КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2015 р. Справа№ 44/380-б

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

за участі представників:

ТОВ "Лізингова компанія "Техбудлізинг" - Крупський В.В., довір. б/н від 21.09.2015р.

ДП "Науково-дослідний і проектний інститут містобудування" - Шмалько Ю.О., довір. №1616/9/1/7-07 від 14.12.2015р.

ТОВ "Житловик" - ліквідатор Гороховський А.В., свід. арбітр. кер. НОМЕР_1 від 19.01.2013р., Шестаков О.Р., витяг. з реєстру

гр. ОСОБА_6 - ОСОБА_7, договір доруч. №130/02/2015 від 12.12.2015р., ОСОБА_8, довір №1886 від 15.05.2014р.

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю

"Лізингова компанія "Техбудлізинг"

на ухвалу господарського суду міста Києва від 15.10.2015р.

у справі №44/380-б (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою державного підприємства "Науково-дослідний і проектний

інститут містобудування"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Житловик"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 15.10.2015р. у справі №44/380-б відмовлено в задоволенні скарги товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Лізингова компанія "Техбудлізинг" на дії та бездіяльність ліквідатора ТОВ "Житловик" арбітражного керуючого Гороховського А.В.; задоволено клопотання ліквідатора про надання згоди на продаж майна ТОВ "Житловик", що є предметом застави, забезпечення вимог публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) „Акціонерний комерційний банк „Київ", зокрема, майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено: 77 квартир, загальною площею 8346,47 кв.м. у житловому будинку, який будується за адресою м. Київ, проспект Науки, 66-70, а саме квартир №7, 10, 11, 14, 15, 17, 19, 22, 23, 27, 30, 31, 33, 35, 38, 39, 41, 42, 43, 45, 46, 47, 49, 57, 59, 62, 64, 67, 70, 71, 74, 75, 76, 78, 79, 80, 82, 83, 87, 88, 90, 94, 96, 99, 100, 102, 103, 104, 107, 110, 112, 114, 115, 118, 120, 124, 128, 129, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 142, 148, 151, 152, 156, 157, 158, 160, 164, 169, 170 згідно іпотечного договору від 30.07.2007р.

Не погоджуючись, ТОВ "Лізингова компанія "Техбудлізинг" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду міста Києва від 15.10.2015р. у справі №44/380-б та прийняти нове рішення, яким усунути арбітражного керуючого Гороховського А.В. від виконання обов'язків ліквідатора ТОВ "Житловик" та призначити ліквідатором арбітражного керуючого Вершиніна А.О.; заборонити арбітражному керуючому - ліквідатору Гороховському А.В. та Товарній біржі „Електронні торги України" здійснювати продаж майна ТОВ "Житловик" у будь-який спосіб, зокрема, незавершеного будівництвом житлового комплексу з підземними паркінгами і об'єктами соціально-побутового та офісного призначення, готовністю 3,99 відсотків, що знаходиться у місті Києві по проспекту Науки, будинок 66-70; майнових прав на незавершене будівництво: 77 квартир загальною площею 8346,47 кв. м. в житловому будинку, який будується за адресою: місто Київ, проспект Науки, 66-70, які є предметом забезпечення кредиторських вимог ПАТ „Акціонерний комерційний банк „Київ" за іпотечним договором від 30.07.2007р. за реєстровим №2778у.

