ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р. Справа № 917/1423/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Івакіна В.О., суддя Камишева Л.М.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, за довіреністю № 10-75/3198 від 18 березня 2015 року,

відповідача - ОСОБА_2, за довіреністю № 1 від 17 серпня 2015 року

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. № 4971 П/1-6) на рішення господарського суду Полтавської області від 24 вересня 2015 року у справі № 917/1423/15

за позовом Публічного акціонерного товариство "Полтаваобленерго" в особі Кременчуцької філії, м.Кременчук

до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький міськмолокозавод", м.Кременчук

про визнання додаткової угоди укладеною

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 24 вересня 2015 року по справі № 917/1423/15 (суддя Кльопов І.Г.) позовні вимоги задоволені в повному обсязі. Визнано додаткову угоду про внесення змін, а саме: про викладення додатку № 9 до договору про постачання електричної енергії № 310 від 27 липня 2007 року, стосовно участі Споживача у графіках обмеження електропостачання укладеною та такою, що набуває чинності з дня набрання даним рішенням законної сили в редакції, запропонованої позивачем.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився, подав до Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Полтавської області від 24 вересня 2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги залишити без задоволення.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач, зокрема, зазначає, що запропонована позивачем редакція додаткової угоди не містить конкретні величини зниження електричної енергії, що надасть позивачу змоги в односторонньому порядку регулювати величини та тривалість обмеження електричної енергії та напруги і зловживати своїм монопольним становищем.

02 листопада 2015 року на адресу Харківського апеляційного господарського суду від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить рішення Господарського суду Полтавської області від 24 вересня 2015 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (вх. №14913).

Позивач вважає, що укладення спірної додаткової угоди направлено для мінімізації збитків відповідача від застосування графіків обмеження і відключення енергії, є обовязковим для сторін у відповідності до п. 1.5 Інструкції складання і застосування графіків обмеження та аварійного відключення споживачів, а також проти аварійних систем зниження електроспоживання, оскільки взаємовідносини між підприємством електроенергетики і споживачами, електричне навантаження яких задіяне в графіках та проти аварійних системах зниження електроспоживання, обумовлюється у відповідному двосторонньому договорі, укладеному згідно з вимогами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України № 28 від 31 липня 1996 року.

Розгляд справи відкладався.

У призначене судове засідання 08 грудня 2015 року представники сторін зявились.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та у відзиві на неї доводи, заслухавши в судовому засіданні представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, розглянувши справу у відповідності до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів встановила наступне.

Місцевий господарський суд, задовольняючи позовні вимоги у повному обсязі встановив, що підставою позову по внесенню змін до договору постачання електричної енергії є графік аварійного відключення споживачів електричної енергії на 2014-2015 роки по ПАТ "Полтаваобленерго" та графік обмеження споживання електричної енергії на 2014-2015 роки по ПАТ "Полтаваобленерго", які складені та затверджені у відповідності до вимог Інструкції складання і застосування графіків обмеження та аварійного відключення споживачів, а також проти аварійних систем зниження електроспоживання, запропоновані позивачем зміни не суперечать чинному законодавству, а тому визнав додаткову угоду про внесення змін, а саме про викладення додатку №9 до договору про постачання електричної енергії № 310 від 27 липня 2007 року, стосовно участі споживача у графіках обмеження електропостачання в редакції позивача укладеною та такою, що набуває чинності з дня набрання даним рішенням законної сили.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Як убачається із матеріалів справи, 27 липня 2007 року між ВАТ "Полтаваобленерго" (правонаступник - ПАТ "Полтаваобленерго", Постачальник) в особі структурного підрозділу Кременчуцької філії та ВАТ Кременчуцький міськмолокозавод (правонаступник - ПАТ Кременчуцький міськмолокозавод, Споживач) укладений договір про постачання електричної енергії №301, за умовами якого, Постачальник продає електричну енергію (як різновид товару) Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з приєднаною потужністю 6000кВт, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору (а.с. 7-14).

