузов Y7A6188, державний номер НОМЕР_1, до спільного розгляду з первісним та зустрічним позовами по справі № 905/123/15.

В обґрунтування позовних вимог ТОВ «Райффайзен ОСОБА_3» посилається на те, що третя особа є власником предмету лізингу за договором фінансового лізингу № L618-04/07 від 20.07.2007 р., у звязку з чим позивач не має правової підстави витребовувати спіре майно у відповідача. Зазначає, що на підставі рішення господарського суду Запорізької області від 02.06.2015 р. по справі № 908/593/15-г, яке було змінено постановою Донецького апеляційного суду від 18.08.2015 р. та було зобовязано боржника ТОВ Шляхове будівництво «Альтком» повернути протягом 30 календарних днів, починаючи з 18.08.2015 р. на користь ТОВ «Райффайзен ОСОБА_3» майно - автогудронатор MASSENZA36U на базі КРАЗ 65053-0000300 кузов Y7A6188.

Позивач та відповідач (за первісним позовом) правом на участь представника у судовому засіданні не скористалися, причину неявки не повідомили, витребуваних судом документів не надали. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму №18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції від 26.12.2011р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Третя особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_1» в судових засіданнях позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене, справа розглядається відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України без явки представників сторін за первісним позовом за наявними в ній матеріалами, оскільки їх неявка не перешкоджає вирішенню спору.

Зясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених в процесі розгляду справи, вислухавши представника позивача, суд-

ВСТАНОВИВ:

20.04.2007 р. між Третьою особою (Лізингодавецем) та Позивачем (Лізингоодержувачем) було укладено Договір фінансового лізингу № L618-04/07, за умовами п.1.1, п. 3.1, якого з урахуванням угоди про внесення змін до договору лізингу та Спеціфікації (Додаток №2 до Договору фінансового лізингу) Третя особа на підставі Договору купівлі-продажу (поставки) зобовязується придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у володіння та користування протягом усього строку лізингу за плату (лізингові платежі) майно - автогудронатор MASSENZA36U на базі КРАЗ 65053-0000300 кузов Y7A6188, вартістю 821 240,00 грн., а Позивач зобовязується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору.

Згідно п. 2.5. Договору після сплати лізингових платежів за Договором у повному обсязі Лізингодавець зобовязаний укласти з Лізингоодержувачем Договір купівлі-продажу (викупу) предмету лізингу.

Викупна вартість предмета лізингу становить 8 212,40 грн. в тому числі 20% ПДВ: 1368,73 грн. (пункт 3.3. Договору).

Відповідно до п. 8.1 Договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами та сплати Лізингоодержувачем авансового лізингового платежу згідно графіку і діє до повного виконання сторонами своїх обовязків за цим Договором.

Відповідно до п. 8.2.1 Загальних умов фінансового лізингу (Додаток до договору №4) лізингоодержувач має право використовувати предмет лізингу протягом строку лізингу.

Відповідно до п. 1.2 Договору строк лізингу складається з Періодів лізингу, зазначених у графіку платежів (Додатку № 1 до Договору) та не може бути менше одного року. В свою чергу, остаточною редакцією Графіку сторони погодили, що строк лізингу за Договором складається з 60 періодів лізингу, а саме: з грудня 2007 р. по листопад 2012 р.

Крім того, 03.06.2014 року між ТОВ ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» (Поклажодавець) і ТОВ «Торг-Строй Компанія» (Зберігач) було укладено договір зберігання (далі - Договір зберігання), за яким (п. п. 1.1., 1.2.), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на зберігання протягом строку дії цього Договору рухоме майно (спеціальну будівельну техніку та автомобілі) на підставі Акту приймання-передачі, який є невід'ємною частиною цього Договору. Зберігання за цим Договором є безоплатним.

Водночас, 03.06.2014 року, на підставі Акту приймання-передачі майна на зберігання відповідно до Договору зберігання, який було підписано та скріплено печатками обох сторін, автогудронатор MASSENZA36U на базі КРАЗ 65053-0000300 кузов Y7A6188, державний номер НОМЕР_1 був переданий Поклажодавцем - ТОВ ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» на зберігання Зберігачу - ТОВ «Торг-Строй Компанія».

Згідно п. п. 2.1.1., 2.1.3. Договору зберігання, Зберігач зобов'язався вживати всіх необхідних заходів для забезпечення схоронності майна протягом строку зберігання. Нести відповідальність за втрату (нестачу) або пошкодження майна Поклажодавця, переданого на зберігання Зберігачеві, у відповідності з цим Договором та чинним законодавством України з моменту одержання майна від Поклажодавця та до моменту його повернення Поклажодавцеві.

Відповідно до п.п. 6.1., 6.2. Договору зберігання, він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печатками сторін. Строк дії цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 6.1. цього Договору та закінчується 30.12.2014 року.

В наступному, 08.01.2015 року ТОВ ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» направило на адресу ТОВ «Торг-Строй Компанія» вимогу, вих. № 08/1-15 про повернення майна, переданого йому на зберігання, у зв'язку із закінченням строку дії Договору зберігання, однак, листом за № 03/01/15 від 09.01.2015 року ТОВ "Торг-Строй Компанія" повідомило ТОВ ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» про неможливість повернення такого майна - спеціальної будівельної техніки та автомобілів через проведення військових дій на території та околицях м. Донецька, зазначивши при цьому, що після стабілізації ситуації у місті зазначена техніка буде повернута у належному стані.