Наводячи підстави, з яких порушено питання про перегляд оскарженого рішення, ТОВ "Лізингова компанія "Техбудлізинг" вказано на порушення судом першої інстанції окремих норм матеріального, процесуального права, що призвели до прийняття неправильного рішення. Неврахування судом порушення ліквідатором ТОВ "Житловик" арбітражним керуючим Гороховським А.В. порядку укладення договору від 12.11.2014р. №12/11-14 про проведення аукціону з продажу майна боржника з товарною біржею "Електроні торги України", зокрема, укладення договору без отримання згоди заставного кредитора боржника - ПАТ „Акціонерний комерційний банк „Київ". Ухилення арбітражного керуючого від обов'язку скликання зборів комітету кредиторів зі спливом двох тижнів з моменту отримання відповідної вимоги ТОВ "Лізингова компанія "Техбудлізинг", з поставленням на порядок денний зборів питання визначення початкової вартості частини майна боржника при проведенні повторного аукціону з його продажу. Не включенням до майна, виставленого на торги як цілісний майновий комплекс, права оренди земельної ділянки, що було передано в заставу ПАТ „Акціонерний комерційний банк „Київ" та помилковість висновків суду щодо спливу строку дії договору оренди від 30.07.2007р., на підставі якого право оренди було передано в іпотеку, у зв'язку зі збігом визначеного цим договором строку - трьох років. Наведені й інші доводи і міркування в підтвердження викладених обставин.

Арбітражним керуючим Гороховським А.В., державним підприємством "Науково-дослідний і проектний інститут містобудування" були подані відзиви на апеляційну скаргу ТОВ "Лізингова компанія "Техбудлізинг", в яких викладені доводи на користь необґрунтованості скарги, зазначено, що на підставі договору від 12.11.2014р. №12/11-14 про проведення аукціону з продажу майна боржника з товарною біржею "Електроні торги України" продаж заставленого майна до отримання згоди заставного кредитора фактично не відбувся, враховуючи неузгодженість нормативного регулювання відповідних правовідносин, суперечливість висновків судової практики з метою запобігання порушень Закону всі дії з продажу майна боржника були припинені і ліквідатор звернувся до заставного кредитора - ПАТ „Акціонерний комерційний банк „Київ" з листом від 07.07.2015р. №12/1 про надання згоди на реалізацію майна, що є предметом застави (іпотеки), повторним листом від 03.08.2015р. №15/1, але відповіді на запити банком не надано, у зв'язку з чим з клопотанням про надання відповідної згоди ліквідатор і звернувся до суду, тоді як скарга ТОВ "Лізингова компанія "Техбудлізинг" подана 06.08.2015р., вже після приведення процедури продажу майна банкрута у відповідність з вимогам Закону.

Зазначено про те, що ліквідатор звітував та інформував комітет кредиторів про проведення зборів в порядку визначеному Законом, інформація про що відображена в протоколах засідання комітету, що фінансове становище і майно боржника під час ліквідаційної процедури фактично не змінювалось, кошти, враховуючи їх відсутність, не використовувались і в суті інформація з цього приводу не має істотного значення для справи. Зазначено, що рішенням зборів комітету кредиторів схвалено звіт арбітражного керуючого, результати його діяльності в цілому визнані задовільними і звіт затверджено ухвалою суду, яка набула законної сили і не була оскаржена в установленому порядку. Зазначено про помилковість висновків щодо неправомірного не включення до цілісного майнового комплексу боржника, що підлягає продажу, права оренди земельної ділянки, переданого в заставу ПАТ „Акціонерний комерційний банк „Київ", оскільки зі збігом визначеного договором оренди строку його дії, на підставі якого право оренди було передано в іпотеку, дію цього договору припинено. Наведені й інші доводи і міркування в підтвердження викладених обставин.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.11.2015р. у складі колегії суддів Доманської М.Л. - головуючого (доповідач), Гарник Л.Л., Пантелієнка В.О. апеляційну скаргу було прийнято до провадження, призначено до розгляду в судовому засіданні 25.11.2015р. Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 25.11.2015р. №09-52/1391/15 у зв'язку з перебуванням головуючого судді (доповідача) Доманської М.Л. на лікарняному було призначено повторний автоматизований розподіл судової справи, згідно з результатами проведення якого для розгляду апеляційної скарги ТОВ "Лізингова компанія "Техбудлізинг" на ухвалу господарського суду міста Києва від 15.10.2015р. у справі №44/380-б було сформовано колегію у складі головуючого (доповідача) Верховця А.А., суддів Остапенка О.М., Шипка В.В. Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.11.2015р. у визначеному складі колегії суддів розгляд апеляційної скарги було прийнято до провадження, призначено до розгляду в засіданні 14.12.2015р.

