РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2015 р. Справа № 906/482/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Гудак А.В.

судді Василишин А.Р. ,

судді Сініцина Л.М.

при секретарі судового засідання Драчук В.М.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, довіреність в справі;

відповідача - ОСОБА_2, керівник, копія розпорядження в справі; ОСОБА_3, довіреність в справі.

органу ДВС - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на ухвалу господарського суду Житомирської області від 16.10.2015 р. за скаргою КП "Бердичівтеплоенерго" на постанову відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 09.07.2015

у справі № 906/482/14

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ)

до: Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" (м. Бердичів, Житомирська область)

про стягнення 10 553 984,91 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 16.10.2015 р. у справі № 906/482/14 скаргу Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" №365 від 03.09.2015. на дії органу ДВС задоволено. Визнано недійсною постанову про арешт коштів боржника від 09.07.2015 року ВП №45900798, видану головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України ОСОБА_4 в частині накладення арешту на кошти Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго", що знаходяться на р/р 8148 в АТ "Укрексімбанк" м. Житомир, МФО 311324, код валюти рахунку: 980. Знято арешт з коштів Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго", що знаходяться на р/р 8148 в АТ "Укрексімбанк" м. Житомир, МФО 311324, код валюти рахунку: 980.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Житомирської області у справі № 906/482/14 від 16.10.2015 р. та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні скарги КП "Бердичівтеплоенерго" на дії відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

На думку скаржника, ухвала суду першої інстанції є такою, що прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що постановляючи рішення, судом першої інстанції не враховано, що згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом.

Скаржник відзначає, що 25.12.2014 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП (№45900798) щодо наказу господарського суду Житомирської області № 906/482/14 від 11.09.2012 року про стягнення з Комунального підприємства «Бердичівтеплоенерго» на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" боргу. Боржником рішення в строк для самостійного виконання не виконано. По закінченню строку для самостійного виконання, вищевказане рішення суду боржником виконане не було.

В апеляційній скарзі скаржник зауважує, що з метою забезпечення реального стягнення боргу з боржника на підставі виконавчих документів, забезпечення гарантування прав стягувачів у виконавчому провадженні на отримання присуджених судом коштів, стягнення виконавчого збору та витрат виконавчого провадження відповідно до статей 5, 52 Закону, керуючись ст. ст. 5, 50 Закону України «Про виконавче провадження» 09.07.2015 р., державним виконавцем накладено арешт на всі виявлені рахунки боржника на всю суму боргу. Арешт накладений на підставі відповіді Державної податкової служби України № від 30.06.2015 р. на запит державного виконавця.

На думку скаржника, судом першої інстанції не взято до уваги те що, відповідності до п. 1.8 Інструкції Національного банку України "Про порядок відкриття, використання і закриття рахунків в національній і іноземній валютах" № 492 банки відкривають клієнтам поточні рахунки на підставі договорів про банківський рахунок. Поточний рахунок - це рахунок, який відкривається банком клієнту на договірній підставі для зберігання грошових коштів і здійснення розрахунково-касового обслуговування. До поточних рахунків належать і рахунки зі спеціальним режимом їх використання. Цією же інструкцією регулюється також порядок використання рахунків, відкритих в установах банків, який не передбачає обмежень стосовно накладення державними виконавцями арешту на грошові кошти, які знаходяться на рахунках із спеціальним режимом їх використання. Згідно Інструкції Національного банку України "Про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" № 22 арешт накладається на грошові кошти, які знаходяться на рахунках, зідкритих клієнтами в банках. Будь-яких обмежень відносно накладення арешту на грошові кошти, які знаходяться на спеціальних рахунках в банківських установах цією Інструкцією також на встановлено.

