ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА
про повернення позовної заяви

"14" грудня 2015 р.№ 916/4879/15

Суддя Д`яченко Т.Г., розглянувши матеріали вх.№5142/15

за позовом: Військової частини НОМЕР_1

до відповідача: фізичної особи-підприємця Свиридова Дмитра Володимировича

про: стягнення заборгованості за договором зберігання в сумі 18776, 91 гривень

ВСТАНОВИВ: Позивач Військова частина НОМЕР_1 звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою (вх. № 5142/15) до відповідача фізичної особи-підприємця Свиридова Дмитра Володимировича про стягнення заборгованості за договором зберігання в сумі 18 776, 91 гривень.

Суд дійшов висновку про повернення позовної заяви та доданих до неї документів без розгляду, враховуючи наступне.

Згідно п. 2 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

У відповідності до п. 3.1. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців"); порядок доступу судів загальної юрисдикції до відомостей названого реєстру визначено відповідним Положенням, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2013 N 1556/5 (з подальшими змінами).

Водночас, громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 Господарського кодексу України (частина перша статті 128 названого Кодексу).

Таким чином, у випадках, передбачених статтею 56 ГПК України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Враховуючи наведене, у зв`язку з надходженням позовної заяви № 916/4879/15 від 09.12.2015р., судом здійснено електронний запит за номером 21521571 від 11.12.2015р. до ЄДРЮОФОП стосовно фізичної особи-підприємця Свиридова Дмитра Володимировича та отримано Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У відповідності до відомостей витягу з ЄДРЮОФОП, у графі „місце проживання зазначається: АДРЕСА_1 .

Таким чином, суд приходить до висновку, що адреса відповідача, яку позивач вказує у позовній заяві не відповідає даним, які наведені у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви, позивачем долучено докази надсилання відповідачу копії позовної заяви та додатків до неї (фіскальний чек Укрпошти та опис вкладення в цінний лист) на адресу відповідача, яка не відповідає даним, внесеним у ЄДРЮОФОП, у зв`язку з чим фізична особа-підприємець Свиридов Д.В. не повідомлений належним чином.

В силу вимог ст. 56 ГПК України позивач, прокурор зобов`язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

В порушення зазначених вимог, позивачем не додано доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви з додатками, а саме взагалі не долучено фіскального чеку „Укрпошти та опису вкладення в цінний лист, як доказів надсилання позовної заяви та додатків до неї відповідачу на адресу, зазначену у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Натомість, позивачем долучено до матеріалів позовної заяви докази надсилання на адресу, яка не відповідає даним внесеним в реєстр, що не може братися судом до уваги, так як не може вважатись належним доказом повідомлення відповідача в силу вимог Господарського процесуального кодексу України.

Відсутність у матеріалах позовної заяви належних доказів, що підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів засвідчує невиконання вимог ст.ст. 56, 57 ГПК України та є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 6 ч.1 ст.63 ГПК України, у зв`язку з неподанням позивачем доказів надсилання відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

З урахуванням ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви, за загальним правилом, не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду, після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 6 ч. 1 ст.63, ст. 86 ГПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 (вх. № 5142/15 від 09.12.2015р.) до відповідача фізичної особи-підприємця Свиридова Дмитра Володимировича про стягнення заборгованості за договором зберігання в сумі 18776, 91 гривень повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява з додатками на 15-ох аркушах.

Суддя Т.Г. Д`яченко