КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2015 р. Справа№ 910/1611/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Власова Ю.Л.

Яковлєва М.Л.

за участю секретаря судового засідання Гройсберг К.М.

за участю представників

від стягувача: не з'явилися

від боржника: Поліщук Л.П. - дов. від 26.12.2014 року № 74-Д

від ДВС: Тернова Н.В. - дов. від 27.04.2015 року № 20-22/18

розглянувши апеляційну скаргу Департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду міста Києва від 15.10.2015 року

за скаргою Комунального підприємства „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (м. Київ)

на дії Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (м. Київ)

у справі № 910/1611/13 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Публічного акціонерного товариства „Київенерго" (м. Київ)

до Комунального підприємства „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (м. Київ)

про стягнення 11 037 899 грн. 69 коп.

та за зустрічним позовом Комунального підприємства „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (м. Київ)

до Публічного акціонерного товариства „Київенерго" (м. Київ)

про спонукання до укладання договору

ВСТАНОВИВ:

Рішенням від 29.03.2013 року господарський суд міста Києва задовольнив позов Публічного акціонерного товариства „Київенерго" та стягнув з Комунального підприємства „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (на користь Публічного акціонерного товариства „Київенерго") заборгованість у розмірі 10 568 083 грн. 60 коп., 3% річних у розмірі 351 423 грн. 80 коп., суму інфляційних втрат у розмірі 118 392 грн. 29 коп. та судовий збір у розмірі 68 820 грн. 00 коп. В задоволенні зустрічного позову Комунального підприємства „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" відмовив.

На виконання рішення господарським судом міста Києва було видано наказ від 23.01.2015 року.

14.08.2015 року до господарського суду міста Києва боржник подав скаргу на дії державного виконавця в якій просив визнати дії відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України незаконними, скасувати постанову про арешт коштів боржника від 29.07.2015 року ВП № 47586000; скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 29.07.2015 року ВП № 47586000; скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2015 року ВП № 47586000.

Ухвалою від 15.10.2015 року господарський суд міста Києва скаргу КП „ЦОС Шевченківського району" задовольнив частково, визнав неправомірними дії виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення 29.07.2015 року в рамках виконавчого провадження № 47586000 постанови про арешт коштів боржника та постанови про стягнення з КП „ЦОС Шевченківського району" виконавчого збору; скасував постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.07.2015 року про арешт коштів боржника винесену в рамках виконавчого провадження № 4758600; скасував постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.07.2015 року про стягнення з КП „ЦОС Шевченківського району" виконавчого збору, винесену в рамках виконавчого провадження № 4758600. В решті вимог у задоволенні скарги суд відмовив.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою Департамент державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, ухвалу господарського суду міста Києва від 15.10.2015 року по справі № 910/1611/13 скасувати частково в частині задоволених вимог, відстрочити сплату судового збору за подання апеляційної скарги до прийняття рішення апеляційною інстанцією

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.09.2015 року Департаменту ДВС МЮ України у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гаврилюк О.М., судді: Сулім В.В., Коротун О.М., було відновлено строк на апеляційне оскарження, його апеляційна скарга була прийнята до провадження та призначено розгляд справи № 910/1611/13 у судовому засіданні за участю представників сторін та ДВС з відстроченням сплати судового збору.

В зв'язку з перебуванням судді учасника колегії Суліма В.В. на лікарняному та судді учасника колегії Коротун О.М. у відпустці розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2015 року було визначено колегію суддів у складі: Гаврилюка О.М. (головуючий), Власова Ю.Л., Яковлєва М.Л., яка розпочала розгляд апеляційної скарги спочатку.

В судове засідання 07.12.2015 року повноважні представники стягувача не з'явилися та про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Після обговорення судова колегія дійшла висновку, що неявка повноважних представників стягувача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті.

В судовому засіданні представник ДВС підтримав вимоги апеляційної скарги. Представник боржника проти вимог апеляційної скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представників боржника та ДВС, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала місцевого господарського суду має бути скасована в частині задоволених вимог, а в скарзі на дії ДВС відмовлено, в іншій відмови в задоволенні скарги на дії ДВС ухвала підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Як вбачається з поданих матеріалів 18.05.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою А.Н. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47586000 (з виконання наказу господарського суду міста Києва від 23.01.2015 року № 910/1611/13), та встановлено боржнику строк для добровільного виконання рішення суду: у семиденний термін з дня винесення (отримання) постанови.

