ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2015 року Справа № 915/929/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:
головуючий суддя : Корсак В.А.
судді: Данилова М.В., Данилова Т.Б. (доповідач)
розглянувши матеріали касаційної скаргидержавного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП"
на постановуОдеський апеляційного господарського суду від 13.10.2015р.
у справі господарського суду№915/929/15 Миколаївської області
за позовомзаступника військового прокурора Вінницького гарнізону Центрального регіону України в інтересах держави в особі 1) Міністерства оборони України 2) Військової частини НОМЕР_1
додержавного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП"
про за участю прокуратури - представників сторін: позивача 1 позивача 2 відповідача стягнення 1 244 327,43грн. ст. прокурор відділу Генеральної прокуратури України Коркішко В.М., посв. №027484 пр. Субботін О.М. дов. №220/384/д від 26.05.15р. пр. Пухтицький І.М. дов. №350/153/340/пс від 03.06.15р. пр. Медвінський Т.А. дов. №3414/ю від 26.10.15р. пр. Степанов Д.Г. дов. №2951/ю від 16.09.15р.

В С Т А Н О В И В:

У червні 2015 року заступник військового прокурора Вінницького гарнізону Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 звернувся до господарського суду Миколаївської області з позовом до державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" про стягнення за Договором №46/14 від 11.06.2014 про закупівлю послуг за державні кошти санкцій в розмірі 1244327,43грн., з яких 368105,48грн. пеня за прострочення надання послуг по погашенню попередньої оплати, 548242,21грн. штраф за прострочення надання послуг по погашенню попередньої оплати, 112974,38грн. пеня (відсотки) за використання коштів попереднього платежу, 187968,76грн. інфляційні втрати за прострочення повернення коштів попереднього платежу, 27036,60грн. 3% річних на суму невикористаного попереднього платежу.
Рішенням господарського суду Миколаївської області від 29.07.2015 (суддя Олейняш Е.М.) позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" на користь Військової частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України) 112974,38грн. пені (відсотків) за користування коштами попереднього платежу. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 13.10.2015 (судді Колоколов С.І., Разюк Г.П., Петров М.С.) за апеляційною скаргою заступника військового прокурора Вінницького гарнізону Центрального регіону України рішення господарського суду Миколаївської області від 29.07.2015 змінено і викладено пункт 1 резолютивної частини рішення в наступній редакції:
"Позовну заяву Заступника військового прокурора Вінницького гарнізону Центрального регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України в інтересах держави в особі Військової частини НОМЕР_1 задовольнити.
Стягнути з державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" на користь Військової частини НОМЕР_1 (Командування Повітряних Сил Збройних Сил України) 368105,48грн. пені та 548242,21грн. штрафу.
Стягнути з державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" в дохід Державного бюджету України 13745,21грн. судового збору за розгляд позовної заяви.
Рішення в частині стягнення з державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" на користь Військової частини НОМЕР_1 112974,38 грн. відсотків за використання коштів попереднього платежу залишити без змін."
Не погоджуючись із постановою суду апеляційної інстанції, ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилається на порушення апеляційним судом норм матеріального та процесуального права, просить постанову Одеського апеляційного господарського суду від 13.10.2015р. скасувати, а рішення господарського суду Миколаївської області від 29.07.2015р. залишити в силі.
У додаткових поясненнях до касаційної скарги по справі ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" зазначає, що форс-мажорні обставини, засвідчені Сертифікатом ТПП, полягали не у повному припиненні виконання Договору, а у можливості своєчасно виконати окремі види робіт, внаслідок чого сторонами Договору замовником і виконавцем переносились терміни виконання етапів робіт шляхом укладання Додаткових угод.
Заслухавши присутніх в судовому засіданні представників сторін та думку старшого прокурора відділу Генеральної прокуратури України, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в рішенні і постанові та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права.
Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, 11.06.2014 між Військовою Частиною НОМЕР_1 (замовник) та державним підприємством "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" (виконавець) укладено Договір про закупівлю послуг за державні кошти №46/14, згідно з яким виконавець зобов`язується надати у 2014 році послуги, зазначені у Специфікації послуг (Додаток 1), а замовник - прийняти і оплатити такі послуги.
Пунктом 1.2 Договору сторони визначили найменування послуг: ремонтування та технічне обслуговування повітряних і космічних літальних апаратів, а саме: середній ремонт літаків СУ-24 М, МР (послуги).
