ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2015 р. Справа № 909/1197/13

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шіляк М. А., секретар судового засідання Феденько Н. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Івано-Франківської міської ради

вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76004

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна

фірма Рембудком-ЛТД"

вул. І. Левинського, буд. 3 а, м. Івано-Франківськ, 76018

про стягнення збитків в сумі 240 420,76 грн.

За участю:

від позивача: ОСОБА_1 - головний спеціаліст юридичного відділу виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, (довіреність № 1839/01-20/14в від 04.12.2015 р.);

від відповідача: ОСОБА_2 - представник, (довіреність № 17 від 23.09.2015 р.).

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Івано-Франківської області подано позов Івано-Франківською міською радою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна фірма Рембудком-ЛТД" про стягнення збитків в сумі 240 420,76 грн.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 16.10.2013 р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено до розгляду в судовому засіданні на 05.11.2013 р.

В судовому засіданні 05.11.2013 р. судом оголошено перерву до 19.11.2013 р., про що представників сторін повідомлено під розписку.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 19.11.2013 р. продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи в судовому засіданні на 17.12.2013 р.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 17.12.2013 р. зупинено провадження у справі до вирішення пов'язаної з нею справи № 344/20029/13-а (провадження № 2-а/344/972/13) за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна фірма Рембудком-ЛТД" до Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про визнання частково нечинним та скасування рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 281 від 24.05.2013 р.

До суду надійшов лист від Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна фірма Рембудком-ЛТД" (вх. № 18495/15 від 25.11.2015 р.) щодо надання інформації, в якому зазначено, що постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.05.2014 р. по справі № 344/20029/13-а задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна фірма Рембудком-ЛТД" та визнано нечинним та скасовано рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 24.05.2013 р. № 281. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2015 р. апеляційну скаргу виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на постанову Івано-Франківського міського суду від 16.05.14 задоволено частково. Змінено пункт другий постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.05.2014 р. у справі № 344/20029/13 та викладено його в такій редакції: визнати протиправним та скасувати пункт 1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 24.05.2013 р. № 281 "Про затвердження визначення розміру збитків Івано-Франківській міській раді (неодержаних доходів від орендної плати за землю)" в частині затвердження акту (додаток № 5 до рішення) про визначення збитків за самовільне використання земельної ділянки по вул. Левицького, 3-а в м. Івано-Франківську Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна фірма Рембудком-ЛТД".

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 25.11.2015 р. провадження у справі № 909/1197/13 поновлено та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 15.12.2015 р.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги, викладені в позовній заяві та письмових поясненнях, підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просив суд у позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи із врахуванням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази у відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), суд встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна фірма Рембудком-ЛТД" звернулось з заявою від 16.04.2008 р. № 1019/01-08/13 до Івано-Франківської міської ради з проханням оформити право користування на земельну ділянку загальною площею 0,5028 га по вул. Левинського, 3а в м. Івано-Франківську.

Пунктом 1 рішення ХХІХ cесії Івано-Франківської міської ради від 10.07.2008 р. Товариству з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна фірма Рембудком-ЛТД" надано в оренду земельну ділянку площею 0,5028 га по вул. Левинського, 3а в м. Івано-Франківську для обслуговування виробничих приміщень, терміном на 3 роки. Даним рішення зобов'язано товариство укласти договір оренди землі.

Цим же пунктом вказану земельну ділянку, за згодою, вилучено у Ремонтно-будівельної фірми Рембудком-ЛТД" у зв'язку з укладенням договору про поділ адміністративно-виробничих будівель Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна фірма Рембудком-ЛТД", Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВФ "АвтоКо-ЛТД" та ОСОБА_3 від 22.05.2007 р.