04.12.2015р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від ТОВ "Лізингова компанія "Техбудлізинг" надійшла заява про забезпечення позову шляхом встановлення заборони арбітражному керуючому - ліквідатору Гороховському А.В. та товарній біржі „Електронні торги України" здійснювати продаж майна ТОВ "Житловик", проводити (електронні) торги (аукціон) з продажу майна товариства (https://ubiz.ua номер публікації 24973, дата оголошення на сайті ВГСУ - 13.11.2015р., Мінюсту - 16.11.2015р.), зокрема, незавершеного будівництвом житлового комплексу з підземними паркінгами і об'єктами соціально-побутового та офісного призначення готовністю 3,99 відсотків (квартирний (багатоповерховий) житловий будинок (незавершене будівництво) на чотири секції), майнові права на незавершене будівництвом 77 квартир загальною площеню 8346,47 кв. м в житловому будинку, який будується за адресою: м. Київ, пр.-кт Науки, 66-70 згідно іпотечного договору від 30.07.2007р.

Враховуючи перебування на лікарняному одного з суддів зі складу колегії з розгляду апеляційної скарги, для розгляду заяви (справи) розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2015р. сформовано колегію у складі головуючого (доповідача) Верховця А.А., суддів Остапенка О.М., Пантелієнка В.О. Ухвалою Київського апеляційного господарського від 08.12.2015р. заяву ТОВ "Лізингова компанія "Техбудлізинг" про вжиття заходів забезпечення вимог (позову) частково було задоволено з підстав повідомлення заявником про виявлення ознак продажу майна боржника, дозвіл на проведення якого наданий лише оскаржуваною ухвалою, що не набула законної сили. До завершення апеляційного провадження встановлено заборону арбітражному керуючому - ліквідатору Гороховському А.В. та товарній біржі „Електронні торги України" здійснювати продаж майна ТОВ "Житловик", проводити (електронні) торги (аукціон) з продажу майна товариства (https://ubiz.ua номер публікації 24973, дата оголошення на сайті ВГСУ - 13.11.2015р., Мінюсту - 16.11.2015р.), незавершеного будівництвом житлового комплексу з підземними паркінгами і об'єктами соціально-побутового та офісного призначення готовністю 3,99 відсотків (квартирний (багатоповерховий) житловий будинок (незавершене будівництво) на чотири секції), майнові права на незавершене будівництвом 77 квартир загальною площею 8346,47 кв. м в житловому будинку, який будується за адресою: м. Київ, пр.-кт Науки, 66-70 згідно іпотечного договору від 30.07.2007р. за реєстровим № 2778у.

Досліджуючи матеріали справи, оцінюючі наявні докази, колегія суддів суду апеляційної інстанції відзначає, згідно з ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК) України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у т.ч. іноземні) мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Відповідно ст. 4, 4-1 ГПК України господарський суд вирішує спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство). Частиною 1 ст. 2 Закону про банкрутство передбачено, що провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 1 ст. 91 ГПК України встановлено, що сторони у справі, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Пунктом 1 ч. 1 ст. 106 Кодексу передбачено, що окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду у справах про банкрутство у випадках, передбачених Законом про банкрутство. Статтею 8 Закону про банкрутство встановлено, ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому ГПК України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом. В апеляційному порядку можуть бути оскаржені постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури, усі ухвали місцевого господарського суду, прийняті у справі про банкрутство, крім випадків, передбачених ГПК України та цим Законом.

Згідно ч. 5-6 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі про банкрутство. Статтею 101 ГПК України визначено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзивів на неї, обставини справи в їх сукупності, заслухавши представників учасників провадження, присутніх в засіданнях суду апеляційної інстанції 17.12.2015р. та 15.12.2015р., в останньому з яких оголошувалась перерва, перевіривши матеріали справи і дослідивши наявні докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, оскаржене рішення підлягає залишенню без змін, зважаючи на наступні обставини.