Відповідно до п.1.4 Договору виконавець здійснює надання послуг за цим Договором після отримання від замовника (командира військової частини НОМЕР_1 ) письмового повідомлення про готовність до виконання умов Договору (за поданням командира військової частини НОМЕР_2 -Т, письмово погодженого з командиром військової частини НОМЕР_3 ), яким замовник визначає обсяги послуг, у відповідності до Специфікації послуг.
Відповідно до п.10.2 Договір діє до 25.12.2014р., а в частині гарантійних зобов`язань та розрахунків між сторонами - до повного їх виконання сторонами.
Згідно із ч.3 ст.631 ЦК України сторони встановили, що умови Договору також застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладання.
До вказаного Договору сторонами укладались Додаткові угоди №1 від 24.09.2014р., №2 від 07.11.2014р., №3 від 04.12.2014р., №4 від 23.12.2014р., №5 від 27.01.2015р., якими коригувалась сума договору та терміни надання послуг.
Згідно із п.3.1 Договору (в редакції Додаткових угод №1-5) сума цього договору становить 44845456,38грн., з них: за коштами бюджету 2014 року: 27997840,38грн.; за коштами бюджету 2015 року: 16847616,00грн. Надання та оплату послуг у 2015 році буде здійснено виключно після направлення письмового повідомлення про готовність до виконання умов цього Договору.
Відповідно до п.4.2 Договору за письмовим погодженням між сторонами відповідно до належним чином оформленого рішення Міністра оборони України замовник згідно з чинним законодавством України та вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2014р. №117 може здійснювати попередню оплату послуг (або їх частини), за цим Договором до 50 відсотків.
Строк виконання послуг по погашенню передньої оплати складає три місяці з дня надходження коштів, але в межах терміну дії Договору. Датою погашення попередньої оплати є остання дата затвердження замовником Акту приймання (етапу) послуг (форма - Додаток 3) на суму попередньої оплати.
Пунктом 5.1 Договору передбачено, що термін надання послуг: згідно зі Специфікацією послуг (Додаток 1) після отримання письмового повідомлення замовника, передбаченого п.1.4 Договору, в обсязі послуг, зазначених у письмовому повідомленні.
Договір та Додаткові угоди підписано сторонами та скріплено печатками сторін.
Специфікаціями до Договору та Додатковими угодами №1, №2 сторонами погоджено термін надання послуг не пізніше 01.12.2014р. після отримання письмового повідомлення замовника, а в редакції Додаткових угод №3, №4, №5 - до 01.12.2014р., до 20.12.2014р., до 15.03.2015р., до 30.03.2015р. залежно від виду літаків.
Згідно із п.5.3 Договору Літак Су-24 М №1041636 (без авіаційних двигунів) передано Виконавцю за нарядом від 31.07.2004 №105/98. Літак Су-24М №1341605 (без авіаційних двигунів) передано Виконавцю за нарядом від 16.07.2012 №120/29.
Для доукомплектування літаків Су-24М Замовник повинен надати Виконавцю необхідні справні авіаційні двигуни АЛ-21 Ф-3Т. Вироби для надання послуг з ремонту передаються Виконавцю встановленим порядком, по балансовій вартості, у ремонтопридатному стані, укомплектованими, за заповненою належним чином на день передачі Виконавцю робочою та пономерною документацією (за типом, конструкцією, технічним станом та комплектністю відповідно вимог державних стандартів, технічних умов, експлуатаційної документації та технологічних процесів за відповідною номенклатурою військового майна на здавання в ремонт), відповідно до вимог Наказу Міністра оборони України від 31.07.2012р. №505 "Про затвердження Інструкції про порядок передачі озброєння, військової техніки і майна в ремонт".
Пунктом 5.4 Договору визначено, що закупівля ремонтних комплексів та інших виробів для надання послуг з ремонту проводиться виконавцем відповідно до модифікації виробів.
Пунктом 5.10 Договору сторони передбачили, що датою виконання послуг виконавцем за даним договором є остання дата затвердження Акту приймання (етапу) послуг замовником та Акту інвентаризації виконавцем з відповідним засвідченням військового представництва.