Оцінюючи первісні позовні вимоги суд виходить з наступного.

Згідно ст. 174 ГК України, однією з підстав виникнення господарського зобов'язання, є господарський договір.

Відповідно до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Також, частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

При цьому, статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Водночас, згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

При цьому, згідно приписів ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст.ст. 188, 193 ГК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Щодо договорів, як однієї з підстав виникнення господарського зобов'язання і, зокрема, фінансового лізингу, то відповідно до ч. 1 ст. 2 ЗУ "Про фінансовий лізинг" відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Згідно ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона, лізингодавець, передає або зобов'язується передати другій стороні, лізингоодержувачеві, у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця, постачальника, відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату, лізингові платежі. До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм, оренду, з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Поряд з тим, главою 24 ЦК України передбачені підстави набуття права власності.

Зокрема, згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном на власний розсуд та право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

При цьому, у главі 29 ЦК України встановлені загальні засади захисту права власності.

Так, згідно ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Крім того, статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним, а згідно статті 391 цього ж Кодексу, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст. 400 цього ж Кодексу, недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.

Водночас, стаття 15 ЦК України також передбачає, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Для цього, Законом (ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України) передбачена можливість судового захисту цивільного права або інтересу особи, способом, що встановлений для цього договором або законом.

При цьому, предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача. Предмет позову кореспондує зі способами захисту. Тоді як підставами позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Позивачами, згідно ч. 2 ст. 21 ГПК України, є підприємства та організації, що подали позов або в інтересах яких подано позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу.

Як зазначалось вище, Договір лізингу, саме на який посилався Позивач у своєму позові, в якості матеріально-правового обґрунтування своїх вимог, був укладений між ТОВ ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком», яке є Позивачем у даній справі, і ТОВ "Райффайзен ОСОБА_1", яке є Третьою особою, до якого ТОВ «Торг-Строй Компанія», як Відповідач у даному спорі, відношення по суті не має.

Таким чином, встановивши, що власником спірного майна, право на користування яким у Позивача припинилось у 2012 року, є Третя особа, і те, що Позивач фактично не вправі був звертатись з таким позовом до господарського суду, суд відмовляє в задоволенні позову ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» до ТОВ «Торг-Строй Компанія» про витребування майна з чужого незаконного володіння.

При розгляді вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Строй Компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» про відшкодування збитків в сумі 12000,00 грн., суд виходить з наступного.

Як на підставу наявності у позивача за зустрічним позовом перед відповідачем за зустрічним позовом зобов'язань, позивач в позові послався на договір зберігання від 03.06.2014 р.

Судом встановлено, що договір зберігання 03.06.2014 р. відповідно до рішення господарського суду Донецької області від 12.10.2015 р. по справі № 908/2897/15 визнаний недійсним.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що третьою особою 04.09.2014 р. у місті Пирятин був оглянутий предмет лізингу автогудронатор MASSENZA36U на базі КРАЗ 65053-0000300 кузов Y7A6188, державний номер НОМЕР_1, про що складений акт огляду від 04.09.2014 р. В момент огляду предмету лізингу 04.09.2014 р. було здійснено фотофіксацію обєкту. Акт огляду було підписано представниками ТОВ "Райффайзен ОСОБА_1". Представник ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» від підписання зазначеного акту відмовився.

Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ТОВ «Торг-Строй Компанія» а ні в межах договору, а ні поза його межами не здійснює зберігання спірного майна не здійснює.

З огляду на наведене, позовні вимоги про відшкодування збитків в сумі 12 000,00 грн. задоволенню не підлягають.

Стосовно позовних вимог Третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_1» про визнання Договору зберігання б/н від 03.06.2014 р. недійсним та витребування майна суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно зі статтями 316, 317 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В свою чергу згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.396 Цивільного кодексу України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 Кодексу.

За змістом ч.1 ст.397 ЦК України володільцем чужого майна є особа, яка фактично тримає його у себе.

Право володіння виникає на підставі договору з власником або особою, якій майно було передано власником, а також на інших підставах, встановлених законом (ст. 398 ЦК України).

Як на підставу правомірного набуття у власність спірного майна Позивач наводить укладений між позивачем та третьою особою договір Фінансового лізингу № L618-04/07 від 20.07.2007 р.

Уклавши зазначений договір фінансового лізингу, між позивачем та третьою особою виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання в т.ч. положеннями § 1 глави 58 Цивільного кодексу України, ст.292 Господарського кодексу України та Закону України "Про фінансовий лізинг".

Вказані правочини є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

З огляду на викладені норми та враховуючи положення Договору лізингу (п.2.5. Договору, пункти 9.1., 9.2. Загальних умов фінансового лізингу) вбачається, що виникнення у лізингоодержувача прав на отримання предмету лізингу у власність обумовлене, належним виконанням ним грошового зобов'язання із сплати лізингових платежів, а також укладанням договору купівлі-продажу.