Провадження у даній справі порушено ухвалою господарського суду міста Києва від 08.06.2010р. Постановою від 22.10.2012р. ТОВ "Житловик" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Гороховського А.В. (ліцензія серії НОМЕР_2 від 10.08.2011р.), якого зобов'язано провести ліквідаційну процедуру, надати звіт, ліквідаційний баланс. Ухвалою від 18.12.2013р. строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора продовжувався до 22.04.2014р. Ухвалою від 02.06.2014р. задоволено клопотання ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Гороховського А.В. та визнано організатора аукціону - товарну біржу "Перша Універсальна Біржа "Україна" учасником провадження у справі, строк ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора продовжувався до 22.10.2014р. Ухвалою від 06.05.2015р. відмовлено в задоволення клопотання Управління Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва про усунення арбітражного керуючого Гороховського А.В. від виконання обов'язків ліквідатора ТОВ "Житловик", задоволено клопотання голови комітету кредиторів банкрута та продовжено строк ліквідаційної процедури і повноважень ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Гороховського А.В. ще на шість місяців, до 06.11.2015р.

06.08.2015р. до господарського суду міста Києва надійшла скарга одного з інших кредиторів боржника - ТОВ "Лізингова компанія "Техбудлізинг" на дії та бездіяльність ліквідатора, обґрунтована тим, що ліквідатором, в порушення вимог ст. 42 Закону про банкрутство було виставлено на продаж майно банкрута як цілісний майновий комплекс до якого увійшло і майно, передане в заставу ПАТ "Акціонерний комерційний банк "Київ" без згоди останнього, при цьому не увійшло право оренди земельної ділянки площею 7943 кв.м., розташованої за адресою: м. Київ, пр.-кт Науки, 66-70 у Голосіївському районі м. Києва. Скаржник також посилався на те, що ліквідатором систематично ігноруються вимоги ст. 30 Закону про банкрутство щодо надання комітету кредиторів боржника не рідше одного разу на місяць звітів про його діяльність. З огляду викладених обставин, наявних порушень просив суд усунути арбітражного керуючого Гороховського А.В. від виконання обов'язків ліквідатора банкрута, призначити арбітражного керуючого Вершиніна А.О. та заборонити арбітражному керуючому Гороховському А.В. та товарній біржі "Електронні торги України" здійснювати продаж майна ТОВ "Житловик".

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону про банкрутство. Відповідно п. 1-1 Прикінцевих і перехідних положень в редакції Закону про банкрутство від 18.01.2013р. положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури".

Пунктом 1 Прикінцевих положень Закону про банкрутство в редакції чинної до 18.01.2013р., з урахуванням змін, внесених Законом №5405-VI від 02.10.2012р. було передбачено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами при розгляді справ про банкрутство, провадження у яких порушено після 1 січня 2000 року. Тобто, приймаючи до уваги, що ТОВ "Житловик" було визнано банкрутом 22.10.2012р., як вбачається зі змісту і системного застосування наведених вище норм, положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються в редакції чинної до 18.01.2013р., положення цього Закону, що регулюють продаж майна банкрута, застосовуються господарськими судами в редакції Закону про банкрутство чинної від 18.01.2013р.

З урахуванням викладеного, з числа положень Закону про банкрутство, в яких ідеться про продаж майна у ліквідаційній процедурі, колегія судів виходить насамперед з тих приписів, які визначають відповідну судову процедуру і вміщені в розділі III "Ліквідаційна процедура" (оцінка майна банкрута; продаж майна банкрута; передання активів боржника, які залишаються не проданими на час закінчення ліквідаційної процедури тощо), норм розділу IV Закону про банкрутство "Продаж майна у провадженні у справі про банкрутство" застосовує субсидіарно, у випадку, якщо відповідне питання не врегульовано зазначеними приписами. Обґрунтованість таких позицій підтверджена правовими висновками наведеними у т.ч. в змісті постанови Вищого господарського суду України від 02.12.2015р. у справі №4/7.

