ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2015 р. Справа № 922/3089/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Лакіза В.В. , суддя Шевель О. В.;

при секретарі Марченко В.О.,

за участю представників сторін:

позивача ОСОБА_1 - директор (витяг зі статуту знаходиться в матеріалах справи),

1-го відповідача ОСОБА_2 (дов. №2111-107 від 20.02.2015 р.),

2-го відповідача не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Теплопостачання міста ОСОБА_2" (вх.№4463Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 05.08.2015р. у справі № 922/3089/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід - Теплоремонт", м.Харків,

до 1) Комунального підприємства "Теплопостачання міста ОСОБА_2", м.Одеса,

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід-Рембуд", м.Харків,

про стягнення 1058606,67 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Схід-Теплоремонт", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про солідарне стягнення з Комунального підприємства "Теплопостачання міста ОСОБА_2" (надалі - 1-й відповідач) та з Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід-Рембуд" (надалі - 2-й відповідач) основного боргу у розмірі 858418,72 грн.; 3% річних - 3809,97 грн.; пені - 76199,36 грн.; втрат від інфляції - 120178,62 грн. Витрати по сплаті судового збору - покласти на відповідачів.

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.08.2015р. (суддя Жигалкін І.П.) у позові відмовлено частково. Стягнуто солідарно з Комунального підприємства Теплопостачання міста ОСОБА_2 (65029 м. Одеса, вул. Балковська 1-Б, ідентифікаційний код 34674102) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Схід-Рембуд" (61052, АДРЕСА_1, ідентифікаційний код 32950483) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Схід-Теплоремонт (61057 м.Харків, м-н Конституції 21/2, ідентифікаційний код 36988217) основний борг у сумі 858418,72 грн., 3% річних у сумі 3809,97 грн., втрати від інфляції у сумі 120178,62 грн., а також суму судового збору у розмірі 21343,64 грн.

Комунальне підприємство "Теплопостачання міста ОСОБА_2" з рішенням місцевого господарського суду не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати повністю рішення господарського суду Харківської області від 05.08.2015р. по справі №922/3089/15 про солідарне стягнення з КП Теплопостачання міста ОСОБА_2" та ТОВ Схід-Рембуд основного боргу у сумі 858418,72 грн., 3% річних у сумі 3809,97 грн., втрати від інфляції у сумі 120178,62 грн., а також суму судового збору у розмірі 21343,64 грн., і припинити провадження по справі. Стягнути з ТОВ Схід-Теплоремонт судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 9824,07 грн.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги 1-й відповідач посилається на те, що судом першої інстанції невірно стягнено судовий збір у сумі 21343,64 грн. ОСОБА_1 вважає, що позивачем сплачено ставку судового збору більше, ніж це передбачено Законом України «Про судовий збір». Також, апелянт вважає, що рішення прийнято господарським судом з порушенням правил територіальної підсудності, оскільки, приймаючи справу до провадження, господарський суд керувався положеннями статті 15 ГПК України, якою визначено, що справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача. Справи у спорах за участю боржника і стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача або за місцем виконання виконавчого напису нотаріуса за вибором позивача. Апелянт вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки договору підряду №ТГО-98/15 від 27.02.2015р., а саме: п.2.1, в якому вказано, що замовник не пізніше 5 днів після набрання чинності цим договором для виконання робіт передає підряднику обєкти, які розташовані в м.Одесі., чим, на думку апелянта, ускладнив процес доказування позиції КП «ТМО».

14.09.2015р. до суду від 1-го відповідача надійшли доповнення (вх.№12926) до апеляційної скарги щодо правових підстав, в яких просить суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 05.08.2015р. по даній справі. До вказаних доповнень апелянтом додані додаткові документи.

14.09.2015р. від представника 1-го відповідача до суду надійшли доповнення (вх.№12926) до апеляційної скарги та додаткові документи, додані до вказаних доповнень, а також клопотання (вх.№12927) про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Представник позивача проти задоволення клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи заперечував.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 14.09.2015р. розгляд справи відкладено на 19.10.2015р. об 11:00 год. у складі колегії суддів: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Фоміна В.О.; з метою надання можливості позивачу та 2-му відповідачу ознайомитись з наданими апелянтом суду документами та витребування у сторін письмових пояснень.