Розглядаючи справу по суті, судами встановлено, що на виконання вимог п.4.2 Договору відповідач звернувся до Повітряних Сил Збройних сил України із листом від 05.06.2014 за вих. №1676/1 щодо необхідності надання попередньої оплати. У відповіді №300/1/С/2154 від 18.06.2014р. Міністерством оборони України погоджено надання попередньої оплати.
На виконання п.1.4 Договору Військовою частиною НОМЕР_1 направлено лист про готовність до виконання умов договору за вих. №350/129/138/1035/ПС від 19.06.2014р. на загальну суму 34903638,00грн.
24.06.2014р. ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" виставив Військовій частині НОМЕР_1 рахунок на оплату на загальну суму 25160148,00грн. (50% ціни Договору №46/14/125-14 від 11.06.2014).
В свою чергу Військова частина НОМЕР_1 на виконання умов договору здійснила попередню оплату за зазначеним рахунком у сумі 25160148,00грн., що підтверджується платіжним дорученням №435 від 25.06.2014.
Таким чином, в силу приписів п.4.2 Договору ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" повинен був виконати частину ремонтних робіт до 26.09.2014, а саме протягом трьох місяців з дня надходження коштів.
На виконання умов Договору ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" виконано послуги, що підтверджується складеними актами приймання етапів послуг за Договором №46/14/125-14 від 11.06.2014р., а саме:
- акт від 12.09.2014р. на загальну суму 787240,45грн.;
- акт від 26.09.2014р. на загальну суму 16543846,00грн.;
- акт від 14.11.2014р. на загальну суму 1839276,00грн.;
- акт від 14.11.2014р. на загальну суму 2320680,00грн.;
- акт від 14.11.2014р. на загальну суму 4058610,00грн.
Вказані акти підписано та скріплено печатками Військової частини НОМЕР_1 , ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" та затверджено Військовою частиною НОМЕР_2 -Т.
Тобто, роботи за трьома актами від 14.11.2014р. виконані відповідачем ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" з порушенням тримісячного строку, встановленого п.4.2 Договору.
Відповідно до п.4.3 Договору якщо через три місяці після проведення попередньої оплати, послуги (або їх частина), не виконані, то виконавець несе відповідальність відповідно до п.7.2 Договору, а попередня оплата повертається замовнику, строк повернення - 5 діб після закінчення трьох місяців з дня надходження попередньої оплати на рахунки виконавця, але в межах строку Договору.
ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" не повернув залишок суми попередньої оплати і продовжив виконувати договірні зобов`язання по ремонту літаків.
Військовою частиною НОМЕР_1 направлено 10.12.2014 на адресу ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" претензію про сплату пені, штрафу та нарахованих відсотків за використання попереднього платежу за порушення терміну надання послуг відповідно до умов Договору.
ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" за вих. №39/10 від 13.01.2015 направив відповідь на претензію, зазначивши, що терміни надання послуг визначені договором - не пізніше 01.12.2014р., тобто період, за який підприємство зобов`язалось виконати роботи, складав п`ять з половиною місяців. Письмове повідомлення Замовника про готовність до виконання умов Договору, яке є необхідною умовою для початку робіт, отримано 19.06.2014р. Передплату згідно п.4.2 Договору ДП "НАРП" отримало 27.06.2014р., тобто фактично час для виконання робіт скоротився до п`яти місяців. Літаки СУ-24МР №0741612, №0741613, №0741607, передані підприємством для виконання ремонтних робіт 15.07.2014р., 21.07.2014р. та 22.07.2014р., чим період виконання робіт зменшено до чотирьох місяців. Враховуючи те, що сума передплати перерахована з строком погашення три місяці з дня надходження коштів (з 27.06.2014р. до 27.09.2014р.), а літаки отримано в липні, часу для виконання ремонтних робіт було надано всього два місяці. ДП "НАРП" послався на обставини непереборної сили, передбачені п.п.8.2, 8.3 Договору, підтверджені інформацією №1098/07 від 27.11.2014 Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області.
Вирішуючи справу по суті, суди виходили з приписів ст.901 ЦК України, якою передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Згідно ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст.610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.
Згідно із п.3 ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Статтею 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Відповідно до ч.2 ст.551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.
За приписами ст.231 ГК України законом щодо окремих видів зобов`язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.
У разі якщо порушено господарське зобов`язання, в якому хоча б одна сторона є суб`єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов`язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов`язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, зокрема, у таких розмірах:
за порушення строків виконання зобов`язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.