Частинами 8, 11 ст. 3-1 Закону про банкрутство в редакції чинної до 18.01.2013р. було передбачено, що недотримання арбітражним керуючим вимог Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції", а також виникнення конфлікту інтересів під час здійснення його повноважень є підставою для усунення його від виконання обов'язків арбітражного керуючого під час провадження у справі про банкрутство, про що господарський суд виносить ухвалу. Невиконання або неналежне виконання обов'язків, покладених на арбітражного керуючого згідно з цим Законом, за відсутності наслідків, передбачених цією статтею, може бути підставою для усунення арбітражного керуючого від виконання ним своїх обов'язків, про що господарський суд виносить ухвалу.

Статтею 114 Закону про банкрутство в редакції чинної з 18.01.2013р. передбачено, що усунення арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) від виконання ним своїх обов'язків здійснюється господарським судом за клопотанням комітету кредиторів, органу, уповноваженого управляти державним майном або за власною ініціативою у разі: 1) невиконання або неналежного виконання обов'язків; 2) зловживання правами; 3) подання до суду неправдивих відомостей; 4) відмови в наданні допуску до державної таємниці або скасування раніше наданого допуску; 5) припинення діяльності арбітражного керуючого; 6) наявності конфлікту інтересів.

Згідно з мотивувальною частиною оскарженої ухвали господарського суду міста Києва від 15.10.2015р. у справі №44/380-б, приймаючи рішення, яким відмовлено в задоволенні скарги на дії арбітражного керуючого, і з чим погоджується суд апеляційної інстанції, суд першої інстанції виходив з того що при її розгляді інші кредитори боржника заперечували її обґрунтованість, підтримуючи клопотання ліквідатора про надання згоди на продаж майна банкрута, що є предметом застави. Колегія суддів в цій частині вважає необхідним додатково зазначити, що як вбачається з наявних матеріалів, при розгляді іншої скарги на дії арбітражного керуючого у даній справі, поданої Управлінням Пенсійного фонду України в Голосіївському районі міста Києва з аналогічних підстав, ТОВ "Лізингова компанія "Техбудлізинг" заперечувало обґрунтованість доводів щодо порушення арбітражним керуючим Гороховським А.В. вимог Закону про банкрутство при здійсненні повноважень у даній справі, у т.ч. тих дій, на яких наголошено у змісті поданої скарги ТОВ "Лізингова компанія "Техбудлізинг", зокрема, в частині укладення договору від 12.11.2014р. №12/11-14 про проведення аукціону з продажу майна боржника з товарною біржею "Електроні торги України" без отримання згоди заставного кредитора боржника - ПАТ „Акціонерний комерційний банк „Київ".

В межах ліквідаційної процедури з метою визначення організатора аукціону з продажу майна було проведено конкурс за результатами якого організатором аукціону з продажу майна банкрута визначено товарну біржу "Перша універсальна біржа "Україна", але в подальшому укладений з біржею договір від 19.05.2014р. за згодою сторін було розірвано та на підставі іншого конкурсу організатором аукціону з продажу майна боржника обрано товарну біржу "Електронні торги України". Згідно протоколу засідання комітету кредиторів ТОВ "Житловик" №02/04 від 02.04.2015р. рішенням комітету було схвалено звіт арбітражного керуючого Гороховського А.В., яке свідчить про те, що рішенням комітету кредиторів вирішено вважати роботу ліквідатора ТОВ "Житловик" задовільною. Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.05.2015р. у даній справі у т.ч. на підставі звіту про діяльність ліквідатора ТОВ "Житловик", поданого останнім 23.03.2015р. встановлено, що з метою виявлення майнових активів боржника, які можуть бути включені до ліквідаційної маси ліквідатором були вчинені дії передбачені Законом про банкрутство.