12.10.2015р. від позивача надійшов відзив (вх.№14100) на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти апеляційної скарги, вважає її незаконною та необґрунтованою. Також, необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, вважає клопотання 1-го відповідача про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

19.10.2015р. 1-м відповідачем до суду надано клопотання (вх.№14308), в якому просить суд приєднати до матеріалів даної справи оригінал опису вкладення цінного листа та поштову квитанцію як доказ направлення ТОВ Схід-Рембуд доповнень до апеляційної скарги з додатками та клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

12.11.2015р. від ТОВ Схід-Теплоремонт до суду надійшло клопотання (вх.№15354), в якому товариство просить долучити до матеріалів справи копії актів приймання передачі проектної документації, актів змонтованого устаткування, актів вартості змонтованого устаткування, актів приймання-передачі устаткування до монтажу, акту здачі-приймання проектних робіт, кошторису на виконання робіт, банківської виписки від 20.10.2015р. про сплату 50000,00 грн.

Розпорядженням голови суду від 19.10.2015р. у звязку з відпусткою судді Білоусової Я.О., судді Фоміної В.О. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Лакіза В.В., суддя Шевель О.В.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.11.2015р. розгляд справи відкладено на "09" грудня 2015р. об 11:00 год. Зобов`язано апелянта та позивача до 02.12.2015р. виконати вимоги ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 19.10.2015р.

03.12.2015р. від позивача до суду надійшло клопотання (вх.№16330) про надання пояснень по справі, в яких, зокрема, зазначає, що відповідно до п.3.4 договору підряду №ТГО-98/15 від 27.02.2015р. остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюється замовником не пізніше 15 банківських днів після прийняття об`єкта і підписання актів форми КБ-3 вартості виконаних робіт та актів приймання-передавання проектної документації. Позивач вважає, що станом на дату складання вимоги 20.03.2015 року строк виконання зобовязань по оплаті коштів за виконані роботи настав. На виконання своїх зобовязань за спірним договором 1-м відповідачем на рахунок позивача сплачено 50000,00 грн. На думку позивача, відповідачем порушено строк виконання зобовязань, адже, грошові кошти не були сплачені зі спливом 15-ти денного терміну з дати підписання актів та отримання листа з проханням оплатити борг. Крім того, позивач зазначає, що оформлення процедури приймання устаткування, приймання-передачі устаткування до монтажу, виявлення дефектів устаткування, здійснюється на основі типових форм документів, затверджених наказом Міністерства статистики України від 21.06.96р. №193: - акт змонтованого устаткування (типова форма №М-15); акт приймання-передачі устаткування (типова форма №М-15а); акт виявлених дефектів устаткування (типова форма №М-17). Згідно з п.1 пояснень по заповненню «Довідки про вартість виконаних підрядних робіт» (типова форма КБ-3), які були розміщені у збірнику «Ціноутворення в будівництві» №1 від січня 2001 року, довідка по формі КБ-3 складається для визначення вартості виконаних обємів підрядних робіт та затрат на проведення розрахунків за виконані підрядні роботи в будівництві. Як зазначає позивач, вартість устаткування не входить в вартість підрядних робіт, і не відбивається в акті приймання виконаних підрядних робіт (типова форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (типова форма КБ-3).

До зазначеного клопотання позивачем додано належним чином засвідчені копії листа від 19.03.2015р. про оплату заборгованості за договором №ТГО-98/15 від 27.11.2015р. в сумі 858418,72 грн. та вимоги про погашення заборгованості від 25.03.2015р.

07.12.2015р. від 1-го відповідача до суду надішли пояснення (вх.№16484) до апеляційної скарги, в яких зазначає, що роботи з пусконалогоджування вузлів обліку теплової енергії на обєктах замовника підрядником не проводились, відповідні акти приймання виконаних робіт за формою КБ-2в та довідка про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ-3 підрядником також не складались та замовнику не передавались. Апелянт вважає, що, оскільки за договором у повному обсязі не виконано та не прийнято, відповідні документи не складено та не підписано сторонами, то момент остаточного розрахунку між сторонами, який передбачено договором, не настав. А тому відсутні підстави для нарахування 3% річних та витрат від інфляції. Щодо визнання позовних вимог у частині стягнення основного боргу за спірним договором 1-м відповідачем у суді першої інстанції апелянт зазначає, що скаржником не визнавалось виконання повного обсягу робіт за договором, вартість яких згідно з п.3.1 договору становить 913859,00 грн., а також отримання від позивача та підписання усіх необхідних документів на усю суму договору. А момент виникнення у скаржника обовязку остаточного розрахунку з позивачем відповідно до вимог ст.854 ЦК України та положень п.3.4, 5.1 договору пов'язаний саме з цими обставинами.