У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Відповідно до п.7.2 Договору види порушень та санкції за них встановлені Договором: за порушення строку виконання зобов`язання, зазначеного у п.п.2.4, 4.3, 5.1 Договору та Специфікації послуг (Додаток 1), з виконавця стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.
Позивачем за прострочення надання послуг по погашенню попередньої оплати на суму 7832031,55грн. згідно Актів приймання (етапу) послуг від 14.11.2014р. за Договором здійснено нарахування:
- пені за період з 27.09.2014р. по 14.11.2014р. в сумі 368105,48грн.;
- штрафу за прострочення понад тридцять днів в сумі 548242,21грн.
- 112974,38грн. відсотків за використання коштів попереднього платежу.
Відповідно до п.4.4 Договору у випадку неповернення попередньої оплати (її частини) в зазначений строк, крім відповідальності за п.7.2 Договору виконавцю на суму невиконаних послуг, або їх частини, нараховуються відсотки за використання попереднього платежу, розраховані, виходячи з однієї облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення виконання послуг (або їх частини) до пред`явлення документів згідно з п.4.5 Договору, що підтверджують факт виконання послуг по погашенню попередньої оплати.
Таким чином, неповернення ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" попередньої оплати в строк до 02.10.2014р. (5 діб після закінчення трьох місяців з дня надходження попередньої оплати на рахунки виконавця) судом першої інстанції визнано як порушенням умов п.4.3 Договору, що має наслідком застосування відповідальності, передбаченої п.4.4 Договору.
Позивачем здійснено нарахування 112974,38грн. пені(відсотків) за користування коштами попереднього платежу згідно з договором за період з 03.10.2014 по 13.11.2014, які визнані судом першої інстанції такими, що відповідають вимогам законодавства та умовам договору.
При цьому, судом першої інстанції встановлено, що відповідно до п.8.1 Договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання (часткове чи повне) або неналежне виконання зобов`язань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили, які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею сторін і безпосередньо вплинули на виконання Договору.
Згідно із п.8.2 Договору під обставинами непереборної сили розуміють зовнішні та інші надзвичайні обставини, які виникли поза волею Сторін і настанню та дії яких сторони не могли перешкодити за допомогою заходів та засобів, застосування яких у конкретній ситуації справедливо вимагати та чекати від сторони, що підпала під дію таких обставин.
Пунктом 8.3 Договору сторони передбачили, що обставинами непереборної сили визнаються такі обставини: аварії, катастрофи, стихійні лиха, епідемії, епізоотії, пожежі, диверсії, війна та військові дії, масові страйки та обставини, що виникли внаслідок прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для сторін згідно із законодавством, які перешкоджають виконанню умов Договору тощо.
Відповідно до п.8.4 Договору сторона, що підпала під дію обставин непереборної сили і виявилась внаслідок цього нездатною виконувати обов`язки за цим Договором, повинна в термін не більше п`яти днів з моменту їх настання у письмовій формі повідомити іншу сторону, а в термін десяти днів надати відповідні підтверджуючі документи.
Згідно із п.8.5 Договору у випадку неможливості виконання зобов`язань за даним Договором через обставини, зазначені у пунктах 8.2, 8.3, сторони оформляють спільне рішення щодо їх зупинення чи перенесення на строк, протягом якого діяли такі обставини, за умови дотримання вимог п.п.8.4, 8.7.
Частиною 4 статті 14 ЦК України встановлено, що особа може бути звільнена від цивільного обов`язку або його виконання у випадках, встановлених договором або актами цивільного законодавства.
Відповідно до ч.3 ст.550 ЦК України кредитор не має права на неустойку в разі, якщо боржник не відповідає за порушення зобов`язання (стаття 617 цього Кодексу).
Згідно із ст.617 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.
Відповідно до ст.218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов`язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов`язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.
Частиною 3 статті 14 Закону України "Про торгово-промислові палати" передбачено, що Торгово-промислова палата України засвідчує форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), за зверненнями суб`єктів господарської діяльності та фізичних осіб.
Відповідно до ст.14-1 вказаного Закону України Торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення суб`єкта господарської діяльності.
Форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.
