ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" грудня 2015 р.Справа № 916/3480/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді В.Б. Туренко

суддів Л.В. Поліщук, Л.О. Будішевської (на підставі розпорядження в.о. керівника апарату суду від 15.12.2015р. №939 щодо повторного автоматичного розподілу справи, протоколу автоматичної зміни складу колегії суддів від 15.12.2015р.)

при секретарі судового засідання: Е.М. Вєлковій

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача не зявився, про день, час та місце апеляційного перегляду повідомлений належним чином

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Дністровський»

на рішення господарського суду Одеської області від 07.10.2015 року

у справі № 916/3480/15

за позовом Приватного акціонерного товариства «Дністровський»

до Приватного підприємства «Едем-Н»

про зобовязання вчинити певні дії та стягнення заборгованості за договором оренди від 01.02.2012р. №2 у розмірі 98011,68 грн., з якої 57290,32 грн. сума основного боргу, 9419,36 грн. неустойки, 28840,00 грн. інфляційні втрати, 2 462,00 грн. 3% річних

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2015 року Приватне акціонерне товариство «Дністровський» звернулось до місцевого господарського суду з позовом до Приватного підприємства «Едем-Н» про:

-зобовязання підписати акти приймання-передачі майна, зворотні акти передачі майна, а також повернути споруди зернового току, зернометальник самопересувний ЗМ-60А, трактори МТ3-82 1996р. випуску, д/н 8440ОП, і МТЗ-80 1985р. випуску, д/н 4194ОА;

-стягнення заборгованості за договором оренди від 01.02.2012р. №2 у розмірі 98011,68 грн., з якої 57290,32 грн. сума основного боргу, 9419,36 грн. неустойки, 28840,00 грн. інфляційні втрати, 2 462,00 грн. 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані п.п. 2.3, 2.4, 3.1. договору оренди від 01.02.2012р. №2, укладеного між сторонами та ст. ст. 526, 530, 625, 760, 763, 764, 767, 782 Цивільного кодексу України.

Рішенням господарського суду Одеської області від 07.10.2015р. (суддя Шаратов Ю.А.), оформленим відповідно до вимог ст. 84 ГПК України 12.10.2015р., у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з рішенням суду, ПрАТ «Дністровський» 02.11.2015р. звернулось з апеляційною скаргою, яка повернута останньому без розгляду ухвалою суду апеляційної інстанції від 09.11.2015р. на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, у звязку із несплатою судового збору за апеляційний перегляд у повному обсязі.

Усунувши недоліки, позивач 17.11.2015р. повторно звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати, позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 23.11.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження із призначенням до розгляду. Цією ж ухвалою відновлено ПрАТ «Дністровський» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначив про її безпідставність, просив рішення суду залишити без змін.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, судова колегія зазначає наступне.

01.02.2012р. між ПрАТ «Дністровський» (Орендодавець) та ПП «Едем-Н» (Орендар) укладено договір оренди №2, згідно умов якого Орендодавець передав в тимчасове платне користування Орендарю будівлі, споруди, обладнання, яке знаходиться на території зернового току, а також два трактора МТЗ-82 1996 року випуску з/н 438020, д/н НОМЕР_1, МТЗ-80 1985 року випуску, з/н 992257, д/н НОМЕР_2, що належать Орендодавцю на праві власності. Орендар зобовязався щомісячно сплачувати в касу чи на розрахунковий рахунок Орендодавця, орендну плату із розрахунку 2000,00 грн. в місяць в т.ч. ПДВ 20%. Договір укладений строком на 1 рік з 01.02.2012р. по 31.12.2012р. та може бути продовженим сторонами по взаємному узгодженню сторін (а.с. 10).

Акт передачі-приймання будівель, споруд, обладнання та двох тракторів, а також зворотні акти передачі майна, які позивач просив зобов'язати відповідача підписати, не надані ні при зверненні з позовом, ні при його розгляді як судом першої, так і судом апеляційної інстанції.

В матеріалах справи міститься:

-претензія ПрАТ «Дністровський» на адресу директора ПП «Едем-Н» від 18.05.2015р. на суму 102449,23 грн. та про повернення майна (а.с. 12);

-повідомлення ПрАТ «Дністровський» на імя директора ПП «Едем-Н» про відмову від договору оренди від 01.02.2012р. у звязку із невнесенням плати за користування 29 місяців (а.с. 15).

За твердженням ПрАТ «Дністровський», ПП «Едем-Н» не виконало умови договору оренди від 01.02.2012р. №2 щодо повернення орендованого майна та внесення орендної оплати.

ПП «Едем-Н» зазначило, що оскільки ПрАТ «Дністровський» не надало необхідних доказів, які підтверджували б фактичне передання відповідачу у користування відповідних обєктів, то підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Відмовляючи в задоволенні позову повністю, місцевий господарський суд виходив з того, що в порушення ст. 33 ГПК України ПрАТ «Дністровський» не надано жодних доказів на підтвердження того, що ним передано ПП «Едем-Н» у тимчасове платне користування нерухоме та рухоме майно.

