ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2015 рокуСправа № 912/3918/15
Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Глушкова М.С. розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МД Груп Кременчук", м. Запоріжжя

до відповідача: Приватного підприємства "Завод залізобетонних шпал Кременчука", Кіровоградська область, м. Світловодськ

про стягнення 54655,25 грн.

Представники сторін:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 0112-1 від 01.12.2015 року;

від відповідача - участі не брали.

Товариство з обмеженою відповідальністю "МД Груп Кременчук" (далі - ТОВ "МД Груп Кременчук") звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до Приватного підприємства "Завод залізобетонних шпал Кременчука" (далі - ПП "Завод залізобетонних шпал Кременчука"), яка містить вимогу про стягнення з останнього 21372,33 грн. основного боргу за договором поставки № 319-08 від 14.08.2012 року, а також 1397,57 грн. пені, 1370,81 грн. 3% річних, 15659,84 грн. інфляційних втрат, 5712,67 грн. штрафу та 9139,03 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами, з покладенням на відповідачів витрат по сплаті судового збору.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати поставленого ТОВ "МД Груп Кременчук" товару, а також зобов'язань щодо оплати доставки позивачем металопрокату за договором поставки № 319-08 від 14.08.2012 року.

Ухвалою господарського суду від 12.10.2015 року порушено провадження у справі, справу призначено до розгляду та від сторін витребувано необхідні для вирішення спору документи.

Ухвалами суду від 29.10.2015 року та від 26.11.2015 року розгляд справи відкладався.

Позивач в судовому засіданні 09.12.2015 року позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач не забезпечив явку свого повноважного представника в судове засідання, відзив на позов не подав, позовних вимог не заперечив, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 02250885 від 27.11.2015 року.

Станом на час проведення судового засідання будь-яких заяв чи клопотань від ПП "Завод залізобетонних шпал Кременчука" до господарського суду не надходило.

Правом на змагальність, передбаченим ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України, відповідач не скористався з власної ініціативи.

Згідно з ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

В С Т А Н О В И В:

14.08.2012 року між сторонами укладено договір поставки № 319-08 (далі - договір) за умовами якого постачальник (позивач) зобов'язався продати та передати у власність покупця (відповідач) металопрокат, а покупець зобов'язався прийняти товар від постачальника та оплатити його згідно умов даного договору. За домовленістю сторін, вантажовідправником товару можуть бути треті особи (п. 1.1. договору).

Згідно п. 1.2. договору найменування, одиниці вимірювання, загальна кількість товару, та його ціна передбачається в специфікаціях та/або у видаткових накладних.

Пунктом 3.1. договору сторони погодили, що товар, вказаний у п. 1.1. цього договору, поставляється партіями на умовах FCA-франко-перевізник м. Кременчук, склад постачальника (м. Кременчук, проїзд Галузевий, 56) відповідно до міжнародних правил тлумачення термінів "Інкотермс" в редакції 2010 року. Товар переходить у власність покупця з моменту виписки постачальником документів на відвантаження.

За взаємною домовленістю сторін постачальник має право здійснити постачання продукції автотранспортом постачальника на склад покупця за додаткову плату, що в обов'язковому порядку здійснюється шляхом виставлення покупцеві рахунка-фактури на 100% передплату та оформлюється сторонами договору складанням акта виконаних робіт, в якому визначаються строки та фактичний розмір оплати за доставку поставленої продукції (п. 3.6. договору).

Відповідно до п.п. 4.1., 4.2. та 4.4. договору розрахунки за товар здійснюються в безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника на підставі виставлених постачальником рахунків-фактур в кожну окрему парію товару. За домовленістю сторін допускається оплата готівкою (в касу підприємства) або розрахунок банківською платіжною карткою; вартість товару визначається у специфікаціях та/або видаткових накладних та/або рахунках-фактурах, які є невід'ємними частинами договору; умовами оплати продукції є 100% попередня оплата вартості кожної партії. Покупець здійснює оплату протягом 3 (трьох) банківських днів з дати виставлення постачальником рахунку-фактури.

Договір набирає чинності з дати його підписання та діє до 31.12.2012 року. У випадку, якщо жодна з сторін за місяць до припинення дії договору не дасть письмове повідомлення про припинення дії договору, він вважається пролонгованим на наступний рік з 01 січня по 31 грудня. Дана умова діє на кожний наступний рік (п. 11.1. договору).

Договір поставки засвідчений підписами повноважних представників сторін та скріплені печатками підприємств.

На виконання умов договору позивач виставив відповідачу рахунки-фактури для оплати товару: № 2793 від 15.07.2013 року, № 2694 від 09.07.2013 року, № 2951 від 30.07.2013 року; поставив на користь відповідача товар за видатковими накладними: № 2663 від 16.07.2013 року на суму 9027,50 грн., № 2676 від 17.07.2013 року на суму 4755,20 грн., № 2707 від 23.07.2013 року на суму 5129 грн., № 2782 від 29.07.2013 року на суму 365,86 грн., № 2825 від 31.07.2013 року на суму 8100,76 грн., всього на 27 378,32 грн.

Поставки товару також підтверджується відповідними товарно-транспортними накладними № 2663 від 16.07.2013 року, № 2676 від 17.07.2013 року, № 2707 від 23.07.2013 року, № 2782 від 29.07.2013 року, № 2825 від 31.07.2013 року.

Однак, відповідач лише частково розрахувався за поставлений товар в сумі 7205,99 грн., що підтверджується виписками з поточного рахунку позивача за 08.11.2013 року (а.с.169) та 19.11.2013 року (а.с.168). За твердженням позивача здійснена оплата 08.11.2013 року на суму 15 000 грн. лише частково зарахована в погашення боргу за видатковою накладною № 2663 від 16.07.2013 року.