Приймаючи судове рішення по справі, суд першої інстанції виходив з того, що ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" листами №2297/МР від 21.07.2014 та №3719/мр від 19.11.2014 повідомляло замовника про неможливість придбання запасних частин до літаків Су-24М (МР) на заводах Російської Федерації, що було зумовлено складною військово-політичною ситуацією в країні та відповідними законодавчими обмеженнями.
Неможливість придбання запасних частин до літаків Су-24М (МР) на заводах Російської Федерації підтверджується листами Федерального казенного підприємства "Алексинський хімічний завод" від 29.08.2014 та ПП ВКФ "Промзварка" від 11.11.2014.
Відповідно до п.5.3 Договору всі агрегати літака повинні бути передані Замовником Виконавцю у ремонтопридатному стані, проте вказаної вимоги Замовником не забезпечено. У зв`язку з цим протягом всього періоду ремонту ДП "НАРП" було змушено їздити до в/ч НОМЕР_4 в м. Біла Церква для заміни блоків, їх дефектації та перевірки на ремонтопридатність, що значно ускладнювало ремонт та вплинуло на строк виконання, що підтверджується листами від 21.07.2014р., від 30.07.2014р., від 15.08.2014р., від 04.09.2014р.
При вирішенні спору судом першої інстанції також враховано, що повідомлення замовника про готовність до виконання умов договору, яке є необхідною умовою для початку робіт, отримано виконавцем 19.06.2014р., а передплата 27.06.2014р. Літаки Су-24МР №0741612, №0741613, №0741607 були передані виконавцю для виконання ремонтних робіт 15.07.2014р., 21.07.2014р. та 22.07.2014р. Вказані обставини свідчать про зменшення часу для виконання ремонтних робіт до двох місяців.
23.09.2014р. ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" звернувся до замовника із листом №3053/МР, в якому повідомив про складність та тривалість постачання запасних частин, оскільки більша їх частина виготовляється на заводах Російської Федерації, що закупівля необхідних запчастин в умовах військово-політичної ситуації в Україні є неможливим. Повідомив про закупівлю запчастин у інших постачальників, але за триваліші строки, та запропонував замовнику підписати Додаткові угоди з метою продовження строків виконання послуг.
Відповідно до Інформації Регіональної торгово-промислової палати Миколаївської області за вих. №1098/07 від 27.11.2014р. ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" проводить ремонт військових літаків Су-24 М(МР) та двигунів Д-30КП, що використовуються на літаках Іл-76 (78). Розробниками літаків марки Су та двигунів Д-30КП є конструкторські бюро та підприємства Російської Федерації. Основна номенклатура запасних частин, блоків, агрегатів та комплектуючих виробляється на підприємствах, розташованих в Росії, а саме: Балашихський літейно-механічний завод (м. Балашиха), Новосибірське авіаційно-виробниче об`єднання (м.Новосибірськ), ВАТ "Агрегат" (м.Сим), "Теплообмінник" (м.Новгород), "Сарапульський електромеханічний завод" (м. Сарапул).
ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" зверталося до вітчизняних підприємств: ДЗТІП "Промоборонекспорт" (м. Київ), ПП ВКФ "Прмзварка" (м. Миколаїв), ТОВ "Грінвіч-79" (м. Херсон), з проханням розглянути питання щодо поставки авіаційно-технічного майна, необхідного для ремонту літаків Су-24М, МР. Проте, вказаними підприємствами було повідомлено про неможливість поставки запасних частин та комплектуючих до авіаційної техніки, що виробляється на території Російської Федерації
Органами державної влади України були прийняті нормативні документи, які обмежують і врегульовують порядок здійснення експортно-імпортних операцій з Російською Федерацією, виробів військового і військово-технічного призначення, виробів подвійного використання, у тому числі Укази Президента України від 27.08.2014р. №691/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України", від 24.08.2014р. "Про заходи щодо удосконалення державної військово-технічної політики", від 24.09.2014р. №744/2014 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України", від 27.08.2014р. "Про невідкладні заходи щодо захисту України та зміцнення обороноздатності". Частина пунктів цих документів мають помітку "Таємно" і не підлягають відкритому опублікуванню, при цьому вони є обов`язковими для виконання визначеними особами.