Скаржник акцентує увагу на тому, що згідно п.10.3 "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", арешт на підставі документа про арешт коштів може бути накладений на всі кошти, що є на всіх рахунках клієнта банку, без зазначення конкретної суми, або на суму, що конкретно визначена в цьому документі. Натомість, стосовно заборони накладення арешту на кошти, призначені для виплати заробітної плати жодних приписів Закон України "Про виконавче провадження" в цілому не містить. Закон України "Про виконавче провадження" не встановлює виключень та не передбачає, що окремі поточні банківські рахунки суб'єктів господарювання не можуть підпадати під арешт. При цьому, накладаючи арешт державний виконавець не володіє інформацією про спеціальне призначення цих рахунків. Скаржник зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги той факт, що рахунок №18148 в АТ «Укрексімбанк» є звичайним поточним рахунком боржника, який може використовуватись для здійснення будь-яких операцій.

Скаржник вказує на порушення норм матеріального права, а саме: невірно застосовано норму Закону України "Про виконавче провадження", а саме ст. 60 вказаного Закону, що в подальшому призвело до порушення норм процесуального права щодо суб'єкта звернення до суду.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.11.2015 р. апеляційну скаргу повернуто на підставі ст. 86, п. 3 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України.

Усунувши недоліки, зазначені в ухвалі від 12.11.2015 р., Відділ примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України 19.11.2015 р. повторно звернувся до суду апеляційної інстанції через господарський суд Житомирської області з апеляційною скаргою та одночасно надав клопотання про поновлення пропущених строків.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 02.12.2015 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 16.12.2015 р.

16.12.2015 р. на адресу суду від відповідача - Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" надійшов відзив на апеляційну скаргу № 534 від 15.12.2015 р., в якому відповідач просить залишити в силі ухвалу господарського суду Житомирської області від 16.10.2015 р. у справі № 906/485/14, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники ДВС в судове засідання 16.12.2015 року не зявились, про час, день та місце слухання повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Представник позивача в судовому засіданні 16.12.2015 р. підтримав доводи апеляційної скарги та надав пояснення на обґрунтування своєї позиції. Вважає, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, такою, що прийнята з порушенням норм чинного законодавства, а тому просять її скасувати, а апеляційну скаргу - задоволити.

Представник відповідача та керівник підприємства в судовому засіданні 16.12.2015 р. заперечили проти доводів апеляційної скарги та надали пояснення на обґрунтування своєї позиції. Вважають, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, такою, що прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому просять залишити її без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Відповідно до статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Враховуючи приписи ст.101 ГПК України про межі перегляду справ в апеляційній інстанції, ст. 102 ГПК України про строки розгляду апеляційної скарги та той факт, що неявка в засідання суду представника Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, належним чином та відповідно до законодавства повідомленого про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає перегляду оскарженого рішення, судова колегія визнала за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч.5 ст.106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Окрім того, частиною 2 ст.102 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на ухвалу господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження. Письмових доказів про продовження строків розгляду спору відповідно до ч. 3 ст. 69 ГПК України учасниками судового процесу не надано.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, заперечення на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін, виходячи з наступного.

10.06.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк» в особі філі Житомирського обласного управління АТ "Державний Ощадний банк України" (Банк) та Комунальним підприємством «Бердичівтеплоенерго» (клієнт) укладено договір №135 про надання послуг по зарахуванню та виплати заробітної плати та інших виплат через поточні рахунки фізичних осіб (працівників організацій) з використанням платіжних карток (а.с. 24-25, т.2), відповідно до якого організація замовляє та оплачує, а Банк бере на себе зобовязання здійснювати зарахування на поточні рахунки, за якими здійснюються з використанням платіжних карток, відкриті в Банку працівниками організації, на умовах та в строки, визначені цим договором, заробітної плати працівників організації за тарифами, встановленими відповідно до умов конкурсного відбору, проведеного Міністерством фінансів України по визначенню уповноважених банків з виплати заробітної плати (п. 1.1 Договору).

