РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2015Справа №910/28363/15

За позовомТовариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування"
до Публічного акціонерного товариства "ХДІ страхування"
провідшкодування шкоди 50 000,00 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Войніч О.П. - представник за довіреністю № 125/15 від 18.02.2015
від відповідачане з'явились

У судовому засіданні 02.12.15, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" до Публічного акціонерного товариства "ХДІ страхування" про відшкодування шкоди 50 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ТзДВ "Експрес Страхування" на підставі договорів добровільного страхування транспортних засобів № 208.14.2230787 від 26.05.2014 та № 209.14.2227078 від 28.04.14 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхові відшкодування власникам пошкоджених автомобілів марки "Jeep", державний номер НОМЕР_1 та "Toyota", державний номер НОМЕР_2, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля "Mitsubishi", державний номер НОМЕР_3, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована ПАТ "ХДІ страхування", позивачем було направлено останньому регресні вимоги. Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано заявлені суми збитків, позивач просить стягнути з відповідача 50 000,00 грн. в якості виплати страхового відшкодування.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 05.11.2015 порушено провадження у справі № 910/28363/15 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 02.12.2015.

27.11.2015 через загальний відділ діловодства господарського суду надійшла письмова заява позивача про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої останній повідомляє, що 24.11.2015 відповідачем було здійснено виплату страхового відшкодування за регресною заявою № 14.1624 у розмірі 41 915,99 грн. Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача шкоду заподіяну автомобілю "Jeep", державний номер НОМЕР_1 у розмірі 7 584,01 грн. (ліміт відповідальності - 50 000,00 грн. за мінусом франшизи - 500,00 грн. та за мінусом виплаченого відповідачем страхового відшкодування 41 915,99 грн.) та автомобілю "Toyota", державний номер НОМЕР_2 у розмірі 500,00 грн. (вартість завданого збитку 19 811,96 грн. за мінусом франшизи 500,00 грн. та виплаченого відповідачем страхового відшкодування 18 811,96 грн.).

У судове засідання, призначене на 02.12.2015, з'явився представник позивача, який на виконання вимог ухвали суду надав через канцелярію суду письмове підтвердження про відсутність аналогічного спору та підтримав заяву про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до п.17 Листа Вищого господарського суду від 20.10.2006, № 01-8/2351 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році та в I півріччі 2006 року" відповідно до частини четвертої статті 22 ГПК позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, зменшити розмір позовних вимог. Під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціни позову.

Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач.

Враховуючи викладене, судом приймається вказана заява позивача про зменшення розміру позовних вимог до розгляду, тобто у справі має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, обґрунтованих клопотань щодо своєї неявки не направляв, хоча про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № 670, з якого вбачається, що відповідач отримав ухвалу суду 09.11.2015.

При цьому, судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні суд заслухав представника позивача, яка позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення підтримала та надала пояснення по суті спору.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

28 квітня 2014 року за договором добровільного страхування транспортного засобу № 209.14.2227078 позивачем також було застраховано автомобіль марки "Toyota", державний номер НОМЕР_2, за яким страхувальником та вигодонабувачем є ОСОБА_3. Умовами договору (п.10) визначено строк його дії з 24.08.14 по 27.04.15.

26 травня 2014 року за договором добровільного страхування транспортного засобу № 208.14.2230787 ТзДВ "Експрес Страхування" (далі - позивач) було застраховано автомобіль марки "Jeep", державний номер НОМЕР_1, за яким страхувальником та вигодонабувачем є ОСОБА_4. Умовами договору (п.10) визначено строк його дії з 08.06.14 по 07.06.15.

Згідно Довідки про дорожньо-транспортну пригоду № 9401092, 18.06.2014р. на вул. Антонова в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода - наїзд на транспортний засіб, що стоїть. Учасниками дорожньо-транспортної пригоди були автомобіль "Mitsubishi", державний номер НОМЕР_3, що належить ОСОБА_5 під її керуванням, автомобіль "Jeep", державний номер НОМЕР_1, що належить ОСОБА_4 під його керуванням та автомобіля "Toyota", державний номер НОМЕР_2, що належить ОСОБА_3 під її керуванням.

Дорожньо-транспортна пригода сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_5 вимог п.п. 2.5 та 12.1 Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП України постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 15.07.2014р. у справі № 760/13666/14-п.

19.06.2014 страхувальники звернулися до Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" із заявами про виплату страхового відшкодування для відновлення автомобіля "Jeep", державний номер НОМЕР_1 та автомобіля "Toyota", державний номер НОМЕР_2.