09.12.2015р. від 1-го відповідачем до суду надано витяг з Єдиного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; копію розпорядження від 06.02.2015р.№134К; копію наказу від 06.02.2015р. №141-К; копію наказу від 15.09.2015р. №1041-К.

Представник апелянта у судовому засіданні 09.12.2015р. підтримав уточнені вимоги апеляційної скарги у повному обсязі. Просив суд скасувати рішення господарського суду Харківської області від 05.08.2015р. по справі №922/3089/15 у частині солідарного стягнення з КП Теплопостачання міста ОСОБА_2" та ТОВ Схід-Рембуд основного боргу у сумі 858418,72 грн., 3% річних у сумі 3809,97 грн., втрати від інфляції у сумі 120178,62 грн., а також суму судового збору у розмірі 21343,64 грн., відмовити у цій частині позовних вимог, у частині відмови у задоволенні пені - залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник позивача проти апеляційної скарги заперечував з підстав, зазначених у відзиві (вх.№14100 від 12.10.2015р.) на апеляційну скаргу.

У судове засідання представник 2-го відповідача не зявився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.11.2015р. про відкладення розгляду справи.

Колегія суддів, розглянувши заявлене апелянтом 14.09.2015р. клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи, врахувавши приписи статей 41, 42 Господарського процесуального кодексу України, дійшла висновку про відмову в задоволенні клопотання апелянта щодо призначення по справі судової будівельно-технічної експертизи, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 ГПК України для розяснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Статтею 1 Закону України Про судову експертизу визначено, що судова експертиза це дослідження експертом, на основі спеціальних знань матеріальних обєктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні суду. Із сукупності наведених норм матеріального і процесуального права вбачається, що неприпустимо ставити перед судовими експертами правові питання, вирішення яких чинним законодавством віднесено до компетенції суду (п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 4 Про деякі питання практики призначення судової експертизи).

З огляду на те, що заявником поставлені правові питання, і не потребують спеціальних знань, судова колегія не убачає підстав для задоволення клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, у межах вимог, передбачених ст.101 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

27.02.2015 року, між ТОВ Схід-Теплоремонт та КП Теплопостачання міста ОСОБА_2 укладено договір підряду № ТГО-98/15, відповідно до умов якого, зокрема, п.п. 1.1 в порядку та на умовах, визначених цим договором, підрядник бере на себе зобов`язання виконати і здати у встановлений договором строк комплекс робіт з проектування, монтажу та пусконалагоджування вузлів обліку теплової енергії на об`єктах замовника, а замовник зобов`язується прийняти і повністю сплатити вартість виконаних робіт.

Згідно з п.2.1. замовник не пізніше 5 днів після набрання чинності цим договором для виконання робіт передає підряднику обєкти, які розташовані в м.Одесі за адресами: вул.Балтська дорога, 40, вул.Миколаївська дорога, 28, вул.Щорса, 146, вул.Щорса, 148, Французький бульвар, 12, вул.Ясна, 11, вул.Скворцова, 2, вул.Скворцова, 4.

Пунктом 2.2. договору сторони передбачили, що підрядник не пізніше 5 днів після отримання приміщення приступає до виконання робіт.

Відповідно до п.2.3 підрядник протягом 30 днів з дати укладання цього договору складає та надає замовнику проектну документацію за котельними замовника, що розташовані в м.Одесі за адресами: вул.Б.Хмельницького, 13, вул.Б.Хмельницького, 15/17, вул.Косвенна, 74/76, вул.Лазарева, 34, вул.Лазарева, 62, вул.Промишлена, 22, вул.Пушкінська, 77, пров.Розумовський, 1/3, пров.Хуторський, 6, вул. Ю.Олеші, 2, вул.Клинова, 2, вул.Пантелеймонівська, 4, вул.Пантелеймонівська, 7, вул.Пироговська, 1, вул.Преображенська, 67, вул.Семінарська, 1/3, вул.Успенська, 11/13, Французький бульвар, 41, Французький бульвар, 12, вул.Балківська, 126, пров.Бісквітний, 16, вул.Запорізька, 10, вул.Запорізька, 30, вул.Колонтаєвська, 65, Балтська дорога, 40, Миколаївська дорога, 283, вул.Скворцова, 2, вул.Скворцова, 4, вул.Щорса, 146, вул.Щорса, 148.