Рішенням господарського суду Житомирської області від 16 червня 2014 року у справі №906/482/14 позов Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Комунального підприємства Бердичівтеплоенерго про стягнення 10 553 984,91 грн. задоволено частково. Стягнуто з Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 9 501 557,76 грн. основного боргу; 704 594,86 грн. пені; 219 299,62 грн. 3% річних; 90 283,25 грн. інфляційних втрат; 72 815,15 грн. судового збору. В задоволенні позову в частині стягнення 14 871,66 грн. пені, 15 001,30 грн. інфляційних, 8 376,46 грн. річних відмовлено (а.с.86-89, т. 1).

Вказане рішення залишене без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 28.08.2014 р. (а.с. 109-115, т.1).

11.09.2014 на виконання зазначеного рішення видано наказ №906/482/14 (а.с. 118, т.1).

21.07.2014 р. між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" (Банк) та Комунальним підприємством «Бердичівтеплоенерго» (клієнт) укладено договір банківського рахунку №18148 (а.с. 17-19, т.2), за умовами якого банк відкриває клієнту банківський рахунок №8148, проводить за рахунком операції, визначені положеннями чинного законодавства України та внутрішніми правилами банку, а також надає інші банківські послуги, а клієнт зобовязується оплачувати банківські послуги на умовах, визначених цим договором (п.1.1. Договору).

19.09.2014 р. між ТВБВ №10005/043 філії - Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк" та Комунальним підприємством "Бердичівтеплоенерго" укладений Договір банківського рахунку №2603/125822 (а. с. 20 23, т. 2), за умовами якого, відповідно до законодавства України, в т. ч. Закону України «Про теплопостачання», Постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 р. № 217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки іх спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу», нормативно-правових актів Національного Банку України, Банк відкриває клієнту поточні рахунки із спеціальним режимом використання на балансовому рахунку 2603 «Розподілчі рахунки субєктів господарювання» (п. 1.1. Договору).

25.12.2014 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Житомирського області, виданого 11.09.2014 р. (а. с.12, 13, т. 2).

09.07.2015 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про арешт коштів КП "Бердичівтеплоенерго", що мітяться на рахунках в ПАТ "Кредитпромбанк" м. Луцьк, МФО 303741, на рахунках в банках (а. с. 14 16, т. 2). В тому числі накладено арешт і на рахунок №8148 в АТ "Укрексімбанк" м. Житомир, МФО 311324, який відкритий КП "Бердичівтеплоенерго" для виплати заробітної плати.

03.09.2015 р. до господарського суду Житомирської області від Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" надійшла скарга від 03.09.2015, вих. №365 на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 09.07.2015, згідно з якою скаржник просить суд визнати недійсною вказану постанову по виконавчому провадженню №45900798 та зняти арешт з коштів боржника, які знаходяться на р/р №8148 в АТ "Укрексімбанк" м. Житомир (а. с. 2 - 41 у т. 2).

Стаття 19 ОСОБА_5 України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені ОСОБА_5 та законами України. ОСОБА_5 України є нормами прямої дії та є обов'язковими для виконання усіма органами державної влади та місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями незалежно від форми власності та підпорядкування.

За змістом ст. 115 ГПК України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" (в редакції, що діяла на момент виникнення прововідносин) (далі - Закон).

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України "Про виконавче провадження", який є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Цим Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

Відповідно до ст. 1. Закону України „Про виконавче провадження" виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 статті 6 Закону України "Про виконавче провадження", встановлені гарантії прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні, а саме: державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини 1 статті 11 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до частини 4 статті 52 Закону України "Про виконавче провадження", на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт оширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Статтею 57 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом, зокрема, винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Пунктом 5 статті 60 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

Згідно із ч. 2 ст. 82 Закону боржник має право оскаржити рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

В п. 2 ч. 3 постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" (із змінами і доповненнями) від 26.12.2003 №14 зазначено, що стягувач, боржник або прокурор мають право оскаржити дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів тільки до господарського суду, який розглянув відповідну справу по першій інстанції.

Згідно із ч. 1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

З аналізу вищевказаних норм випливає, що учасник виконавчого провадження має право звернутися до господарського суду з відповідною скаргою тільки на дії чи бездіяльність органів виконавчої служби, вчинені ними під час, у зв'язку з та щодо примусового виконання останніми рішень господарських судів.