Загальна вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки "Jeep", державний номер НОМЕР_1 в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до Звіту № 824 від 27.06.14, складає 79736,59 грн.

Відповідно до акта виконаних робіт від 25.08.2014 № ЗА-1413910, складеного ФОП ОСОБА_7, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Jeep", державний номер НОМЕР_1 становить 71 225,08 грн.

27.06.2014 позивачем на підставі рахунку-фактури № КА - 0000134 від 24.06.2014 було складено страховий акт № 3.14.1624-1 на суму 58 166,25 грн. Виплата страхового відшкодування позивачем на рахунок ФОП ОСОБА_7 підтверджується платіжним дорученням № 9310 від 27.06.2014.

Вартість відновлювального ремонту автомобіля "Toyota", державний номер НОМЕР_2 відповідно до Звіту № 825 від 27.06.2014, складеного ТОВ «ЄвроАсистанс», становить 22 220,74 грн.

За страховим випадком - ДТП що сталась 18.06.2014 за участю застрахованого автомобіля "Toyota", державний номер НОМЕР_2, згідно рахунку-фактури № С-00059013 від 24.06.2014 та складеного страхового акту від 02.07.2014. № 3.14.1623-1 визначено суму страхового відшкодування в загальному розмірі 19 811,96 грн., виплата якого підтверджується платіжним дорученням № 9371 від 02.07.2014.

Частиною 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо страховик, здійснюючи страхове відшкодування, не може оцінити її загальний розмір у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У листі Верховного Суду України від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" роз'яснено, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія ОСОБА_5, яка керувала автомобілем "Mitsubishi", державний номер НОМЕР_3, підтверджується постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 15.07.2014р. у справі № 760/13666/14-п.

Пунктом 36.4. Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та ОСОБА_5 як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв з 16.06.14 до 15.06.15 (Поліс АІ/2136526), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль "Mitsubishi", державний номер НОМЕР_3, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи 500,00 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власникам автомобілів "Jeep", державний номер НОМЕР_1 та "Toyota", державний номер НОМЕР_2, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхові відшкодування за договорами добровільного страхування, перейшло право вимоги, яке потерпілі особи мали до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про страхування", або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілі звернулись за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував їхнє майно.

В розумінні положень Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АІ/2136526) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн., франшиза - 500,00 грн, таким чином з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування виплаченого позивачем за мінусом франшизи.

В матеріалах справи наявні копії заяв позивача № 14.1624 від 14.07.2014 та № 14.1623 від 03.09.2014 надіслані на адресу відповідача щодо виплати страхових відшкодувань в порядку регресу, на підставі яких останній 13.03.2015 здійснив виплату страхового відшкодування по автомобілю "Toyota", державний номер НОМЕР_2 у розмірі 18 811,96 грн. та 24.11.2015 по автомобілю "Jeep", державний номер НОМЕР_1 у розмірі 41 915,99 грн., що підтверджується доданими до матеріалів справи банківськими виписками.

За таких обставин, розмір несплаченого страхового відшкодування по автомобілю "Toyota", державний номер НОМЕР_2 становить 500,00 грн. (19 811,96 грн. виплачене позивачем відшкодування, - 500,00 грн. франшиза, - 18 811,96 грн. часткова виплата відповідачем), що відповідає розміру позовних вимог.

Несплачена сума страхового відшкодування по автомобілю "Jeep", державний номер НОМЕР_1 становить 7 584,01 грн. (50000,00 грн. ліміт відповідальності, - 500,00 грн. франшиза, - 41 915,99 грн. часткова виплата відповідачем), що відповідає розміру позовних вимог з урахуванням заяви про зменшення.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів наявності таких суду не представлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає позовні вимоги з урахуванням заяви про зменшення обґрунтованими, а частину невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 8084,01 грн. такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ХДІ страхування" (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, будинок 102; ідентифікаційний код 00034186) на користь Товариства з додатковою відповідальністю "Експрес Страхування" (01004, м. Київ, вул. Червоноармійська, будинок 15/2, ідентифікаційний код 36086124) 7 584 (сім тисяч п'ятсот вісімдесят чотири) грн. 01 коп. - суму виплаченого страхового відшкодування за шкоду, заподіяну автомобілю "Jeep Cherokee", державний номер НОМЕР_1, 500 (п'ятсот) грн. 00 коп. - суму виплаченого страхового відшкодування за шкоду, заподіяну автомобілю "Toyota Yaris", державний номер НОМЕР_2 та судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 04.12.2015 р.

Суддя Л.Г. Пукшин