Крім того, позивач на виконання умов п. 3.6. договору здійснював доставку металопрокату на користь відповідача відповідно до актів виконаних робіт № 1592 від 13.05.2013 року, № 1602 від 14.05.2013 року, № 1830 від 27.05.2013 року, № 1855 від 28.05.2013 року, № 1865 від 29.05.2013 року, № 2628 від 12.07.2013 року, № 2723 від 23.07.2013 року, № 2781 від 29.07.2013 року всього на загальну суму 1200 грн.

Проте відповідач в повному обсязі не розрахувався з позивачем як за поставлений товар, так і за надані послуги з доставки такого товару у встановлені договором строки, у зв'язку з чим останній звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. За розрахунком ТОВ "МД Груп Кременчук" заборгованість відповідача за поставлений товар та надані послуги з його доставки склала 21 372,33 грн.

Оригінали вказаних вище документів оглянуто господарським судом.

Вирішуючи даний спір господарський суд виходить з наступного.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір містить елементи різних договорів, а саме договору поставки товарів та договору про надання послуг.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених вказаним Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Як передбачено ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За правилами статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається .

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

На день вирішення спору по суті господарському суду відповідач не надав доказів сплати позивачу основної заборгованості за договором поставки № 319-08 від 14.08.2012 року ні в частині сплати суми основного боргу за поставлений товар в розмірі 20 172,33 грн., ні в частині сплати суми боргу за надані послуги з поставки такого товару в розмірі 1200 грн., вказаної заборгованості не заперечив, у зв'язку з чим господарський суд дійшов висновку, що позов в цій частині є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача по договору 1397,57 грн. пені, 1370,81 грн. 3% річних, 15659,84 грн. інфляційних втрат, 5712,67 грн. штрафу та 9139,03 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами.

Згідно змісту ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання.

Пунктами 7.2. та 7.3. договору сторонами передбачено, що у випадку невиконання зобов'язань з оплати поставленого товару, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від несвоєчасно сплаченої суми. Окрім штрафу, зазначеного в п. 7.2. договору, за несвоєчасну оплату вартості товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,2 % від несвоєчасно сплаченої суми, за кожен день прострочення.

Частиною 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 3 ст. 692 Цивільного кодексу України продавець у разі прострочення оплати товару має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Положеннями п. 7.7. договору передбачено, що у випадку невиконання зобов'язань у термін, зазначений у п. 4.4. цього договору, до правовідносин між сторонами застосовуються положення законодавства щодо надання кредиту, як відстрочення оплати за товар та на таку прострочену суму нараховуються проценти в розмірі 20% річних від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Відповідно до ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Оскільки наданий позивачем розрахунок 1397,57 грн. пені, 1370,81 грн. 3% річних, 15659,84 грн. інфляційних втрат, 5712,67 грн. штрафу та 9139,03 грн. процентів за користування чужими грошовими коштами не відповідає умовам договору та нормам чинного законодавства, господарський суд здійснив власний розрахунок зазначених вище сум за допомогою програми "Ліга:Закон Еліт 9.1.5.".

За розрахунком господарського суду належні до стягнення суми 3% річних та інфляційних втрат нараховані на 20 172,33 грн. основного боргу за поставлений товар та на 1200 грн. боргу за надані послуги з доставки товару склали 1369,80 грн. 3% річних та 15651,04 грн. інфляційних втрат відповідно.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача сум пені, штрафу та 20 % процентів за користування чужими грошовими коштами господарський суд враховує таке.

Позивачем безпідставно нараховано пеню, штраф та 20 % процентів за користування чужими грошовими коштами на суму 1200 грн. боргу за надані послуги з доставки товару, оскільки умовами договору поставки № 319-08 від 14.08.2012 року передбачено нарахування вказаних штрафних санкцій та процентів за користування чужими грошовими коштами лише за порушення ПП "Завод залізобетонних шпал Кременчука" грошових зобов'язань в частині оплати товару.

У зв'язку з викладеними, господарський суд здійснив перерахунок належних до стягнення сум пені, штрафу та 20 % процентів за користування чужими грошовими коштами на суму основного боргу за поставлений товар в розмірі 20 172,33 грн., з врахуванням положень п. 4.4. договору поставки, ст. 253 Цивільного кодексу Україна та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (в частині стягнення пені), що склали: пеня - 1293,49 грн.; штраф - 5475,66 грн. та 20% процентів за користування чужими грошовими коштами - 8594,22 грн.

Зважаючи на викладені обставини, господарський суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача 21372,33 грн. основного боргу, 1 293,49 грн. пені, 8 594,22 грн. 20% процентів за користування чужими грошовими коштами, 5 475,66 грн. штрафу, 15 651,04 грн. інфляційних втрат та 1 369,80 грн. 3% річних, в іншій частині в задоволені позову слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В судовому засіданні 09.12.2015 року господарським судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 64, 75, 82, 84, 85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Завод залізобетонних шпал Кременчука" (27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Леніна, 94; ідентифікаційний код 35713592) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МД Груп Кременчук" (69006, м. Запоріжжя, вул. Валерія Лобановського, 6-А, кім. 32; ідентифікаційний код 32615024) 21372,33 грн. основного боргу, 1 293,49 грн. пені, 8 594,22 грн. 20% процентів за користування чужими грошовими коштами, 5 475,66 грн. штрафу, 15 651,04 грн. інфляційних втрат, 1 369,80 грн. 3% річних та 1 198,02 грн. судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині в задоволені позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. ст. 84, 85 Господарського процесуального кодексу України.

Засвідчений належним чином примірник рішення направити відповідачу за адресою: 27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Леніна, 94.

Повне рішення складено 14.12.2015 року.

Суддя М.С. Глушков