ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

17.12.15р. Справа № 904/667/15
Розглядається заява Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м.Павлоград

про розстрочку виконання рішення господарського суду від 26.02.15р.

У справі:

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕФЕНС", м.Запоріжжя

до Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ", м.Павлоград

про стягнення 302 586,07 грн.

Суддя Петренко Н.Е.

секретар судового засідання Найдьонова Я.О.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник за довіреністю № б/н від 08.10.15р.

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.15р. позов задоволено частково, вирішено стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" (далі-відповідач) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ДЕФЕНС" (далі-позивач) заборгованість за поставлену продукцію у розмірі 287 437,92 грн., пеню у розмірі 20 738,48 грн., інфляційні втрати у розмірі 19 188,77 грн., 3% річних у розмірі 2 352,90 грн., витрати по сплаті судового збору у розмірі 6 594,36 грн.

13.03.15р. на виконання вищезазначеного рішення видано наказ.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.04.15р. рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.15р. залишено без змін.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 23.07.15р. касаційну скаргу відповідача на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.04.15р. повернуто скаржнику без розгляду.

21.09.15р. до господарського суду від відповідача надійшла заява про розстрочку виконання рішення суду. Заява про розстрочку виконання рішення суду мотивована тим, що заявник не має можливості на одноразове перерахування стягуваної з нього суми за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 13.03.15р. у справі № 904/667/15 через скрутне фінансове становище, обумовлене проведення АТО на сході України та загрозою платоспроможності підприємства, що в свою чергу призведе до зупинення його фінансово-господарської діяльності. ПАТ "ДТЕК "ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" станом на 2015 рік є фактично збитковим підприємством.

Ухвалою господарського суду від 07.12.15р. прийнято заяву про розстрочку виконання рішення суду до розгляду та призначено її розгляд у засіданні на 17.12.15р.

17.12.15р. повноважний представник позивача у судовому засіданні просив суд в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення відмовити, про що також зазначено у запереченнях, які долучено до матеріалів справи.

В свою чергу, повноважний представник відповідача (заявника) у судове засідання не з'явився. Жодних пояснень щодо причини неявки або інших клопотань до господарського суду не надходило. Про день, час та місце розгляду заяви відповідач повідомлений належним чином, що підтверджує повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи зазначене, господарський суд прийшов до висновку про те, що повноважний представник відповідача (заявника) у судове засідання не з'явився без поважних причин, у зв'язку з чим суд вважає за можливе розглянути подану заяву в даному судовому засіданні без участі повноважного представника відповідача (заявника) за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення повноважного представника позивача, господарський суд не знаходить підстав для задоволення поданої заяви про розстрочку виконання рішення суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Підставою для розстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Однак, відповідачем (заявником) не подано будь-яких доказів, на підтвердження обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим на даний час чи в майбутньому.

Скрутне фінансове становище не є винятковим випадком, що ускладнює виконання рішення.

Пунктом 7.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" передбачено право господарського суду на підставі статті 121 ГПК за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку предявлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо (п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 року № 14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем (заявником) не надано доказів того, що виконання військово-транспортного обовязку спричиняє збитки і з цих підстав (виконання обовязку) виконання рішення не можливе.

Крім того, відповідачем (заявником) не надано належних та допустимих доказів скрутного майнового стану, який би свідчив про загрозу банкрутства, доказів відсутності коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення та інших обєктивних обставин.

Таким чином, відповідачем (заявником) не доведено наявності виключних обставин, виняткового випадку для надання розстрочки виконання судового рішення.

Господарський суд звертає увагу на той факт, що відповідачем (заявником) з моменту прийняття рішення і по час розгляду даної заяви (майже десять місяців) не приймалися заходи з погашення заборгованості.

У звязку з недоведеністю відповідачем (заявником) неможливості виконання рішення у встановлений строк та недоведеністю обставин, які б обумовили необхідність та доцільність розстрочки виконання рішення, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про розстрочку виконання судового рішення.

Крім того, існуючі процеси в економіці Україні негативно впливають також і на позивача, тому надання відповідачу розстрочки виконання рішення не відповідатиме принципам рівності сторін перед законом та судом.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 14.09.15р. по справі № 904/1226/15 та від 09.12.15р. по справі №904/9124/14.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 9 постанови від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України", роз'яснив, що у вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. При цьому обґрунтування неможливості подання доказів суду першої інстанції згідно із зазначеною нормою Господарського процесуального кодексу України покладається саме на заявника (скаржника), а апеляційний господарський суд лише перевіряє та оцінює їх поважність і не зобов'язаний самостійно з'ясовувати відповідні причини. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Вищого господарського суду України від 24.12.2014р. по справі № 904/9428/13, недотримання якої стало підставою скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "ДТЕК "ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" про розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 26.02.15р. у справі № 904/667/15 - відмовити.

Суддя ОСОБА_2