ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2015 р. Справа № 5023/2735/12

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І., суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

стягувача ОСОБА_1

боржника ОСОБА_2

ВПВР УДВС ГУЮ у Х/о - не зявився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ТОВ "Буд-Норма", м. Харків (вх. № 5276 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.09.15 у справі № 5023/2735/12

за позовом ТОВ "Буд-Норма", м. Харків

до Харківського державного вищого училища фізичної культури № 1, м. Харків

про стягнення 4633549,63 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Буд-Норма" звернулось до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просило стягнути з Харківського державного вищого училища фізичної культури № 1 заборгованість у розмірі 4633549,63 грн. у тому числі: 4481900,30 грн. основного боргу, 124820,92 грн. 3 % річних та 26828,41 грн. інфляційних втрат. Свої позовні вимоги обґрунтовуючи тим, що відповідач не виконав належним чином договірні зобов'язання в частині оплати послуг за укладеним договором, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка до цього часу не погашена.

Рішенням господарського суду Харківської області від 01.11.2012 р. позовні вимоги задоволено. Стягнуто з Харківського державного вищого училища фізичної культури № 1 на користь ТОВ "Буд-Норма" 4481900,30 грн. основного боргу, 26828,41 грн. інфляційних втрат, 124820,92 грн. 3% річних та 64380,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 17.10.2013 р. рішення господарського суду Харківської області від 01.11.2012 р. скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 15.04.2014 р. постанова Харківського апеляційного господарського суду від 17.10.2013 р. скасована, рішення господарського суду Харківської області від 01.11.2012 р. залишено без змін.

07.05.2014 р. на виконання рішення господарського суду Харківської області від 01.11.2012 р. та постанови Вищого господарського суду від 15.04.2014 р. виданий наказ, строк предявлення до виконання якого встановлено до 16.04.2015 р.

18.08.2015 р. Харківське державне вище училище фізичної культури № 1 звернулося до господарського суду Харківської області зі скаргою на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, в якій просило:

- Визнати незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 при відкритті виконавчого провадження № 43656370 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2014 р. у справі № 5023/2735/12;

- Визнати недійсною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 від 11.06.2014 р. про відкриття виконавчого провадження № 43656370 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2014 р. у справі № 5023/2735/12;

- Визнати недійсними наслідки відкриття виконавчого провадження № 43656370.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 15.09.2015 р. у справі № 5023/2735/12 скарга задоволена повністю.

Визнано незаконними дії державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 при відкритті виконавчого провадження № 43656370 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2014 р. у справі № 5023/2735/12.

Визнано недійсною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 від 11.06.2014 р. про відкриття виконавчого провадження № 43656370 з виконання наказу господарського суду Харківської області від 07.05.2014 р. у справі № 5023/2735/12.

Визнано недійсними наслідки відкриття виконавчого провадження № 43656370.

Ухвала мотивована тим, що боржником дотриманий встановлений процесуальним законом строк на оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження. Суд першої інстанції зазначив, що виконання наказу у справі від 07.05.2014 р. про стягнення коштів з боржника ХДВУФК № 1, який є бюджетною установою, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження та затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 на її виконання порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, повинно здійснюватись органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів боржника як їх розпорядника, а саме Управлінням Державної казначейської служби України у Дзержинському районі міста Харкова Харківської області, та ін.

Стягувач з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Харківської області від 15.09.2015 р. у справі № 5023/2735/12, з мотивів та підстав, зазначених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що твердження боржника про відкриття виконавчого провадження № 43656370 від 11.06.2014 р. він дізнався з дати отримання цієї постанови, а саме з 17.08.2015 р. є неправдивими. Боржнику було відомо про постанову з моменту ЇЇ винесення, оскільки органом ДВС направлялась постанова про відкриття виконавчого провадження, крім того, органом ДВС проводився ряд заходів, опис майна, який належить ХДВУФК № 1, накладенням арешту на майно, виклик посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, проведення перевірки виконання боржником рішення, що підтверджується листом № 24685/08-29/В-2 від 03.09.2014 р. з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області, та ін..

Заявник вважає, що суд першої інстанції підтримуючи позицію боржника порушив норму ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, та ін.

Боржник у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення господарського суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, з мотивів викладених у відзиві та ін.

26.11.2015 р. представник ТОВ "Буд-Норма" звернувся до суду з заявою, в якій просив суд витребувати у господарського суду Харківської області том № 15 справи № 5023/2735/12 з посиланням на те, що в зазначеному томі знаходяться докази які вказують на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та підтверджують факти викладені у апеляційній скарзі на оскаржувану ухвалу знаходяться.