Згідно з п.п. 3.1 договору вартість робіт, які доручаються підряднику, зазначених у пункті 1.1 цього договору, становить 913859,00грн., в т. ч. ПДВ 152309,83грн.

Замовник оплачує виконавцю аванс у розмірі 50% від загальної ціни договору. Загальна сума авансу складає 456929,50 грн., в тому числі ПДВ 76154,92 грн. (п.3.2 договору).

Відповідно до п.п. 3.4 договору остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюється замовником не пізніше 15 банківських днів після прийняття об`єкта і підписання актів форми КБ-3 вартості виконаних робіт та актів приймання-передавання проектної документації.

Згідно із п. 4.1.7 договору підрядник зобовязаний забезпечити введення та передачу замовнику у встановленому порядку виконання документації та інших документів, повязаних з виконанням договору.

Замовник зобовязаний повідомити підрядника про виявлення недоліків та недоробок (п. 4.3.1 договору).

Згідно з п.5.1 договору прийняття виконаних підрядником робіт здійснюється відповідно до діючого порядку і оформлюється актом приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) і довідкою про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3).

Акти приймання виконаних робіт підписуються замовником протягом 15 днів з дня їх надання підрядником. Протягом цього терміну замовник може оформити претензії щодо якості і обємів робіт, що здаються. У разі, якщо письмова претензія у цей строк не була оформлена, роботи вважаються прийнятими і підлягають оплаті замовником. Якщо доводи претензії є обґрунтованими, підрядник усуває недоліки за власний рахунок у розумний строк, обумовлений сторонами.

Відповідно до п.8.1 договору він набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2015 року, а в частині прийнятих на себе зобовязань до повного виконання.

На виконання умов договору позивачем виконано роботи з проектування та монтажу вузлів обліку теплової енергії на об`єктах замовника, про що складені двосторонні акти приймання-передавання проектної документації.

У ході судового розгляду справи представником 1-го відповідача підтверджено, що роботи з проектування та монтажу вузлів обліку теплової енергії на відповідних об`єктах прийняті, однак не оплачені замовником, оскільки не настав строк оплати за спірним договором.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач у підтвердження виконання робіт з проектування та монтажу вузлів обліку теплової енергії на об`єктах замовника за договором підряду № ТГО-98/15 від 27.02.2015р. надав акти приймання-передачі робіт від 27.02.2015 року та від 02.03.2015 року та відповідні акти приймання-передавання проектної документації.

За змістом зазначених вище документів суд встановив, що загальна вартість виконаних позивачем і прийнятих відповідачем за договором робіт становила 908418,72 грн.

Господарським судом Харківської області встановлено, що 1-й відповідач частково оплатив виконані за договором роботи, перерахувавши позивачеві 50000,00 грн., що підтверджено звітом КБ "Приватбанк" про дебетові і кредитові операції по рахунку 2547 «Схід-Теплоремонт ТОВ» (а.с.66, том 3).

Підставою для звернення позивача до суду стало невиконання 1-м відповідачем своїх зобов'язань за укладеним договором підряду щодо своєчасної оплати виконаних позивачем робіт з проектування та монтажу вузлів обліку теплової енергії на об`єктах замовника .

Задовольняючи позовні вимоги про стягнення основного боргу, 3% річних та інфляційних, місцевий господарський суд виходив з того, що 1-м відповідачем не надано доказів виконання належним чином свого обов'язку щодо оплати наданих послуг у визначений строк, оскільки строк виконання зобов`язань замовника (1-го відповідача) за договором підряду № ТГО-98/15 від 27.02.2015р. є таким, що настав: - по акту приймання-передачі від 27.02.2015 року з 23.03.2015р.; - по акту приймання-передачі від 02.03.2015 року з 25.03.2015р.