Відповідно до листів управління держкомзему у м. Івано-Франківську від 04.05.20012 р. № 401/05/27 та відділу Держземанегства у м. Івано-Франківську від 12.08.2013 р. пункт 26 рішення Івано-Франківської міської ради від 10.07.2008 р. виконано, а саме внесено зміни до державної статистичної звітності з кількістю обліку земель (форми 6-зем) в частині постійного користування землею Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна фірма Рембудком-ЛТД" по вул. Левинського, 3а в м. Івано-Франківську.

02.03.2012 р. управлінням Держкомзему в м. Івано-Франківську здійснено вихід на місце розташування земельної ділянки площею 0,5028 га по вул. Левинського, 3а в м. Івано-Франківську та встановлено, що земельна ділянка використовується Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна фірма Рембудком-ЛТД" для обслуговування виробничих приміщень без правовстановлюючих документів, про що Держаним інспектором з контролю за використанням та охороною земель Івано-Франківської міської ради управління Держкомзему в м. Івано-Франківську складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства та припис за № 1/021.

Відповідно до акту земельна ділянка загальною площею 0,5028 га по вул. Левинського, 3а в м. Івано-Франківську використовується відповідачем з порушенням вимог земельного законодавства та законодавства про плату за землю, що призвело до значних втрат бюджету м. Івано-Франківська у вигляді недоодержання доходу від орендної плати, тобто нанесення Івано-Франківській міській раді збитків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 р. № 284 затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (далі - Порядок).

Згідно з приміткою до п. 3 Порядку відшкодуванню підлягають збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи в неодержані доходи якщо вони обґрунтовані.

З метою створення єдиних організаційно-правових та економічних засад визначення розмірів збитків, заподіяних внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельних ділянок у м. Івано-Франківську та порядку їх відшкодування землекористувачами та збільшення надходжень до бюджету від орендної плати за землю рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 19.07.2007 р. № 364 затверджено склад комісії для визначення збитків власникам землі та землекористувачам.

Результати роботи вказаної комісії оформляються відповідними актами.

Згідно пункту 1 Порядку власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних доходів у зв'язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Відповідно до витягу із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки нормативно грошова оцінка земельної ділянки площею 0,5028 га по вул. Левинського, 3а в м. Івано-Франківську становить 2 288 626,65 грн.

Згідно з актом про визначення збитків від 01.06.2012 р. р., затвердженого рішенням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 24.05.2013 р. № 281 неодержаний міською радою дохід за використання Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна фірма Рембудком-ЛТД" складає 240 420,76 грн.

Відповідно до розрахунку розміру збитків за неправомірне використання Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна фірма Рембудком-ЛТД" земельної ділянки загальною площею 0,5028 га по вул. Левинського, 3а в м. Івано-Франківську для обслуговування стоянки автомобілів, збитки нараховані за період з 10.07.2008 р. по 01.03.2012 р.

З метою досудового врегулювання спору позивач звертався до відповідача листами № 1076/01-18/48в від 18.06.2013 р. та № 1147/01-19/13-в від 11.06.2012 р. добровільно відшкодувати Івано-Франківській міській раді збитки за використання земельної ділянки з порушенням норм земельного законодавства.

Суд вважає позовні вимоги не обґрунтованими виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Вказана стаття унормовує загальні підстави для відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов'язань. Деліктна (позадоговірна) відповідальність за загальним правилом настає за наявності вини заподіювача шкоди. Фактичною підставою для застосування такого виду відповідальності є вчинення особою правопорушення.

При цьому, задоволення позовних вимог про стягнення збитків може вважатись законним та обґрунтованим в разі встановлення судом наявності в обставинах справи одночасно чотирьох умов, якими є наявність правила поведінки, встановленого законом або договором та порушення такого правила поведінки винною особою (протиправність поведінки); наявність збитків у потерпілої особи; наявність безпосереднього причинно-наслідкового зв'язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала шкоду, та збитками потерпілої сторони, вина особи, що завдала шкоду. Наявність всіх чотирьох складових правопорушення є необхідною вимогою для застосування такої міри відповідальності як відшкодування збитків.