Відповідно до відбитку штемпеля поштового відділення на поштовому конверті № 279 постанову про відкриття виконавчого провадження № 47586000 було надіслано на адресу боржника 09.06.2015 року.

За твердженнями боржника постанову про відкриття виконавчого провадження ним було отримано 10.06.2015 року.

В скарзі на дії ДВС боржник зазначав, що державним виконавцем було порушено вимоги ч. 5 ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження" відповідно до якої копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що вказана вище постанова направлена боржнику з порушенням строків відправки, передбачених ч. 5 ст. 25 Закону України „Про виконавче провадження", проте колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що це позбавило боржника права на добровільне виконання рішення суду.

Так в п. 2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2015 року № 47586000 було зазначено про самостійне виконання рішення суду протягом 7 днів з моменту винесення (отримання) постанови.

Таким чином боржнику надавався строк для добровільного виконання рішення до 17.06.2015 року, тобто строк більший за семиденний в порівнянні з тим, який би був наданий боржнику у разі отримання ним постанови раніше. Проте як було встановлено судом апеляційної інстанції боржник рішення в цей строк не виконав.

Щодо висновку місцевого господарського суду про те, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження не підлягає скасуванню, оскільки винесена державним виконавцем з дотриманням ст. 19 Закону України „Про виконавче провадження", то колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з ним.

Оскільки боржник не наводить інших підстав для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 18.05.2015 року № 47586000, крім порушення строків її направлення, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для її скасування, так як порушення державним виконавцем строків відсилання не може впливати на чинність документів.

29.07.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою А.Н. було винесено постанову про стягнення виконавчого збору № 47586000 (з виконання наказу господарського суду міста Києва від 23.01.2015 року № 910/1611/13) у розмірі 1 110 671 грн. 96 коп.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 28 Закону України „Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений ч. 2 ст. 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

Як було встановлено колегією суддів Київського апеляційного господарського суду боржник - КП „ЦОС Шевченківського району" не виконало в добровільному порядку рішення до 17.06.2015 року.

Місцевий господарський суд, скасовуючи постанову про стягнення виконавчого збору від 29.07.2015 року, мотивував своє рішення тим, що боржник був позбавлений можливості самостійно виконати рішення суду через невчасне направлення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Проте колегія суддів не може погодитися з такими висновками господарського суду міста Києва, оскільки як було встановлено раніше, боржник не виконав самостійно рішення суду і більш пізній строк після семи днів з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.

Колегія суддів відхиляє посилання боржника про те, що відсутні підстави для стягнення виконавчого збору, оскільки державний виконавець не розпочав дій з примусового виконання рішення суду та воно не виконано в примусовому порядку і на даний час, оскільки абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України „Про виконавче провадження" встановлено, що виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Також колегія суддів не бере до уваги посилання боржника на те, що між ним та стягувачем було укладено угоду № 1734-14/1 та попередній договір про реструктуризацію заборгованості за теплову енергію від 14.01.2015 року № 53-15, оскільки відповідно до ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження".

Сторони не в праві в договірному порядку самостійно змінювати чи відміняти суті судових рішень.

Якщо сторони дійшли згоди по деяким обставинам щодо виконання рішення суду, то вони мають звернутися до господарського суду, що видав такий наказ, з заявою про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в порядку ст. 117 ГПК України або з заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу та порядку виконання рішення в порядку ст. 121 ГПК України.

Оскільки сторони не зверталися до господарського суду міста Києва з такими заявами з приводу реструктуризації ними боргу та суд не приймав відповідних процесуальних рішень з цього приводу, то виконавче провадження має здійснюватися саме по наказу господарського суду міста Києва від 23.01.2015 року.

Відтак колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що були відсутні підстави для скасування постанови про стягнення виконавчого збору від 29.07.2015 року № 47586000, а рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню в цій частині.

Крім того, 29.07.2015 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Рагімовою А.Н. було винесено постанову про арешт коштів боржника № 47586000 (з виконання наказу господарського суду міста Києва від 23.01.2015 року № 910/1611/13) у межах суми 12 217 391 грн. 65 коп. на рахунках в ПАТ „Укрсоцбанк", в Київському ГРУ ПАТ КБ „Приватбанк", в АТ „Укрбудінвестбанк", в філії - Головному управлінню по м. Києву та Київській області АТ „Ощадбанк", в АТ „Прокредитбанк", в ПАТ „Авант-Банк".

