ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2015 року Справа № 5006/48/9/2012

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - суддіГрека Б.М., - (доповідача у справі),
суддів :Бондар С.В., Васищака І.М
розглянувши у відкритому судо-вому засіданні касаційну скаргуПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія Аско-Донбас Північний"
на постановуДонецького апеляційного господарського суду від 23.09.15
у справі№ 5006/48/9/2012
господарського судуДонецької області
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
доПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія Аско-Донбас Північний"
простягнення суми
за участю представників від:
позивачане з'явилися, були належно повідомлені,
відповідачаМатушевська А.Є. (дов. від 15.12.14)

В С Т А Н О В И В :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_4 звернулася до господарського суду Донецької області з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія Аско-Донбас Північний" 332 622,00 грн. збитків у зв'язку із настанням страхового випадку.

Рішенням господарського суду Донецької області від 17.06.14 (колегія суддів у складі: головуючого-судді Сажнєвої М.В., суддів: Зекунова Е.В., Колесник Р.М.), залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 23.09.15 (колегія суддів у складі: головуючого-судді Кододової О.В., суддів: Малашкевича С.А., Мартюхіної Н.О.), позов задоволено частково, з відповідача на користь позивача стягнуто суму страхового відшкодування у розмірі 316832,95 грн., витрати за проведення комплексної судової експертизи у розмірі 6139,28 грн. та судовий збір у розмірі 6336,45 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Судові акти обґрунтовані тим, що відповідно до Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 653/23, мав місце страховий випадок. А відповідно до Висновку судово-товарознавчої експертизи № 654/26, вартість матеріального збитку, становить 316 832,95 грн. при цьому, дослідивши висновок судово-товарознавчої експертизи № 654/26 від 18.10.13, висновок судової будівельно-технічної експертизи № 653/23 від 19.02.14, суди визнали їх належними доказами.

Не погоджуючись із судовими актами у справі, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, в позові відмовити. Скарга обґрунтована тим, що висновок експертизи помилково оцінений судами, як належний доказ, оскільки в ньому зазначено, що дослідження відбувається візуальним методом, при цьому надається опис об'єкту нерухомості. У висновку відсутній опис інших застосованих експертами методів дослідження. Однак у такий спосіб, неможливо встановити, з яких причин відбулося підтоплення будівлі. Огляд будівлі не дає змоги встановити причинний зв'язок між рясними дощами, які випали напередодні підтоплення, та підтопленням. Не відповідають застосованому методу висновки експертів про те, що причиною підтоплення була верховодка, а не наприклад, ґрунтові води, які піднялися внаслідок рясного озимого живлення. Крім того, суди не взяли до уваги, що вартість взуття вказана із врахуванням торгівельної надбавки. Суд стягнув страхове відшкодування у розмірі вартості пошкодженого взуття відповідно до висновку експертизи, стягнув в тому числі і торгівельну надбавку, яку зробив позивач, тобто його упущену вигоду.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (страхувальник) та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія Аско-Донбас Північний" (страховик) 28.03.12 укладено договір страхування № 282692, за умовами розділу 1 якого визначено, що предметом даного договору є добровільне страхування майнових інтересів страхувальника, пов'язаних з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а також страхування майнових інтересів, пов'язаних з відшкодуванням страхувальником завданої їм шкоди майну третіх осіб.

Застрахованим за даним договором є зазначене у розділі 2 майно господарського комплексу: магазин "ІНФОРМАЦІЯ_1", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, в тому числі: будівлі та споруди, обладнання, продукція. (п.2.1 Договору страхування). За умовами п. 3.2 Договору страхування № 282692 від 28.03.12 страховими випадками є такі події, що сталися внаслідок ризиків, вказаних у п. 3.1 Договору, зокрема, пошкодження застрахованого майна. Відповідно до умов п. 3.1 Договору страхування № 282692 від 28.03.12 страховими ризиками є, у тому числі, паводок і повінь, сильні дощі та мокрий сніг, сильні снігопади, а також інші складні погодні умови (група ризиків "стихійні явища").

13.04.12 відбулося залиття цокольного поверху приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. Позивач належним чином повідомив відповідача про неї у порядку, встановленому договором.

Сторонами складений двосторонній Акт огляду пошкодженого майна від 25.04.12 (а.с.8). Зазначений акт підписаний позивачкою із розбіжностями, викладеними в Акті (а.с.26-29). До Акту розбіжностей додані відомості залишків товарів від 13.04.12 (а.с.30-54). 18.04.12 страхувальником, страховиком та начальником 33-ї Ровеньківської СДЧП ГУ МНС України в Луганській області підписано акт огляду пошкодженого майна.

Страховик листом № 840 від 18.05.13 повідомив позивача про прийняття рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування з тих підстав, що підтоплення застрахованого майна сталось внаслідок підняття рівня ґрунтових вод, а згідно умов договору, ризик затоплення ґрунтовими водами не є застрахованим.

Судами позовні вимоги задоволені та стягнуто страхове відшкодування з відповідача з огляду на наступне.

Згідно гідрогеологічного висновку складеним 04.05.12 Східним державним регіональним геологічним підприємством державної служби геології та надр України, затоплення приміщення пов'язано з природним підняттям рівня підземних вод в результаті рясного зимового живлення в 2012 році. Відповідно до довідки Ровеньківського міського відділу головного управління МНС України в Луганській області № 63 від 02.07.12, приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1" було затоплено дощовими водами.