Виходячи з того, що замовником КП «Теплопостачання міста ОСОБА_2" в особі директора ОСОБА_3, прийняті проектні роботи та прийнято змонтоване устаткування на об'єктах замовника, дефекти при зовнішньому огляді устаткування не виявлені, акт про виявлені дефекти устаткування (типова форма №М-17) сторонами не складався, колегія суддів робить висновок, що фактичний обсяг виконаних робіт підтверджується документами первинного обліку.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, заборгованість 1-го відповідача перед позивачем, яка підлягає стягненню, та у зв'язку з невиконанням 1-м відповідачем зобов'язань за договором підряду №ТГО-98/15 від 27.02.2015р. з проектування та монтажу вузлів обліку теплової енергії на об`єктах замовника щодо своєчасної оплати виконаних робіт настають правові наслідки, які відповідно до статей 549, 625 Цивільного кодексу України також підлягають стягненню.

Судова колегія зазначає, що за приписами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані довести обставини, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень належними та допустимими у справі доказами.

Позивач надав документи, які свідчать про виконання ним обумовлених договором робіт з проектування та монтажу вузлів обліку теплової енергії на об`єктах замовника, прийняття їх 1-м відповідачем на підставі актів приймання-передачі робіт від 27.02.2015 року та від 02.03.2015 року та відповідних актів приймання-передавання проектної документації, наявних у матеріалах справи, проведення часткової оплати 1-м відповідачем тощо.

У ході судового розгляду справи 1-м відповідачем зазначено, що позивачем виконано роботи з проектування та монтажу вузлів обліку теплової енергії на об`єктах замовника, однак вважає, що строк оплати за договором не настав. Також, вказує на відсутність документів, складання яких обумовлено п. 3.4. договором у підтвердження обставин прийняття робіт 1-м відповідачем та настання строку для оплати виконаних робіт - підписаних сторонами актів форми КБ-2в та довідок про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3).

Пунктом 1 ч. 2 ст.11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов'язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України в силу зобов'язання одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За умовами статті 193 Господарського кодексу України, статей 525, 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до статті 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її, і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків, негайно заявити про них підрядникові. Замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до ч.4 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті, і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Договором підряду №ТГО-98/15 від 27.02.2015р. не передбачено поетапну оплату виконаних робіт. Пунктом 3.4 договору встановлено, що остаточний розрахунок за виконані роботи здійснюється замовником не пізніше 15 банківських днів після прийняття об`єкта і підписання актів форми КБ-3 вартості виконаних робіт та актів приймання-передавання проектної документації.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що аналіз умов договору в їх системному звязку вказує на те, що роботи з проектування та монтажу є фактично виконаними, а їх результат - фактичним результатом таких робіт, вартість яких визначається сторонами в актах здачі-приймання виконаних робіт.

Таким чином, підставою для здійснення замовником оплати виконаних робіт є прийняття цих робіт у встановленому порядку та настання визначеного сторонами строку оплати.

Судом першої інстанції правомірно враховано, що на підтвердження позовних вимог позивач надав двосторонні підписані акти, які засвідчують виконання позивачем та прийняття 1-м відповідачем робіт за договором підряду, що відповідає змісту пункту 5 договору щодо порядку прийняття робіт та законодавчо встановленому порядку здавання - прийняття робіт після їх закінчення, зокрема, з проектування та монтажу вузлів обліку теплової енергії на об`єктах замовника; відтак, господарський суд Харківської області вірно визначив настання строку виконання 1-м відповідачем грошового зобов'язання, враховуючи ту дату, якою сторони засвідчили обставини виконання та прийняття робіт шляхом складання та підписання відповідних документів за їх обопільною згодою.

Також, колегія суддів зазначає, що 1-м відповідачем не заперечується факт виконання та прийняття робіт з проектування та монтажу вузлів обліку теплової енергії на об`єктах замовника за договором підряду №ТГО-98/15 від 27.02.2015р.

Доводи 1-го відповідача зводяться до заперечень щодо формальної невідповідності назви документа, яким за умовами договору оформлюється прийняття робіт (акти форми КБ-2в та довідка про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3); натомість, суд першої інстанції вірно врахував, що умови договору передбачають здійснення 1-м відповідачем оплати саме у встановлений строк після прийняття ним робіт та обґрунтовано взяв до уваги саме ті двосторонні складені та підписані 1-м відповідачем документи, що засвідчують ці обставини (акти здачі-прийняття проектних робіт та акти змонтованого устаткування (типова форма №М-15), кошторис на виконання робіт за договором №ТГО-98/15 від 27.02.2015р.).