Колегія суддів, розглянувши заявлене відмовила у задоволенні заяви про витребування тома № 15 матеріалів справи № 5023/2705/12, оскільки, в даному випадку достатньо необхідних матеріалів для перегляду оскаржуваної ухвали суду від 15.09.2015 р.

30.11.2015 р. представник ТОВ "Буд-Норма" звернувся до суду з заявою, в якій просив суд витребувати у відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного управління юстиції у Харківській області матеріали виконавчого провадження № 43656370, з посиланням на те, що всі докази які вказують на пропущення строку подання скарги на дії державного виконавця та підтверджують факти викладені в апеляційній скарзі знаходяться у зазначеному виконавчому провадженні.

Колегія суддів, розглянувши заявлене відмовила у задоволенні заяви з тих підстав, що в даному випадку достатньо необхідних матеріалів для перегляду оскаржуваної ухвали суду від 15.09.2015 р.

Згідно зі ст. 102 ГПК України, апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом пятнадцяти днів з дня винесення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Судова колегія, повторно розглянувши справу, перевіривши законність та обґрунтованість рішення встановила наступне:

Як свідчать матеріали справи, 11.06.2014 р. державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 43656370 з виконання вищезазначеного наказу.

19.05.2015 р. до відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області надійшла заява стягувача ТОВ Буд-Норма про повернення йому зазначеного наказу для передання до Управління Державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова.

22.05.2015 державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області ОСОБА_3 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 1 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України Про виконавче провадження, встановлено новий строк предявлення наказу до виконання, а саме до 22.05.2016 р.

24.06.2015 р. ТОВ Буд-Норма звернулось із заявою про виконання відповідного наказу до Управління Державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області.

30.06.2015 р. до ХДВУФК № 1 від Управління Державної казначейської служби України у Дзержинському районі міста Харкова Харківської області надійшло повідомлення про здійснення безспірного списання коштів з рахунків від 25.06.2015 р. з виконання вищевказаного наказу господарського суду Харківської області.

17.08.2015 р. представник ХДУВУФК № 1 отримав примірник оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження № 43656370 від 11.06.2014.р.

Зазначені обставини стали підставою для звернення боржника до суду зі скаргою на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області у даній справі.

З матеріалів справи вбачається, що господарський суд приймаючи оскаржуване ухвалу крім іншого виходив з того, що виконання наказу у справі від 07.05.2014 р. про стягнення коштів з боржника ХДВУФК № 1, який є бюджетною установою, відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження та затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 на її виконання порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, повинно здійснюватись органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів боржника як їх розпорядника, а саме Управлінням Державної казначейської служби України у Дзержинському районі міста Харкова Харківської області, та ін.

Викладені вище висновки господарського суду, на думку колегії суддів, відповідають фактичним обставинам спору та матеріалам справи, їм надана правильна та належна правова оцінка, у звязку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування прийнятої у справі ухвали.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 ГПК України, доказами у справі є будь які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 43 цього ж кодексу, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 1 ст.121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як зазначено вище, представник ХДУВУФК № 1 повідомив, що 17.08.2015 р. отримав примірник оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження № 43656370 від 11.06.2014.р.

При цьому, матеріали справи не містять доказів направлення органом ВПВР УДВС ГУЮ у Х/о боржнику відповідної копії постанови про відкриття виконавчого провадження рекомендованим листом із повідомленням про вручення згідно з ч. 1 ст. 31 Закону України Про виконавче провадження.

За змістом ст. 115 ГПК України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, виконуються у порядку встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження", який є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Законом передбачений порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Частиною 2 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження встановлено, що рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з п. 1 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 № 215, Державна казначейська служба України (Казначейство) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну політику у сферах казначейського обслуговування бюджетних коштів, бухгалтерського обліку виконання бюджетів.

Аналогічна норма передбачена у Положенні про Державну казначейську службу України, затвердженого указом Президента України від 13.04.2011 р. № 460/2011, яке діяло на момент винесення оскаржуваної постанови, тобто станом на 11.06.2014 р..

Підпунктом 1 п. 4 Положення про управління (відділення) Державної казначейської служби України у районах, районах у містах, містах обласного, республіканського значення, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.10.2011 р. № 1280, управління (відділення) Казначейства відповідно до покладених на них завдань здійснюють через систему електронних платежів Національного банку України розрахунково-касове обслуговування розпорядників, одержувачів бюджетних коштів та інших клієнтів, операцій з коштами бюджетів.

Відповідно до ч. 2 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" і пункту 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 затверджено Порядок виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі за текстом - Порядок).

