РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015Справа №910/28888/15

За позовом Державного підприємства "Український державний центр радіочастот";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ведекон"

про стягнення 26 654,04 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Григорчук А. С., представник, довіреність № 05.1-7/3271 від 06.04.2015 р.;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство "Український державний центр радіочастот" (далі - ДП "Український державний центр радіочастот") звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Ведекон" 26 654,04 грн. основного боргу, який утворився у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору на виконання робіт, пов'язаних з розглядом заявочних документів, присвоєнням радіочастот, підготовкою висновків, оформленням дозволів від 01.04.2013 № 3216/92е-13 (далі - договір).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 13.11.2015 року порушено провадження у справі № 910/28888/15, розгляд справи призначено на 01.12.2015 року.

У судовому засіданні 01.12.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач був належним чином повідомлений про час, день і місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням, яке повернулось на адресу суду і підтверджує факт отримання ухвали господарського суду представником відповідача.

Відповідач не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходили.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Державним підприємством "Український державний центр радіочастот" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Ведекон" (замовник) було укладено договір на виконання робіт, пов'язаних з розглядом заявочних документів, присвоєнням радіочастот, підготовкою висновків, оформленням дозволів від 01.04.2013 № 3216/92е-13 (надалі - "договір").

Відповідно до п. 1.1 договору предметом цього договору є проведення виконавцем робіт, пов'язаних з розглядом заявочних документів, присвоєнням радіочастот, підготовкою висновків, оформленням дозволів на експлуатацію РЕЗ Замовника.

За змістом п. 2.2. договору замовник зобов'язується своєчасно сплачувати на користь виконавця плату за виконання робіт, передбачених цим договором.

Відповідно до п. 3.5. договору конкретна ціна робіт визначається рахункам, які виконавець в установлені законодавством терміни надає заамовнику.

Пунктом 3.6 договору встановлено, що оплата за виконання робіт здійснюється шляхом перерахування суми, виставленої в платіжному документі на розрахунковий рахунок виконавця.

На виконання умов договору позивач надав відповідачу послуги на загальну суму 26 654,04 грн., на підтвердження чого були складені відповідні рахунки та акти.

Спір у справі виник у зв'язку із неналежним, на думку позивача, виконанням відповідачем грошового зобов'язання по оплаті наданих послуг, у зв'язку з чим позивач вказує на існування заборгованості у розмірі 26 654,04 грн.

Договір є договором надання послуг, а тому права та обов'язки сторін визначаються в тому числі положеннями глави 63 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Із матеріалів справи вбачається, що у липні 2015 року позивачем було надано, а відповідачем прийнято послуги на загальну суму 26 654,04 грн., що підтверджується підписаними та скріпленими печатками обох сторін актами про виконання робіт за липень 2015 року.

На виконання умов п. 3.5 договору позивачем на адресу відповідача були направлені відповідні рахунки на оплату та акти виконаних робіт, що підтверджується реєстрами на відправку поштової кореспонденції.

Частиною 1 статті 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України та п. 3.6 договору грошове зобов'язання відповідача по сплаті заборгованості за надані позивачем послуги повинно було бути виконане протягом 10 банківських днів з дня отримання ним рахунку.

Заборгованість відповідача за надані послуги становить 26 654,04 грн., а з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України, враховуючи приписи п. 3.6 договору, строк виконання грошового зобов'язання відповідача по оплаті наданих послуг в цій частині на момент звернення позивача із позовом до суду настав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Матеріалами справи підтверджується наявність у відповідача грошового зобов'язання по сплаті на користь позивача на підставі договору за надані послуги станом на момент звернення до суду із позовною заявою у розмірі 26 654,04 грн. Відповідачем вказана заборгованість не спростована, доказів її погашення не надано.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Товариством обставин, з якими чинне законодавство пов'язує можливість звільнення його від відповідальності за порушення зобов'язання, не наведено.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь Підприємства заборгованості у розмірі 26 654,04 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ведекон" (01030, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 51-Б, кім. 4; ідентифікаційний код 32162049) на користь Державного підприємства "Український державний центр радіочастот" в особі Подільської філії Українського державного центру радіочастот (21050, м. Вінниця, вул. Соборна, 59, офіс 900; ідентифікаційний код 21726250) заборгованість у розмірі 26 654 (двадцять шість тисяч шістсот п'ятдесят чотири) грн. 04 коп. та судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 07.12.2015 р.