Приписами статей 216-218 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до вимог статей 230, 231 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Також, за змістом статей 547, 549 Цивільного кодексу України правочин щодо неустойки як виду забезпечення зобов'язання вчиняється у письмовій формі з наслідками нікчемності за умови недодержання встановленої форми, що зумовлює застосування неустойки (штрафу, пені) відповідно до визначених сторонами у правочині підстав та умов.

Щодо нарахування штрафних санкцій колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем невірно застосовано норми закону, посилання на пункт договору стосується самого позивача як підрядника, а не відповідачів, а, отже, пеня не може вважатись такою, що підлягає стягненню, оскільки умовами договору в даному випадку не передбачена.

Відповідно до статті 625 цього Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судова колегія погоджується з висновками господарського суду Харківської області і в частині стягнення 3%річних та інфляційних.

Щодо оскарження апелянтом стягнення суми судового збору колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції вірно вирішено питання розподілу судових на підставі ст. 44, 49 ГПК України та постанови №18 від 26.12.2011р. пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

При перевірці суми судового збору судом апеляційної інстанції встановлено, що господарським судом Харківської області правильно пропорційно розраховано суму судового збору з урахуванням того, що позов задоволено частково та відмовлено позивачу в частині задоволення стягнення пені. До стягуваної суми судового збору також включено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 1827,00 грн. по даній справі.

Також, в обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на порушення правил територіальної підсудності.

Колегія суддів не погоджується з такими доводами, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарський суд порушує провадження у справі за позовами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів. (ст. 2 ГПК України).

Статтею 15 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 12 Господарського процесуального кодексу України господарським судам підвідомчі, зокрема, справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів.

Відповідно до статей 13, 15 Господарського процесуального кодексу України підсудність справ визначається за предметними і територіальними ознаками. Виняток з цього правила становить виключна підсудність справ.

Порядок розмежування компетенції стосовно розгляду справ між окремими господарськими судами визначено у статтях 15-17 Господарського процесуального кодексу України.

Стосовно спорів, що виникають при укладанні, зміні та розірванні господарських договорів, справи у спорах про визнання договорів недійсними розглядаються господарським судом за місцезнаходженням сторони, зобов'язаної за договором здійснити на користь другої сторони певні дії, такі як: передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо (стаття 15 ГПК України).

У відповідності до частини 3 статті 15 Господарського процесуального кодексу України справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача.

Колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджується те, що другий відповідач є юридичною особою, а отже, позивач, у відповідності до приписів процесуального законодавства, має право на пред'явлення позову та його розгляд за місцезнаходженням другого відповідача.

Крім того, ТОВ «Схід-Теплоремонт» укладено договір поруки №01-03/15 від 01.03.2015р. з ТОВ «Схід Рембуд», відповідно до умов якого останній поручився за виконання Комунальним підприємством «Теплопостачання міста ОСОБА_2» зобовязання за договором підряду №ТГО-98/15 від 27.02.2015р. у повному обсязі та надав згоду на подальші зміни забезпеченого порукою зобовязання.

Враховуючи наведене, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що висновок суду про прийняття до провадження справи за територіальною підсудністю до господарського суду Харківської області - за місцем знаходження другого відповідача, відповідає обставинам справи та нормам чинного законодавства, а доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження матеріалами справи.

Згідно зі ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до п.4 ст.129 Конституції України та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження у ході судового розгляду, тоді як господарським судом першої інстанції у повній мірі зясовані та правильно оцінені обставини у справі, прийняте ним рішення є законним та обґрунтованим, у звязку з чим підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги колегія суддів не вбачає. Судова колегія також зазначає, що судом першої інстанції не допущено порушень норм процесуального права, які є безумовною підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ст.103, ст.105 ГПК України, - колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Теплопостачання міста ОСОБА_2" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 05.08.2015р. у справі №922/3089/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 11.12.2015 року.

Головуючий суддя О.А.Пуль

Суддя В.В.Лакіза

Суддя О.В.Шевель