В судовому засіданні 06.05.2015р. розглядалось та було задоволено клопотання голови комітету кредиторів боржника про продовження ліквідаційної процедури та повноважень ліквідатора банкрута ще на шість місяців, доцільність та обґрунтованість продовження повноважень ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Гороховського А.В. не заперечувалась і ТОВ "Лізингова компанія "Техбудлізинг", представник якого був присутнім в тому засіданні, так само як і представник ПАТ „Акціонерний комерційний банк „Київ". При цьому ТОВ "Лізингова компанія "Техбудлізинг" є найбільшим кредитором боржника, володіючи переважною більшістю загального обсягу кредиторської заборгованості і відповідно очевидними механізмами впливу на процес прийняття рішень комітетом кредиторів боржника, по суті будучі самим комітетом кредиторів. Разом з ПАТ „Акціонерний комерційний банк „Київ" володіючи близько 90% суми кредиторських вимог, заперечень щодо подальшого розгляду питань порядку денного та реалізації майна боржника не надали.

Ухвала господарського суду міста Києва від 06.05.2015р. у даній справі не оскаржена і набула законної сили, обставини, встановлені у вказаному судовому рішенні, сторонами у справі не заперечується, зазначена ухвала не є предметом розгляду (перегляду) суду апеляційної інстанції в даному випадку, фактично вказаною ухвалою судом вже було надано оцінку всім істотним обставинами і доводам скаржника. Скарга ТОВ "Лізингова компанія "Техбудлізинг", подана на дії арбітражного керуючого, за виключенням переоцінки тих обставин і доказів, які вже були встановлені судом, у т.ч. з урахуванням позиції найбільших (90+ %) з кредиторів боржника, стосується здійснення ним повноважень ліквідатора, який охоплює період 06.05.2015р. - 06.08.2015р. і в суті зводиться до факту ухилення арбітражного керуючого від обов'язку скликання зборів комітету кредиторів боржника зі спливом двох тижнів з моменту отримання відповідної вимоги ТОВ "Лізингова компанія "Техбудлізинг", з поставленням на порядок денний зборів питання визначення початкової вартості частини майна боржника при проведенні повторного аукціону з його продажу.

Надаючи оцінку таким доводам, колегія суддів суду апеляційної інстанції враховує строки здійснення провадження у справі, яке загалом триває з 08.06.2010р., позиції інших кредиторів боржника, якими заперечувалась обґрунтованість поданої скарги, приймає до уваги пояснення арбітражного керуючого, в яких зазначалось про те, що ліквідатор звітував та інформував комітет кредиторів з питань визначених п. 11 ст. 30 Закону про банкрутство, інформація про що відображена в протоколах засідання комітету, що і "деякі з цих протоколів за час провадження у справі направлялись ТОВ "Лізингова компанія "Техбудлізинг" на підпис, але не були повернуті ані іншим членам комітету кредиторів, ані ліквідатору, що і фінансове становище та майно боржника фактично не змінювалось під час ліквідаційної процедури, а інформація з цього приводу не мала істотного значення для вирішення даної справи".