Звертаючись з апеляційною скаргою ПрАТ «Дністровський» додало до неї наступні документи, які судова колегія вважає такими, що не підтверджують факт передання відповідачу нерухомого та рухомого майна за договором оренди від 01.02.2015р., а саме:

-висновок Овідіопольського РВ ГУМВС України в Одеській області від 13.10.2015р. по факту заяви гр. ОСОБА_1, де відображено, що при опитуванні директора ПП «Едем-Н» ОСОБА_2, останній вказав про недостовірність фактів викладених в заяві, про повернення позивачу рухомого та нерухомого майна в повному обсязі. Крім того цей висновок складений після прийняття рішення по справі;

-акт про проведення огляду територій та приміщень складів від 05.10.2015р. №1, в якому зазначено, що територія складських приміщень літ. Б, В, Д, Ж, підвал В (1) належить ПП «Едем-Н». Крім того цей акт складено за відсутністю представників ПП «Едем-Н».

-прибутковий касовий ордер від 23.01.2012р. №2/1 на суму 17000,00 грн., тоді як договір оренди укладено - 01.02.2012р.;

-виписка за 19.04.2012р. про сплату за оренду току 5000,00 грн. згідно рахунку від 20.02.2012р. без посилання на договір № 2 від 01.02.2012р., рахунок відсутній;

-податкова накладна № 4 від 20.02.2012р., згідно якої ПП «Едем-Н» сплатило за місяць оренди току 4000,00 грн., тоді як за договором оренди від 01.02.2012р. місячна орендна плата складає 2000,00 грн.;

-технічний паспорт будівель та споруд зерноскладу №13 від 03.03.2011р., в якому графи "ідеальна частка", "форма власності", "документи, що підтверджують право власності" взагалі не заповнені, а опис (характеристика) будівель та споруд не відповідає опису, наведеному в акті №1 від 05.10.2015р. (а.с. 95-106).

Крім того, в судовому засіданні апеляційної інстанції представником позивача надані судовій колегії слідуючі документи:

-бухгалтерська довідка ПрАТ «Дністровський», згідно якої станом на 01.12.2015р. на балансі товариства рахуються транспортні засоби, а саме: трактор МТЗ-82, 1996 р.в., д/н 8440ОП, залишковою вартістю 19166 грн., трактор МТ3 80, 1985 р.в., д/н НОМЕР_2, залишковою вартістю 17918 грн., яка не приймається до уваги судової колегії, оскільки знаходження транспортних засобів на балансі товариства не свідчить про їх належність останньому на праві власності;

-лист Державної інспекції сільського господарства в Одеській області від 27.11.2015р. №05-14/11/2538, згідно якого за ПрАТ «Дністровський» зареєстровані, зокрема рухоме майно, яке є предметом договору оренди від 01.02.2012р. (2 трактори). Разом з тим, єдиним документом, яке посвідчує право власності на транспорті засобі є його технічний паспорт;

-лист Національної поліції в Одеській області від 16.11.2015р. №4/129;

-ухвала Овідіопольського райсуду Одеської області від 18.11.2015р. у справі №509/4845/15-к;

-заява ПрАТ «Дністровський» при вчинення злочину від 23.09.2015р.;

-скарга ПрАТ «Дністровський» на бездіяльність слідчого від 03.11.2015р. Ці документи стосуються розгляду слідчими органами заяви ОСОБА_1 від 23.09.2015р. щодо незаконних дій керівництва ПП «Едем-Н», пов'язаних з неповерненням 2-х орендованих тракторів і не стосуються предмету даного спору (а.с. 120-126).

Відповідно до ч. 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, у т.ч. із договорів.

Статтями 626, 628, 629 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обовязковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 175 Господарського кодексу України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За змістом ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 ст. 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За приписами ч. 1 ст. 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

Однак, в порушення ст. 33 ГПК України ПрАТ «Дністровський» не надано жодних доказів на підтвердження того, які саме будівлі, споруди, обладнання зернового току були ним передані ПП «Едем-Н» у тимчасове платне користування, зокрема, акт приймання-передачі, складений відповідно до вимог ч. 1 ст. 795 Цивільного кодексу України.

Також, ПрАТ «Дністровський» не надано доказів на підтвердження того, що ним передано ПП «Едем-Н» рухоме майно, а саме: зернометальник самопересувний ЗМ-60А, трактори МТЗ-82 1996 року випуску, д/н 8440ОП, і МТЗ-80 1985 року випуску, д/н 4194ОА.

З огляду на вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за договором оренди від 01.02.2012р. №2 у розмірі 98011,68 грн., з якої 57290,32 грн. сума основного боргу, 9419,36 грн. неустойки, 28840,00 грн. інфляційні втрати, 2 462,00 грн. 3% річних.

Висновок місцевого господарського суду про відмову у задоволенні вимог про зобовязання ПП «Едем-Н» підписати акти приймання-передачі майна, з огляду на відсутність доказів фактичної передачі нерухомого та рухомого майна ПП «Едем-Н» відповідно до договору оренди від 01.02.2012р. № 2 також є цілком правомірним та обґрунтованим.

Посилання скаржника на порушення судом першої інстанції норм процесуального права не заслуговує на увагу, оскільки, по-перше, спір розглянутий в межах строку, встановленого ч. 1 ст. 69 ГПК України; по-друге, у позивача було достатньо часу (3 14.09.2015р. по 07.10.2015р.) надати суду додаткові документи на підтвердження своїх доводів, але він не скористався таким правом, не повідомив суд про причини неможливості прийняти участь у судовому засіданні 07.10.2015р.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі не спростовують вищенаведеного, а відтак судова колегія не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Одеської області від 07.10.2015р. у справі №916/3480/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 18.12.2015р.

Головуючий суддя В.Б. Туренко

Суддя Л.В. Поліщук

Суддя Л.О. Будішевська