Як вбачається із матеріалів справи, 25.12.2014 р. державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження з виконання наказу господарського суду Житомирського області, виданого 11.09.2014 (а. с.12, 13, т. 2).

09.07.2015 р. головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України винесено постанову про арешт коштів КП "Бердичівтеплоенерго", що мітяться на рахунках в ПАТ "Кредитпромбанк" м. Луцьк, МФО 303741, на рахунках в банках (а. с. 14 - 16 у т. 2). В тому числі накладено арешт і на рахунок №8148 в АТ "Укрексімбанк" м. Житомир, МФО 311324, який відкритий КП "Бердичівтеплоенерго" для виплати заробітної плати.

03.09.2015 р. до господарського суду Житомирської області від Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" надійшла скарга від 03.09.2015, вих. №365 на постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про арешт коштів боржника від 09.07.2015 р.

У скарзі на постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Державної служби України про арешт коштів бордника від 09.07.2015 р., скаржник - Комунальне підприємство "Бердичівтеплоенерго" посилається на те, що на арештованому рахунку №8148 у АТ "Укрексімбанк" акумулюються кошти, з яких проводиться виплата заробітної плати працівникам підприємства та загальнообов'язкові платежі.

Як вбачається із матеріалів справи, 10.06.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк» в особі філі Житомирського обласного управління АТ "Державний Ощадний банк України" (Банк) та Комунальним підприємством «Бердичівтеплоенерго» (клієнт) укладено договір №135 про надання послуг по зарахуванню та виплати заробітної плати та інших виплат через поточні рахунки фізичних осіб (працівників організацій) з використанням платіжних карток (а.с. 24-25, т.2), відповідно до якого організація замовляє та оплачує, а Банк бере на себе зобовязання здійснювати зарахування на поточні рахунки, за якими здійснюються з використанням платіжних карток, відкриті в Банку працівниками організації, на умовах та в строки, визначені цим договором, заробітної плати працівників організації за тарифами, встановленими відповідно до умов конкурсного відбору, проведеного Міністерством фінансів України по визначенню уповноважених банків з виплати заробітної плати (п. 1.1 Договору).

21.07.2014 р. між Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" (Банк) та Комунальним підприємством «Бердичівтеплоенерго» (клієнт) укладено договір банківського рахунку №18148 (а.с. 17-19, т.2), за умовами якого банк відкриває клієнту банківський рахунок №8148, проводить за рахунком операції, визначені положеннями чинного законодавства України та внутрішніми правилами банку, а також надає інші банківські послуги, а клієнт зобовязується оплачувати банківські послуги на умовах, визначених цим договором (п.1.1. Договору).

19.09.2014 р. між ТВБВ №10005/043 філії - Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк" та КП "Бердичівтеплоенерго" 19.09.2014 укладений Договір банківського рахунку №2603/125822 (а. с. 20 23, т. 2), за умовами якого, відповідно до законодавства України, в т. ч. Закону України «Про теплопостачання», Постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 р. № 217 «Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки іх спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу», нормативно-правових актів Національного Банку України, Банк відкриває клієнту поточні рахунки із спеціальним режимом використання на балансовому рахунку 2603 «Розподілчі рахунки субєктів господарювання» (п. 1.1. Договору), зокрема, і поточний рахунок № 8148.

Із банківської виписки за травень 2015 р. вбачається, що з рахунку №8148 в АТ "Укрексімбанк" здійснювався перерахунок коштів на картковий рахунок АТ "Ощадбанк", з якого в послідуючому перераховувались виплати заробітної плати працівникам КП "Бердичівтеплоенерго" (а. с.34, 35, т. 2).