Нормами п. 2 наведеного Порядку передбачено, що боржниками згідно з положеннями Порядку є визначені в рішенні про стягнення коштів розпорядники (бюджетні установи) та одержувачі бюджетних коштів, а також підприємства, установи та організації, рахунки яких відкриті в органах Казначейства.

Абзацом 7 п. 6 Порядку встановлено, що виконавчі документи предявляються до виконання протягом одного року з дня, що настає за днем набрання рішенням про стягнення коштів законної сили.

Пунктом 9 Порядку передбачено, що відповідний орган Казначейства повертає виконавчий документ стягувачу у разі, коли виконавчий документ предявлено до виконання з пропущенням установленого строку.

Як свідчать матеріали справи, а саме копія довідки УДКСУ у Дзержинському районі м. Харкова Харківської області від 04.02.2015 р. № 05-23/172 боржник є бюджетною установою та утримується за рахунок державного бюджету та має рахунки лише в органах Державної казначейської служби України.

Згідно зі ст. 2 Бюджетного кодексу України бюджетна установа це - орган, установа чи організація, визначена Конституцією України, а також установа чи організація, створена у встановленому порядку органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим чи органами місцевого самоврядування, яка повністю утримується за рахунок відповідно державного бюджету чи місцевих бюджетів.

Колегія суддів погоджується з доводами суду першої інстанції, що виконання наказу у справі від 07.05.2014 про стягнення коштів з боржника ХДВУФК № 1, який є саме бюджетною установою, відповідно до спеціальної норми ч. 2 ст. 3 Закону України Про виконавче провадження та затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 р. № 845 на її виконання Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, повинно здійснюватись органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів Боржника як їх розпорядника, а саме Управлінням Державної казначейської служби України у Дзержинському районі міста Харкова Харківської області.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі наявності передбачених законом обставин, що виключають здійснення виконавчого провадження.

Частиною 1 ст. 6 Закону визначено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

В силу приписів ст. ст. 1, 2 та 4 Закону України Про державну виконавчу службу органи державної виконавчої служби є органами державної виконавчої влади, а державні виконавці посадовими особами цих органів. Вказаний статус виконавчої служби та державних виконавців зумовлює останніми дотримання приписів часини 2 ст.19 Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України передбачено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд в разі визнання доводів заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України Про виконавче провадження строк предявлення виконавчого документу до виконання переривається предявленням виконавчого документа до виконання.

Колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції, що недійсна постанова про відкриття виконавчого провадження не може породжувати буд-яких правових наслідків, у тому числі встановлення державним виконавцем факту переривання строку предявлення наказу до виконання та встановлення нового граничного строку на підставі ч. 3 ст. 23 Закону України Про виконавче провадження, шляхом здійснення рукописної відмітки на наказі наступного змісту: Відповідно до частини 3 статті 23 Закону України Про виконавче провадження строк предявлення до виконання даного наказу до 22 травня 2016 року.

Належне та правомірне виконання наказу від 07.05.2015 р. по справі, з урахуванням того факту, що боржник є саме бюджетною установою, може здійснюватись лише відповідним органом Державної казначейської служби України, з чим фактично погодився стягувач відкликавши наказ з виконання з відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області заявою від 19.05.2015 р., копію якої долучено до матеріалів справи.

Як вбачається із вищезазначеного повідомлення про здійснення безспірного списання коштів з рахунків від 25.06.2015 р. стягувач ТОВ Буд-Норма лише 24.06.2015 р. звернувся до Управління Державної казначейської служби України у Дзержинському районі міста Харкова Харківської області із заявою про виконання наказу від 07.05.2014 р. у справі, тобто після спливу встановленого у ньому строку предявлення до виконання, який первісно правомірно встановлено судом до 16.04.2015, що зумовлює необхідність його повернення органом Державної казначейської служби стягувачу згідно п. 9 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновками господарського суду про задоволення скарги Харківського державного вищого училища фізичної культури № 1 на дії відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області.

На підставі вищевикладеного, на ухвалу господарського суду Харківської області від 15.09.15 у справі № 5023/2735/12 прийнято з урахуванням фактичних обставин справи та чинного законодавства.

Таким чином, висновки, викладені в рішенні господарського суду відповідають вимогам законодавства та фактичним обставинам справи, а мотиви заявника скарги, з яких вони оспорюються не можуть бути підставою для його скасування.

Керуючись ст. ст. 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. ст. 105, 106 ГПК України, судова колегія -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу господарського суду Харківської області від 15.09.15 у справі № 5023/2735/12 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 07.12.2015 р.

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Гребенюк Н. В.