Згідно ч. 1 ст. 25 Закону про банкрутство в редакції чинної до 18.01.2013р. ліквідатор з дня свого призначення здійснює такі повноваження: приймає до свого відання майно боржника, вживає заходів по забезпеченню його збереження; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення дебіторської заборгованості банкруту; з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю; з підстав, передбачених ч. 10 ст. 17 цього Закону, подає до господарського суду заяви про визнання недійсними угод боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; передає у встановленому порядку на зберігання документи банкрута, які відповідно до нормативно-правових документів підлягають обов'язковому зберіганню; реалізує майно банкрута для задоволення вимог, включених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; повідомляє про своє призначення державний орган з питань банкрутства в десятиденний строк з дня прийняття рішення господарським судом та надає державному органу з питань банкрутства інформацію для ведення єдиної бази даних щодо підприємств-банкрутів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Відповідно ч. 6 ст. 3-1 Закону при реалізації своїх прав та обов'язків арбітражний керуючий зобов'язаний діяти сумлінно та розумно з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів. Частиною 1 ст. 26 Закону про банкрутство визначено, що усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або повного господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, які в разі банкрутства підприємства передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Наведеною нормою також встановлено, що майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя. При цьому ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство в редакції чинної з 18.01.2013р. передбачено, що майно банкрута, яке є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує; продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Згідно наявних матеріалів справи, пояснень заявника, відзиву ліквідатора на подану скаргу тощо 12.11.2014р. між ліквідатором банкрута і товарною біржею "Електронні торги України" був укладений договір про продаж цілісного майнового комплексу ТОВ "Житловик", який складається з незавершеного будівництва, житлового комплексу з підземними паркінгами і об'єктами соціально-побутового та офісного призначення, готовністю 3,99 відсотків, що знаходиться у м. Київ, пр.-кт Науки, 66-70; майнових прав на незавершене будівництво, а саме 77 квартир загальною площею 8346,47 кв.м. в житловому будинку, який будується за адресою: м. Київ, пр.-кт Науки, 66-70 та які є забезпеченими згідно іпотечного договору від 30.07.2007р., укладеного між боржником та ПАТ "Акціонерний комерційний банк "Київ".

Як зазначав ліквідатор, у зв'язку з неузгодженістю нормативного регулювання правовідносин, неоднаковими висновками судової практики, всі дії з продажу майна були припинені, 07.07.2015р. ліквідатор звернувся до ПАТ "Акціонерний комерційний банк "Київ" з листом за вих. №12/1 про надання згоди на реалізацію майна, що є предметом застави. У зв'язку з тим, що банком не надано відповіді на вказаний вище лист, ліквідатором було повторно направлено аналогічне звернення за вих. №15/1 від 03.08.2015Р., однак відповіді не отримано, що стало підставою звернення до суду з клопотанням про надання згоди на продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення за вих. №12-8/2 від 12.08.2015р.

За змістом ч. 1 ст. 25 Закону про банкрутство в редакції чинної до 18.01.2013р. ліквідатор з дня свого призначення здійснює інвентаризацію та оцінку майна банкрута згідно з законодавством. Положеннями ст. 57 Закону про банкрутство в редакції чинної з 18.01.2013р., передбачено, що при продажу майна у справі про банкрутство початкова його вартість визначається арбітражним керуючим. У разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим початкової вартості майна комітет кредиторів або окремий кредитор чи власник майна боржника можуть звернутися до господарського суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки. Господарський суд своєю ухвалою може призначити незалежну оцінку майна боржника за рахунок зацікавлених кредиторів (кредитора), що здійснюється у порядку, визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

Разом з тим, доказів звернення з відповідним клопотанням матеріали справи не містять, в змісті скарги ТОВ "Лізингова компанія "Техбудлізинг" на дії арбітражного керуючого, так само як і в змісті апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції, якою відповідна скарга залишена без задоволення, таке питання і не порушувалось, у зв'язку з чим зокрема, доводи щодо порушення порядку реалізації майна банкрута, що є предметом забезпечення вбачаються колегії суддів необґрунтованими, ліквідатором лише вчинені дії з приведення продажу майна банкрута у відповідність з вимогами Закону про банкрутство.

Безпідставними вбачаються посилання на те, що ліквідатором, в порушення вимог Закону, не включено до цілісного майнового комплексу, що підлягає продажу на аукціоні право оренди земельної ділянки. Ліквідатор зазначав, що згідно рішення Київської міської ради №339-9/1549 від 24.06.2004р. та нотаріально посвідченого договору оренди земельної ділянки від 19.11.2004р. боржнику було передано в оренду земельну ділянку площею 7943 кв.м., розташовану за адресою: м. Київ, пр.-кт Науки, 66-70, право оренди якої в подальшому передано в іпотеку ПАТ "Акціонерний комерційний банк "Київ" згідно договору від 07.08.2007р. про внесення змін до іпотечного договору від 30.07.2007р. Водночас, як вбачається із зазначеного вище договору оренди, а саме п. 3.1, договір укладено строком на три роки, і строк його дії сплив 19.11.2007р.