Предметом позову у даній справі Івано-Франківська міська рада визначила збитки у вигляді упущеної вигоди внаслідок користування відповідачем земельною ділянкою без законних підстав.

Упущена вигода - це доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (ч. 2 ст. 22 ЦК України).

Згідно із ст. 152 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Відповідно до ст. 188 ЗК України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється спеціально уповноваженим органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів, а згідно із ст. 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" складання актів перевірок дотримання вимог земельного законодавства відноситься до повноважень саме державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель, але ніяк не до повноважень працівників виконавчого органу місцевої ради.

Статтею 156 ЗК України визначено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок: а) вилучення (викупу) сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для потреб, не пов'язаних із сільськогосподарським і лісогосподарським виробництвом; б) тимчасового зайняття сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників для інших видів використання; в) встановлення обмежень щодо використання земельних ділянок; г) погіршення якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників; ґ) приведення сільськогосподарських угідь, лісових земель та чагарників у непридатний для використання стан; д) неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

Вказаний перелік підстав для відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, в тому числі шляхом прийняття органами місцевого самоврядування рішень з цього приводу.

Статтею 157 ЗК України встановлено, що відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, громадяни та юридичні особи, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів або погіршує якість земель, розташованих у зоні їх впливу, в тому числі внаслідок хімічного і радіоактивного забруднення території, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами і стічними водами. Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, статтею 156 ЗК України не передбачено такої підстави настання цивільно-правової відповідальності у вигляді відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, як неоформлення правовстановлюючого документу (договору оренди) у строк, встановлений органом місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 р. № 284 затверджено Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам, згідно п. 3 якого відшкодуванню підлягають, зокрема, збитки власників землі і землекористувачів, у тому числі орендарів, включаючи і неодержані доходи, якщо вони обґрунтовані.

При цьому, неодержаний доход - це доход, який міг би одержати власник землі, землекористувач, у тому числі орендар, із земельної ділянки і який він не одержав внаслідок її вилучення (викупу) або тимчасового зайняття, обмеження прав, погіршення якості землі або приведення її у непридатність для використання за цільовим призначенням у результаті негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Відповідно до п. 3.8. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 17.05.2011 р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають з земельних відносин" вирішуючи спори за позовами органів державної влади або місцевого самоврядування про стягнення з особи, яка набула у власність житловий будинок, будівлю або споруду і не переоформила право користування земельною ділянкою, збитків у вигляді упущеної вигоди (зокрема у розмірі неодержаної плати за оренду земельної ділянки), господарські суди повинні брати до уваги положення статті 22 ЦК України та частини другої статті 224 ГК України. Для застосування такого заходу відповідальності слід встановлювати наявність у діях відповідача усіх чотирьох елементів складу цивільного правопорушення (протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками і вини).

Протиправною є поведінка, яка не відповідає вимогам закону, тягне за собою порушення (зменшення, обмеження) майнових прав (благ) і законних інтересів іншої особи.

Під збитками розуміють зменшення або втрату певного особистого чи майнового блага.

Причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою полягає в тому, що: 1) протиправна поведінка завжди передує в часі шкідливому результату, що настав; 2) шкідливий результат є наслідком саме цієї протиправної поведінки.

Протиправна поведінка особи тільки тоді є причиною шкоди, коли вона прямо (безпосередньо) пов'язана зі збитками. Непрямий (опосередкований) зв'язок між протиправною поведінкою і збитками означає лише, що поведінка оцінюється за межами конкретного випадку, і, відповідно, за межами юридично значимого зв'язку.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації, в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальної власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки (ч. 1 ст. 124 ЗК України), що зумовлювало виникнення у відповідача зобов'язання по оформленню документів, які посвідчують передачу земельної ділянки в оренду.

Право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав (ст. 125 ЗК України).