В матеріалах справи наявна довідка № 2353 від 29.09.2015 р., яка видана Публічним акцонерним товариством "Ощадбанк" в особі філії Житомирського обласного управління керівнику Комунального підприємства "Бердичівтеплоенерго" про те, що між ТВБВ №10005/043 філії - Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк" та КП "Бердичівтеплоенерго" 19.09.2014 укладений Договір банківського рахунку №2603/125822, згідно якого Банк відкрив поточні рахунки із спеціальним режимом використання ("Розподільчі рахунки суб'єктів господарювання"): для зарахування коштів за спожиту теплову енергію від категорії споживачів "населення" №5822 із подальшим розподілом коштів на рахунки: ПАТ "НАК "Нафтогаз України"; на поточний рахунок боржника №8148, відкритий в Філії АТ "Укрексімбанк". Також повідомляється, що між ТВБВ №10005/043 філії - Житомирського обласного управління АТ "Ощадбанк" та Комунальним підприємством «Бердичівтеплоенерго» укладено договір №135 про надання послуг по зарахуванню та виплати заробітної плати та інших виплат через поточні рахунки фізичних осіб (працівників організацій) з використанням платіжних карток від 10.06.2013 р. На рахунок №5822 надходять кошти для виплати заробітної плати працівникам Комунальним підприємством «Бердичівтеплоенерго» із поточного рахунку №8148 відкритого в АТ "Укрексімбанк" м. Жииомир (а. с. 48, т. 2)

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що основним видом діяльності підприємства є постачання теплової енергії споживачам міста. Кошти від споживачів надходять на всі рахунки, які має підприємство, та які на даний час знаходяться під арештом. В матеріалах справи міститься відповідь Державної податкової служби України № НОМЕР_1 від 30.06.2015 р. про номери рахунків, відкритих боржником у банках та інших фінансових установах (а. с. 84, т. 2), зокрема, і рахунок №8148 в АТ "Укрексімбанк" м. Житомир.

Для виплати заробітної плати працівникам підприємства, підприємство зараховує кошти на рахунки, з яких виплачується зарплата з рахунку відкритого в ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" 8148), тобто одного з рахунків, на які надходять кошти від споживачів. Враховуючи, що зарплатні рахунки та рахунок, з якого перераховуються кошти на зарплату арештовані, підприємство не має можливості здійснити розрахунки по виплаті заробітної плати.

ОСОБА_5 України гарантовано право на своєчасне одержання винагороди за працю (стаття 43); право на соціальний захист, що включає право на забезпечення громадян у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом (стаття 46).

Частиною 5 статті 97 Кодексу законів про працю України встановлено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Відповідно до статті 115 Кодексу законів про працю України, статті 24 Закону України "Про оплату праці", кожен громадянин має право на заробітну плату, яка повинна виплачуватися регулярно у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим трудовим колективом органом. Отримання заробітної плати працівниками гарантовано Основним законом держави - ОСОБА_5 України.

Згідно з частиною 3 статті 15 Закону України "Про оплату праці", оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов'язань щодо оплати праці.

Колегія суддів апеляційної інстанції прийшла до висновку, що накладення арешту на рахунки боржника, які призначені для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян, що працюють на підприємстві.

З огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що постанова про арешт коштів боржника в частині накладення арешту на рахунок № 8148, який відкритий в АТ "Укрексімбанк" винесена з порушенням вимог чинного законодавства і підлягає частковому скасуванню, оскільки прийнята без дотримання необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів працівників підприємства-боржника і цілями, на досягнення яких спрямована оскаржувана постанова.

Враховуючи зазначене, апеляційний господарський суд вважає, що доводи, викладені Відділом примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та спростовуються зібраними по справі доказами.

З огляду на викладене, доводи скаржника, зазначені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст.104 Господарського процесуального кодексу України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали, тому суд апеляційної інстанції вважає, що ухвала місцевого господарського суду прийнята у відповідності до норм матеріального та процесуального права і її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Ухвалу господарського суду Житомирської області від 16.10.2015 року у справі № 906/482/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

3. Справу № 906/482/14 повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Гудак А.В.

Суддя Василишин А.Р.

Суддя Сініцина Л.М.