Матеріали справи не містять доказів укладання між третьою особою та позивачем договору купівлі-продажу спірного майна, а тому підстави вважати, що останнім було набуто таке майно у власність, навіть за умови повної сплати лізингових платежів, відсутні.

Натомість зміст рішення господарського суду Запорізької області від 02.06.2015 р. по справі № 908/593/15-г свідчить про факт того, що позивач за первісним позовом є незаконним володільцем предмету лізингу з 2012 р.

В силу ч.3 ст.35 ГПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Рішення господарського суду Запорізької області від 02.06.2015 р. по справі № 908/593/15-г, набрало законної сили, та, у відповідності до частини п'ятої статті 124 Конституції України, є обов'язковою до виконання, а створені нею наслідки не можуть не прийматися судом до уваги.

Наведене вище свідчить про відсутність у позивача за первісним позовом правових підстав для витребування майна у відповідача, що в свою чергу зумовлює відмову в позовних вимогах ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком».

Натомість, вищевикладені обставини обґрунтовують правомірність заявленої вимоги третьої особи щодо витребування майна з незаконного володіння позивача за первісним позовом, що є підставою для задоволення позову третьої особи в цій частині.

Також суд зазначає, що вимоги третьої особи про витребування з ТОВ "Шляхове будівництво «Альтком» спірного майна в межах даної справи є відмінними від правових підстав позову по справі № 908/593/15-г. Зокрема, безпідставність володіння по справі по справі № 908/593/15-г доводилось закінченням строку договору фінансового лізингу, а в межах даної справи визнанням недійсним оспорюваного правочину щодо зберігання майна. При цьому, позовні вимоги з витребування спірного майна з ТОВ «Торг-Строй Компанія» не підлягають задоволенню, з огляду на те, що зазначена особа не здійснює володіння вказаним майном на момент розгляду справи.

Пунктом 7 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" передбачено, що лізингоодержувач зобовязаний повернути позивачеві спірний предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором.

Таким чином, вимоги третьої особи підлягають задоволенню в частині витребування майна, що є предметом договору лізингу з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком», м. Маріуполь.

При розгляді вимоги третьої особи щодо визнання Договору зберігання б/н від 03.06.2014р. укладеного між ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» та ТОВ «Торг-Строй Компанія» недійсним, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження по справі, якщо є рішення господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішив господарський спір між тими ж сторонами, про то же предмет і з тих же підстав.

Рішенням господарського суду Донецької області від 12.10.2015 р. по справі № 908/2897/15 договір зберігання від 03.06.2014р. укладеного між ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» та ТОВ «Торг-Строй Компанія» визнаний недійсним. Рішення набуло законної сили.

З огляду на викладене провадження по справі щодо визнання Договору зберігання б/н від 03.06.2014 р. укладеного між ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» та ТОВ «Торг-Строй Компанія» недійсним підлягає припиненню на підставі 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Також 09.11.2015р. на адресу господарського суду надійшла зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Строй Компанія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» про стягнення 12000,00 грн. завданих збитків. Приймаючи до уваги, що ухвалою суду від 22.06.2015р. вже було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом по справі № 905/123/15 зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Строй Компанія» між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав, суд відмовляє у прийнятті зустрічної позовної заяви, поданої 09.11.2015р. на підставі п. 2 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Господарські витрати розподілити відповідно до ст.49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 43, 49, 62, 75, 77, п. 2 ч. 1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р I Ш И В :

В задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком», м. Маріуполь, до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Строй Компанія», м. Донецьк про витребування майна, а саме: автогудронатора MASSENZA36U на базі КРАЗ 65053-0000300 кузов Y7A6188, державний номер НОМЕР_1 з незаконного володіння та передання його у володіння ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» відмовити.

В задоволенні зустрічних позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Строй Компанія», м. Донецьк до Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком», м. Маріуполь про відшкодування збитків в сумі 12 000,00 грн. відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Строй Компанія», м. Донецьк (83030, м.Донецьк, вул. Майська, б.86-а; ) на користь Державного бюджету 1218,00 грн. витрат з оплати судового збору.

Провадження по справі в частині визнання Договору зберігання б/н від 03.06.2014 р. недійсним за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_1» припинити.

Позовні вимоги третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_1» в частині витребування майна з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком», м. Маріуполь задовольнити.

Витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком», м. Маріуполь (87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, б.2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_1» (04073, м.Київ, проспект Московський, б.9, корп.5, оф.101; ) майно автогудронатор MASSENZA36U на базі КРАЗ 65053-0000300 кузов Y7A6188, державний номер НОМЕР_1.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком», м. Маріуполь (87525, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Бахчиванджи, б.2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_1» (04073, м.Київ, проспект Московський, б.9, корп.5, оф.101; ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218 гривень.

У задоволенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен ОСОБА_1» в частині витребування майна з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Торг-Строй Компанія», м. Донецьк відмовити.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного господарського суду в порядку передбаченому розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписаний 04.12.2015 р.

Головуючий суддя Ю.В. Бокова

Суддя О.В. Говорун

Суддя П.В. Демідова