Згідно ст. 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Частиною 4 статті 623 ЦК України встановлено, що при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не вжив усіх, передбачених законом, заходів до недопущення спричинення збитків, зокрема, в матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до суду з вимогами про зобов'язання чи спонукання відповідача укласти договір оренди земельної ділянки або про звільнення земельної ділянки, що зайнята без правовстановлюючих документів.

Рішенням Івано-Франківської міської ради від 10.07.2008 р. відповідачу не встановлено терміни для укладення договору оренди земельної ділянки.

Відповідно до ч. 2 ст. 623 ЦК України розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Пред'явлення вимоги про відшкодування неодержаних доходів (упущеної вигоди) покладає на кредитора обов'язок довести, що ці доходи (вигода) не є абстрактними, а дійсно були б ним отримані в разі належного виконання боржником своїх обов'язків. У вигляді упущеної вигоди відшкодовуються ті збитки, які могли б бути реально отримані при належному виконанні зобов'язання.

Однак, позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності в Івано-Франківської міської ради реальної можливості отримати доходи у вигляді орендної плати від здачі в оренду іншим особам земельної ділянки площею 0,5028 га по вул. Левинського, 3а в м. Івано-Франківську.

Аналогічна правова позиція викладена судовою палатою у господарських справах Верховного Суду України у постанові по справі № 3-188гс14 від 09.12.2014 р.

Отже покладення на особу обов'язку відшкодування збитків у вигляді упущеної вигоди можливе тільки за умови реальної можливості одержання доходу особою, яка вважає, що їй завдано шкоди.

Слід також зазначити, що відповідно до ст. 2 Закону України "Про плату за землю" (який втратив чинність з 01.01.2011 р.), плата за землю справляється у вигляді земельного податку або орендної плати, що визначається залежно від грошової оцінки землі.

Положеннями Податкового кодексу України (який набрав чинності з 01.01.2011 р.) встановлено, що плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (п. 14.1.147); орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов'язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою (п. 14.1.136); земельний податок - обов'язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів (п. 14.1.72).

В матеріалах справи міститься довідка Державної податкової інспекції, з якої вбачається, що відповідач, як платник єдиного податку, виконував взяті на себе зобов'язання, в тому числі сплачував земельний податок, а отже, право позивача не порушено.

Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.05.2014 р. по справі № 344/20029/13-а задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна фірма Рембудком-ЛТД" та визнано нечинним та скасовано рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 24.05.2013 р. № 281. Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.09.2015 р. апеляційну скаргу виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради на постанову Івано-Франківського міського суду від 16.05.14 задоволено частково. Змінено пункт другий постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 16.05.2014 р. у справі № 344/20029/13 та викладено його в такій редакції: визнати протиправним та скасувати пункт 1 рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 24.05.2013 р. № 281 "Про затвердження визначення розміру збитків Івано-Франківській міській раді (неодержаних доходів від орендної плати за землю)" в частині затвердження акту (додаток № 5 до рішення) про визначення збитків за самовільне використання земельної ділянки по вул. Левицького, 3-а в м. Івано-Франківську Товариством з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна фірма Рембудком-ЛТД".

Частиною 3 ст. 35 ГПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для господарського суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок або постанова суду, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні достовірні докази, які б підтверджували наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача збитків у вигляді упущеної вигоди в сумі 240 420,76 грн.

За правилами, встановленими ст. 49 ГПК України, судовий збір слід залишити за позивачем.

На підставі вищевикладеного у відповідності до ст. 124 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 22, 623, 1166 Цивільного кодексу України, ст. ст. 116, 124-126, 152, 156, 157, 188 Земельного кодексу України та керуючись ст.ст. 35, 43, 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

в позові Івано-Франківської міської ради до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ремонтно-будівельна фірма Рембудком - ЛТД" про стягнення збитків в сумі 240 420,76 грн. відмовити.

Судовий збір залишити за позивачем.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 21.12.2015 р.

Суддя М. А. Шіляк