У листі № 29-01/1-21/896 від 01.08.12 Луганського обласного центру з гідрометеорології, зазначено про неможливість надати інформацію про кількість опадів, що випали за 1 годину 12 та 13 квітня 2012 року в м. Ровеньки, оскільки метеостанції Луганської області не обладнані плювіографами по діаграмній стрічці яких можливо визначити кількість опадів (інтенсивність) за 1 годину або будь-якій інший проміжок часу.

Згідно листа № 29-01/1-21/897 від 02.08.12 Луганського обласного центру з гідрометеорології в період з 11 по 13 квітня 2012 року у м. Ровеньки по даним метеорологічних досліджень метеостанції Дарьївка (найближчого пункту досліджень до м. Ровеньки луганської області) випала у вигляді дощу наступна кількість опадів: 11 квітня - 11,7 мм при місячній нормі 49,0 мм або 24% по відношенню до місячної норми; 12 квітня - 22,1 мм при місячній нормі 49,0 мм або 45% по відношенню до місячної норми; 13 квітня - 6,9 мм при місячній нормі 49,0 мм або 14% по відношенню до місячної норми.

Відповідно до листа Луганського обласного центру з гідрометеорології № 29-01/1-21/692 від 01.06.12 кількість опадів у березні 2012 року склала 57,5 мм або 151% по відношенню до місячної норми, а в квітні 2012 року - 73,2 мм або 149% по відношенню до місячної норми.

Відповідно до Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 653/23, складеного 19.02.14 судовим експертом Макаренко М.М., 13.02.12 проникнення води до приміщення магазину "ІНФОРМАЦІЯ_1", що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, сталося внаслідок дощу, оскільки за рахунок рясних опадів, що випали у вигляді дощу у період з 11.04.12 по 13.04.12, які значно перевищують місячну норму, відбулося проникнення через верхні шари ґрунту до водотривкого шару, накопичення на ньому, підняття та затоплення підвалу.

Відповідно до Висновку судово-товарознавчої експертизи № 654/26, складеного 18.10.13 судовим експертом Ярославцевою О.В., вартість матеріального збитку, завданого майну позивача, яке застраховане відповідно до договору страхування №282692 від 28.03.12 внаслідок проникнення води до приміщення магазину " ІНФОРМАЦІЯ_1", становить 316832,95 грн., в тому числі пошкоджене взуття на загальну суму 287299,45грн. яке к подальшому використанню не придатне та торгове обладнання (а.с.130-133) на загальну суму 29533,50грн. У вказаному висновку зазначено, що при проведенні дослідження експертом враховувались вид, товарні характеристики, товарний стан та характеристика дефектів виробів, вартість розраховувалась з урахуванням зниження якості майна та негативних факторів (залиття).

На підставі оцінки та аналізу вищевказаних доказів та обставин справи, судами зроблений висновок про те, що мав місце страховий випадок, і сума збитків є належно встановленою, а відтак, позов задоволено.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне підтримати такі висновки, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України "Про страхування" добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Частиною 1 статті 16 Закону України "Про страхування" встановлено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У ст. 8 Закону України "Про страхування" зазначено, що страховий ризик - це певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

На підставі оцінки та аналізу доказів у справі, в тому числі, Висновку судової будівельно-технічної експертизи № 653/23 від 19.02.14, суди дійшли правомірного висновку, що мав місце страховий випадок, так як проникнення води до приміщення сталося внаслідок дощу, оскільки за рахунок рясних опадів, що випали у вигляді дощу у період з 11.04.12 по 13.04.12, які значно перевищують місячну норму, відбулося проникнення через верхні шари ґрунту до водотривкого шару, накопичення на ньому, підняття та затоплення підвалу. А тому, страховик має здійснити виплату страхової суми. Сума встановлена судами на підставі оцінки матеріалів справи, зокрема, двосторонніх (за участю відповідача) актів огляду пошкодженого майна та Висновку судово-товарознавчої експертизи № 654/26 від 18.10.13.

Доводи відповідача про неналежність доказів та про недоведеність фактів, які визнані судами доведеними не можуть бути прийняті до уваги Вищими господарським судом України відповідно до вимог ст.ст. 111-5, 111-7 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. За змістом ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

В своїй касаційній скарзі скаржник фактично наполягає на тому, що суд касаційної інстанції має здійснити повторну оцінку доказів (в тому числі, висновків експертизи) та дати їм відмінну від даної судами попередніх інстанцій, оцінку, що є спробою переоцінки доказів у справі.

Відповідно до ст. 111-7 Господарського процесуального кодексу України, касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до ст.111-5 Господарського процесуального кодексу України, у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням. Касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Отже, доводи скаржника, викладені в касаційній скарзі, зводяться до намагань переоцінити докази, тому до уваги судом не беруться, а тому, постанову апеляційного господарського суду слід залишити без змін, так як вона ухвалена при повному з'ясуванні всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія Аско-Донбас Північний" залишити без задоволення, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 23.09.15 у справі №5006/48/9/2012 залишити без змін.

Головуючий - суддя Б. М. Грек

Судді С. В. Бондар

І. М. Васищак