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 57 Закону України „Про виконавче провадження" Арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Проведення опису майна боржника здійснюється не пізніше ніж протягом місяця з моменту отримання інформації про місцезнаходження майна.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Місцевий господарський суд, скасовуючи постанову про арешт коштів боржника від 29.07.2015 року, мотивував своє рішення тим, що боржник був позбавлений можливості самостійно виконати рішення суду через невчасне направлення державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження.

Проте колегія суддів не може погодитися з такими висновками господарського суду міста Києва, оскільки як було встановлено раніше, боржник не виконав самостійно рішення суду і більш пізній строк після семи днів з дня отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що винесення постанови про арешт коштів боржника було здійснено правомірно і у місцевого господарського суду були відсутні підстави для скасування цієї постанови. За таких обставин рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню в цій частині.

Також в сказі на дії ДВС боржник просив визнати дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України незаконними.

Колегія суддів вбачає у діях державного виконавця порушення строків відправлення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Втім оскільки в скарзі на дії ДВС боржник не визначив конкретних дій державного виконавця, які підлягають визнанню недійними, та не подав будь-яких уточнень з цього приводу, то колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку про неможливість задоволення скарги.

За таких обставин колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не може погодитися з висновками місцевого господарського суду про визнання неправомірними дій державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення 29.07.2015 в рамках виконавчого провадження №47586000 постанови про арешт коштів боржника та постанови про стягнення з КП „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" виконавчого збору, оскільки суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що такі дії були вчинені правомірно.

Рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню в цій частині.

За таких обставин апеляційний господарський суд дійшов висновку, що місцевим господарським судом було винесено ухвалу за невідповідності висновків, викладених у ній, обставинам справи, а тому ухвала від 15.10.2015 року № 910/1611/13 підлягає скасуванню в частині задоволених вимог про визнання неправомірними дії виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення 29.07.2015 року в рамках виконавчого провадження № 47586000 постанови про арешт коштів боржника та постанови про стягнення з Комунального підприємства „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" виконавчого збору; скасування постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.07.2015 року про арешт коштів боржника винесену в рамках виконавчого провадження № 4758600; скасування постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.07.2015 року про стягнення з Комунального підприємства „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" виконавчого збору, винесену в рамках виконавчого провадження № 4758600. У задоволенні скарги КП „ЦОС Шевченківського району" в цій частині має бути відмолено. В іншій частині ухвала від 15.10.2015 року № 910/1633/15 підлягає залишенню без змін. Апеляційна скарга Департамента ДВС МЮ України підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на боржника у виконавчому провадженні. Проте, оскільки Департаментом ДВС МЮ України було сплачено судовий збір на інший рахунок в Держказначействі за цивільною справою у Апеляційному суд Київської області, то колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що судовий збір буде підлягає стягненню з боржника у виконавчому провадженні в доход спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105, 106, 121-2 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Департамента державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу господарського суду міста Києва від 15.10.2015 року у справі № 910/1611/13 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 15.10.2015 року у справі № 910/1611/13 скасувати в частині задоволених вимог про визнання неправомірними дії виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з винесення 29.07.2015 року в рамках виконавчого провадження № 47586000 постанови про арешт коштів боржника та постанови про стягнення з Комунального підприємства „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" виконавчого збору; скасування постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.07.2015 року про арешт коштів боржника винесену в рамках виконавчого провадження № 4758600; скасування постанови відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.07.2015 року про стягнення з Комунального підприємства „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" виконавчого збору, винесену в рамках виконавчого провадження № 4758600, та в цій частині в задоволенні скарги Комунального підприємства „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на дії Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 13.08.2015 року № 2384/юр відмовити.

3. В частині відмови у задоволенні скарги Комунального підприємства „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" на дії Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 13.08.2015 року № 2384/юр ухвалу залишити без змін

4. Стягнути з Комунального підприємства „Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (03190, м. Київ, вул. Кирпоноса, 10/8, ідентифікаційний код 31731838) в доход спеціального фонду Державного бюджету України 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

5. Видачу виконавчих документів доручити господарському суду міста Києва.

6. Справу № 910/1611/13 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді Ю.Л. Власов

М.Л. Яковлєв