Згідно п.п. 2.12. п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" №6 від 17.05.2011р. відповідно ч. 2 ст. 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на житловий будинок (будівлю, споруду), що знаходяться на земельній ділянці, наданій у користування, до набувача переходить право користування відповідною земельною ділянкою в тому ж обсязі, що був у попереднього землекористувача. Якщо попередній власник житлового будинку (будівлі, споруди) користувався земельною ділянкою, на якій розміщено відповідне нерухоме майно на підставі договору оренди, новий власник може вимагати переоформлення права користування земельною ділянкою на своє ім'я в установленому законом порядку, в тому числі з додержанням вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень", ст. 125 Земельного кодексу України.

Як вже зазначав суд першої інстанції, з чим погоджується суд апеляційної інстанції, сумнівним вбачаються і посилання скаржника на те, що ліквідатор необґрунтовано не з'явився на засідання комітету кредиторів ТОВ "Житловик", яке відбулось 10.07.2015р. о 10:00 та яке було скликане на вимогу ТОВ "Лізингова компанія "Техбудлізинг" згідно направлених 26.06.2015р. товариством на адресу ліквідатора та членів комітету кредиторів боржника повідомлень, оскільки скаржником додано докази направлення вказаного повідомлення лише на адресу ліквідатора, тоді як доказів, які б підтверджували повідомлення членів комітету кредиторів про скликання відповідних зборів до скарги додано не було.

Приймаючи рішення щодо задоволення клопотання ліквідатора та надання згоди на продаж майна ТОВ "Житловик", що є предметом застави, забезпечення вимог ПАТ „Акціонерний комерційний банк „Київ", суд першої інстанції діяв у межах повноважень, визначених Законом з урахування обставин справи, у зв'язку з тим, що ПАТ „Акціонерний комерційний банк „Київ", маючи значний розмір суми кредиторських вимог до боржника, будучи заставним кредитором, своєю бездіяльністю ускладнює процес організації та проведення реалізації заставного майна боржника у відповідності з вимогами чинного законодавства.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції з висновками суду першої інстанції в цілому погоджується, всебічно, повно і об'єктивно розглянувши в процесі всі обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, за наслідками розгляду апеляційної скарги та перевіряння законності та обґрунтованості рішення у повному обсязі, повторно розглянувши справу, вбачає доводи апеляційної скарги такими, які не знайшли своє підтвердження під час розгляду (перегляду) справи, оскаржена ухвала такою, що в цілому повною мірою відповідає вимогам законності та обґрунтованості.

Стосовно заходів забезпечення вимог (позову), вжитих ухвалою Київського апеляційного господарського від 08.12.2015р. у даній справі, то як і було вказано в резолютивній частині останньої, заходи забезпечення вимог (позову) діють до завершення апеляційного провадження за скаргою ТОВ "Лізингова компанія "Техбудлізинг" на ухвалу господарського суду міста Києва від 15.10.2015р. у справі №44/380-б. Згідно ст. 68 ГПК України питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

За таких обставин з прийняттям даної постанови скасовуються і заходи забезпечення вимог (позову), чим відповідно поновлюється (продовжується) дія наданої судом згоди на продаж майна ТОВ "Житловик", що є предметом застави, забезпечення вимог ПАТ „Акціонерний комерційний банк „Київ", що відповідно надає право і можливість подальшої організації та проведення реалізації майна боржника у відповідності з вимогами чинного законодавства.

Керуючись ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Лізингова компанія "Техбудлізинг" залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 15.10.2015р. у справі №44/380-б залишити без змін.

3. Заходи забезпечення вимог (позову), вжиті ухвалою Київського апеляційного господарського від 08.12.2015р. у справі №44/380-б, скасувати.

4. Матеріали справи повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через суд апеляційної інстанції протягом двадцяти днів з дня набрання постановою законної сили

Повний текст постанови складено 18.12.2015р.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко