ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"10" грудня 2015 р.№ 916/4862/15

Суддя Дяченко Т.Г., розглянувши матеріали від 08.12.2015р. вх. № 5119/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 мясокомбінат

до відповідача: ОСОБА_1 районного споживчого товариства

про: визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на комплекс не житлових будівель

ВСТАНОВИВ: Позивач - Публічне акціонерне товариство „ОСОБА_1 мясокомбінат звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. № 5119/15 від 08.12.2015р.) до відповідача ОСОБА_1 районного споживчого товариства про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на комплекс не житлових будівель.

Суд дійшов висновку про повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду, враховуючи наступне.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують обставини, на яких грунтуються позовні вимоги.

При дослідженні матеріалів позовної заяви, судом встановлено, що позивачем у тексті позовної заяви не зазначено доказів на яких ґрунтуються позовні вимоги, а крім того відсутні докази, які б підтверджували викладені у заяві обставини.

А саме, у матеріалах позовної заяви не міститься доказів на які посилається позивач у відповідності до договору купівлі-продажу основних засобів юридичним особам від 15.02.2000 року, на основі яких повинні здійснюватися розрахунки та передача обєктів нерухомості.

Так, у поданих матеріалах позивач посилається на укладення між сторонами Договору купівлі-продажу комплексу нежитлових будівель за адресою: 68800, Одеська область, м. Рені, вул. Крайня № 83, від 15.02.2000 року, однак до матеріалів зави вказаний договір не долучено, натомість, долучено Договір купівлі-продажу основних засобів юридичним особам від 15.02.2000 року, який було укладено на підтвердження укладення попереднього договору.

У своїй позовній заяві позивач просить суд визнати вказаний договір дійсним (виконаним) та зазначає, що вартість нежитлових приміщень було повністю сплачено, однак взагалі не долучає доказів на підтвердження належного виконання п. 2 договору купівлі-продажу від 15.02.2000 року, а саме доказів фактичної оплати в межах шестимісячного строку з моменту підписання договору, якими можуть являтись (платіжні доручення про перерахування коштів по договору купівлі-продажу від 15.02.2000р., виписок по банківських рахунках про рух коштів).

Крім того, у прохальній частині позовної заяви позивач просить суд визнати право власності на комплекс нежитлових приміщень, однак, не долучає до матеріалів позову, у відповідності до п. 4 договору купівлі-продажу від 15.02.2000 року, Акту приймання-передачі обєкта основних засобів.

У відповідності до п. 11 договору, на який посилається позивач, та обгрунтовує перехід права власності, невід'ємною частиною договору являється виписка з рішення загального зібрання пайовиків про продаж основних засобів та викапіровка кордонів обєкта. Однак, вказані додатки також відсутні у матеріалах позовної заяви.

Отже, судом встановлено, що у позовній заяві не зазначено доказів, на яких ґрунтуються позовні вимоги та не долучено доказів, на які прямо посилається у своїй позовній заяві позивач.

Згідно п. 3.5. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції підставою для повернення позовної заяви є також відсутність викладу обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, та незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Господарський суд повертає позовну заяву, що не містить обґрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми, або такий розрахунок не додано до заяви.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Крім того, суд звертає увагу позивача на визначену ним ціну позову. Так, у відповідності до ч. 3 ст. 55 Господарського процесуального кодексу України ціну позову вказує позивач. Ціна позову це вартість майна, що витребовується, грошових коштів, що стягується, або вартість іншого права, що має вартісну оцінку.

У відповідності до п. 2.2.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК України такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК України).

Таким чином, у звязку з відсутністю належної оцінки вартості нерухомих обєктів, які підлягали продажу згідно договору купівлі-продажу, суд позбавлений можливості визначити ціну позову з урахуванням вартості обєктів продажу на момент звернення позивача до суду з вказаною заявою.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 3 ч.1 ст.63 ГПК України, у звязку з тим, що у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини.

З урахуванням ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви, за загальним правилом, не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду, після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст.63, ст. 86 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства „ОСОБА_1 мясокомбінат(вх. № 5119/15 від 08.12.2015) до відповідача ОСОБА_1 районного споживчого товариства про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на комплекс не житлових будівель повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява з додатками на 24-ох аркушах.

Суддя Т.Г. Д'яченко