Відповідно до Сертифікату ТПП України №4687 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 08.07.2015 Торгово-промисловою палатою України засвідчено форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) щодо виконання зобов`язань згідно умов Договору про закупівлю послуг за державні кошти №46/14 від 11.06.2014., укладеного між ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" та Військовою частиною НОМЕР_1 , які унеможливили його виконання в зазначений термін. Період дії форс-мажорних обставин з 27.09.2014р. по 14.11.2014р.
Також, судом першої інстанції встановлено, що ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" не повертало залишок попередньої оплати 7832031,55 грн., а продовжувало виконувати ремонтні роботи літаків після 27.09.2014, докладало зусиль і використовувало доступні для нього можливості належного виконання зобов`язань за Договором, проте обставини, які перешкоджали своєчасному виконанню зобов`язань, а саме набуття чинності положень актів державного органу влади, у тому числі таємних пунктів Указів Президента України, неможливість придбання з РФ необхідних запчастин для ремонту літаків визнано судом першої інстанції як надзвичайні і невідворотні за даних умов відповідно до законодавства України та вимог п.п.8.1-8.3 Договору.
Враховуючи викладені обставини, суд дійшов до висновку, що ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" не міг виконувати зобов`язання за договором через обставини, за які він не відповідає, та які характеризуються ознаками надзвичайності та невідворотності (непереборні обставини), а тому в частині стягнення пені в сумі 368105,48грн. та штрафу в сумі 548242,21грн. за прострочення надання послуг по погашенню попередньої оплати відмовив, оскільки належним чином доведені обставини непереборної сили є підставою для звільнення сторони від відповідальності.
Враховуючи невиконання відповідачем обов`язку по Договору щодо повернення попередньої оплати, на які не впливали та не могли вплинути обставини непереборної сили, то суд дійшов до висновку про обґрунтованість та підставність позовної вимоги про стягнення з відповідача 112974,38грн. - відсотків за користування коштами попереднього платежу за період з 02.10.2014 по 13.11.2014 згідно з Договором та в цій частині позов задовольнив.
Щодо вимоги про стягнення з відповідача 27036,60грн. - 3 % річних за прострочення повернення коштів попереднього платежу згідно з Договором та 187968,76грн. - інфляційних втрат за прострочення повернення коштів попереднього платежу згідно з Договором, то суд першої інстанції підставно виходив з того, що відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Враховуючи, що сума передоплати не є грошовим зобов`язанням, тому суд першої інстанції дійшов до висновку про безпідставність позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 187968,76грн. та 3 % річних в сумі 27036,60грн. за прострочення повернення коштів попереднього платежу згідно з Договором та відмовив у задоволенні позову в цій частині.
Суд апеляційної інстанції частково не погодився з такими висновками суду першої інстанції та змінив рішення суду першої інстанції.
Змінюючи частково рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції послався на те, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафу за прострочення надання послуг по погашенню попередньої оплати у сумі 548242,21грн. та в частині пені за прострочення надання послуг по погашенню попередньої оплати у сумі 368105,48грн. місцевий господарський суд послався на сертифікат Торгово-промислової палати України №4687 від 08.07.2015р., в якому було посвідчено період дії форс-мажорних обставин з 27.09.2014р. по 14.11.2014р.
Апеляційний суд виходив з того, що Сертифікат ТПП підтверджує і те, що в період, коли мали виконуватися зобов`язання за Договором відповідачем, а саме з 27.06.2014 по 27.09.2014 форс-мажорних обставин не існувало. Тобто, протягом перебігу строку виконання Договору шляхом надання послуг по погашенню попередньої оплати, що складав три місяці з дня надходження коштів, за договором у виконавця не виникало обставин непереборної сили, яка б заважала виконувати відповідні зобов`язання в установлений договором строк.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що оскільки, у визначений Договором строк послуги у повному обсязі на суму попередньої оплати згідно умов Договору не виконані, з ДП "НАРП" підлягають стягненню пеня та штраф у відповідності до умов цього Договору та законодавства України, а тому змінив рішення та задовольнив позовні вимоги про стягнення пені за прострочення надання послуг по погашенню попередньої оплати в розмірі 368105,48грн., штрафу за прострочення надання послуг по погашенню попередньої оплати понад 30 днів в розмірі 548242,21грн., а в частині стягнення з відповідача 112974,38грн. пені (відсотків) за використання коштів попереднього платежу залишив рішення суду першої інстанції без змін.