Як зазначає позивач, з 2014 року на загальнодержавному рівні шляхом законодавчого регулювання впроваджений режим енергозбереження по всій країні. Обмеження енергоспоживання на даний час є одним із заходів державної політики в сфері оптимізації функціонування енергосистеми країни з огляду на дефіцит палива та гідроресурсів і має терміновий характер. На виконання чого до виконання споживачами доводяться Графіки обмеження споживання електричної енергії (ГОЕ) та графіки обмеження споживання електричної потужності (ГОП), розроблені на підставі законодавчих вимог, погоджені в органах місцевої виконавчої влади. Виконання зазначених графіків є обов'язковим до виконання усіма сторонами правовідносин в даній сфері з метою збереження сталого функціонування енергосистеми держави.

У звязку з цим, 04 березня 2015 року ПАТ "Полтаваобленерго" надіслало на адресу ПАТ Кременчуцький міськмолокозавод для підписання пакет проектів договірної документації - додаткова угода, додаток до договору Порядок участі Споживача в графіках обмеження електроспоживання... та відповідний лист-повідомлення із обсягами обмеження електроспоживання (а.с. 15,24-26).

У відповідь, відповідач повідомив позивача про необхідність внесення в текст Додатку № 9 ряд уточнень, а також склав протокол розбіжностей (а.с. 17, 20).

26 березня 2015 року позивач на лист відповідача (№118/1 від 02 березня 2014 року) повідомив споживача про те, що ПАТ «Полтаваобленерго» не погоджується з редакцією споживача з огляду на вимоги Інструкції про складання і застосування графіків обмеження та аварійного відключення споживачів, а також проти аварійних систем зниження електроспоживання. Також зазначає про необхідність оформлення обумовлених змін до договору про постачання електричної енергії, оскільки такі зміни є необхідними на загальнодержавному рівні (лист № 13-13-02/682) (а.с. 19).

Споживач позитивної відповіді не надав, проект додаткової угоди не підписав, тобто на час звернення позивача до господарського суду сторонами умови участі відповідача у Графіках аварійного відключення споживачів електричної енергії на 2014-2015 роки та обмеження споживання електричної енергії на 2014-2015 роки не узгоджені, у звязку з чим позивач просить визнати додаткову угоду про внесення змін, а саме: про викладення додатку № 9 до договору про постачання електричної енергії № 310 від 27 липня 2007 року стосовно участі Споживача у графіках обмеження електропостачання укладеною в редакції ПАТ "Полтаваобленерго" укладеною.

Відповідно до статті 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом).

Статтею 654 Цивільного кодексу України унормовано, що зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, який змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає зі звичаїв ділового обороту.

Приписами статті 188 Господарського кодексу України встановлено, що сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Наказом Міністерства палива та енергетики України від 23 листопада 2006 року № 456 затверджено "Інструкцію про складання і застосування графіків обмеження та аварійного відключення споживачів, а також протиаварійних систем зниження електроспоживання", відповідно до п.1.4 якої, Інструкція є обов'язковою для Державного підприємства, електроенергетичних систем, Держенергонагляду, підприємств електроенергетики і споживачів незалежно від форм власності, а також організацій, що проектують системи зовнішнього і внутрішнього електропостачання споживачів (а.с. 75-90).

Відповідно до п.1.5 Інструкції взаємовідносини між підприємствами електроенергетики і споживачами, електричне навантаження яких задіяне в графіках та протиаварійних системах зниження електроспоживання, обумовлюються у відповідному двосторонньому договорі, укладеному згідно з вимогами Правил користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31 липня 1996 року № 28 і зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02 серпня 1996 року № 417/1442.

Згідно п. 5.5 Правил користування електричною енергією, істотні умови договору про постачання електричної енергії, які є обов'язковими для цього виду домовленостей. Такою істотною умовою договору мають бути - заходи з підтримання стійкості енергосистеми, порядок введення обмежень та відключень при дефіциті енергії та потужності в енергосистемі.

Пунктом 6.1.5 Додатку № 3 до Правил користування електричною енергією та Договору №301 від 27 липня 2007 року передбачено, що у разі введення в установленому порядку графіків обмежень та відключень унаслідок недостатності електричної енергії та (або) потужності в енергетичній системі - згідно з додатком "Порядок участі споживача в графіках обмеження електроспоживання та графіках відключень".