Однак, колегія суддів Вищого господарського суду України не погоджується з таким висновком суду апеляційної інстанції і зазначає, що приймаючи оскаржувану постанову, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою, що суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені за прострочення надання послуг по погашенню попередньої оплати в розмірі 368105,48грн., штрафу за прострочення надання послуг по погашенню попередньої оплати понад 30 днів в розмірі 548242,21грн. посилався в комплексі не тільки на Сертифікат ТПП України, а й встановив інші обставини справи, які в сукупності підтвердили відсутність підстав для стягнення з відповідача вказаних штрафних санкцій, а саме, відповідно до умов договору строк виконання послуг по погашенню передньої оплати складає три місяці з дня надходження коштів, але в межах терміну дії Договору та строків, встановлених у специфікаціях.
Також суд апеляційної інстанції виходив з того, що єдиною підставою для призупинення чи перенесення строку виконання зобов`язань за Договором є оформлене у відповідності до вимог п.8.5 Договору Спільне рішення, а підставою для звільнення від взаємних зобов`язань, крім розрахунків за вже виконане у відповідності до вимог п.8.7 Договору є визнання за обопільною згодою сторонами Договору таким, що припинив свою дію.
Сторони не оформлювали Спільне рішення щодо призупинення чи перенесення строку виконання зобов`язань, а також не доходили обопільної згоди щодо припинення дії Договору.
Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що сторони дійсно не оформлювали Спільне рішення, однак, як встановлено судами, відповідач ДП "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" не припиняв дію договору, а Специфікаціями до Договору та Додаткових угод №1, №2 сторонами погоджено термін надання послуг не пізніше 01.12.2014р. після отримання письмового повідомлення замовника, а в редакції Додаткових угод №3, №4, №5 - до 01.12.2014р., до 20.12.2014р., до 15.03.2015р., до 30.03.2015р. залежно від виду літаків.
Задовольняючи позовні вимоги про стягнення штрафних санкцій, апеляційний суд виходив також з того, що розробником і виробником військових літаків марки СУ-24 запасних частин до них є підприємства Російської Федерації, і це не перешкоджало відповідачу знайти всі необхідні комплектуючі (деталі) та роботи на літаках виконати.
При цьому суд апеляційної інстанції не визначив, чи існує на Україні можливість вільної закупівлі запасних частин до літаків марки СУ-24, де можна "знайти" необхідні комплектуючі деталі, та не врахував, що відповідач здійснював дії для належного виконання умов договору та врешті виконав ремонт літаків.
Таким чином, суд апеляційної інстанції не спростував висновки суду першої інстанції, покладені в основу рішення, та безпідставно змінив рішення суду першої інстанції.
Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що суди попередніх інстанцій під час вирішення спору мали керуватись приписами ст.3 Цивільного кодексу України щодо справедливості, добросовісності та розумності.
Також, колегія суддів Вищого господарського суду зазначає, що враховуючи касаційні вимоги скаржника, якими судові рішення в частині стягнення з відповідача 112974,38грн. пені (відсотків) за використання коштів попереднього платежу згідно з договором не оскаржуються. Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла до висновку, що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню, а рішення суду першої інстанції залишенню в силі.
Статтею 1117 ГПК України передбачено, що переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.
Відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір за розгляд касаційної скарги покладається на Військову частину НОМЕР_1 .
З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про наявність підстав для задоволення касаційної скарги державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП", оскільки судом першої інстанції було повно та всебічно з`ясовано обставини, що мають значення для даної справи, їм надано належну правову оцінку та прийнято рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави залишити його в силі, а натомість суд апеляційної інстанції помилково скасував законне та обґрунтоване рішення місцевого господарського суду.
Враховуючи наведене, та керуючись ст.ст.1115, 1117, 1119, 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -
П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" задовольнити.
Постанову Одеський апеляційного господарського суду від 13.10.2015р. у справі №915/929/15 господарського суду Миколаївської області скасувати.
Рішення господарського суду Миколаївської області від 29.07.2015р. у справі №915/929/15 залишити в силі.
Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 на користь державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" 29863,86грн. (двадцять дев`ять тисяч вісімсот шістдесят три грн. 86 коп.) судового збору за розгляд касаційної скарги.
Доручити господарському суду Миколаївської області видати наказ.

Головуючий суддя В. Корсак

Судді М. Данилова

Т. Данилова