В п.п. 3.1.1, 3.2.1 Інструкції зазначено, що графіки обмеження складаються щороку підприємством електроенергетики і діють з 1 жовтня поточного року до 1 жовтня наступного року.

Колегія суддів зазначає, що Графік аварійного відключення споживачів електричної енергії на 2014-2015 роки по ПАТ "Полтаваобленерго" та Графік обмеження споживання електричної енергії на 2014-2015 роки по ПАТ "Полтаваобленерго", складені та затверджені у відповідності до п.3.2.1 Інструкції, є обовязковими для виконання всіма сторонами правовідносин у даній сфері з метою збереження сталого функціонування енергосистеми держави (а.с. 91-94).

Як зазначалось вище в цій постанові, сторони договору №301 від 27 липня 2007 року не дійшли згоди щодо умов участі відповідача у Графіках, укладення додаткової угоди щодо викладення додатку № 9 до договору про постачання електричної енергії не відбулось, про що свідчить листування сторін (а.с. 15, 18, 19, 20, 21, 22, 23).

Частиною 3 статті 179 Господарського кодексу України встановлено, що укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язком для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Згідно статті 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів. Проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках. Сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором. Сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. У разі досягнення сторонами згоди щодо всіх або окремих умов, зазначених у протоколі розбіжностей, така згода повинна бути підтверджена у письмовій формі (протоколом узгодження розбіжностей, листами, телеграмами, телетайпограмами тощо). Якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

Відповідно до частини 1 статті 187 Господарського кодексу України встановлено, що спори, що виникають при укладанні господарських договорів за державним замовленням, або договорів, укладення яких є обов'язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом, розглядаються судом.

Частиною 3 статті 653 Цивільного кодексу України та частиною 5 статті 188 Господарського кодексу України встановлено, якщо договір змінюється в судовому порядку, зобовязання змінюється з моменту набрання рішенням суду про зміну договору законної сили, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

З огляду на вищенаведе, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог, оскільки запропоновані позивачем зміни до договору відповідають вимогам чинного законодавства, обумовлені обовязковістю у відповідності до Інструкції про складання і застосування графіків обмеження та аварійного відключення споживачів, а також протиаварійних систем зниження електроспоживання, а також укладення додатку № 9 до договору про постачання електричної енергії стосовно участі споживача у графіках обмеження електропостачання необхідно для запобігання порушення режиму роботи обєднаної енергетичної системи України, її окремих частин, забезпечення надійної та безпечної роботи обєктів електроенергетики.

Посилання відповідача на ймовірність прийняття змін до договору, але в його редакції, то колегія суддів оцінює їх критично, оскільки наявний в матеріалах справи протокол розбіжностей до додаткової угоди від 29 грудня 2014 року до договору про постачання електричної енергії №301 від 27 липня 2007 року, який був направлений відповідачем на адресу позивача, не містить підпису уповноваженого представника та печатки ПАТ «Кременчуцький міськмолокозавод», була порушена процедура досудового врегулювання цього спору, так як сам протокол розбіжностей та відмова відповідача від укладення додаткової угоди в редакції позивача надійшла на адресу позивача з пропущенням 20-денного терміну реагування, передбачений статтею 181 Господарського кодексу України (а.с. 17).

Крім того, позивачем враховано суспільне значення ПАТ «Кременчуцький міськмолокозавод» та його технологічні особливості; величини навантаження та потужності зазначені у листі ПАТ "Полтаваобленерго", який є невідємною частиною договору про постачання електричної енергії № 301 від 27 липня 2007 року (а.с. 26), а тому посилання відповідача на те, що запропонована редакція до додатку № 9 до договору про постачання електричної енергії, надасть змогу позивачу в односторонньому порядку регулювати величини та тривалість обмеження електричної енергії та напруги, колегія суддів вважає безпідставними.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують висновки місцевого господарського суду, викладені в оскаржуваному рішенні в цій справі.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення місцевий господарський суд забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження усіх фактичних обставин справи та дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 24 вересня 2015 року у справі № 917/1423/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повна постанова складена 10.12.2015 р.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Камишева Л.М.