РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2015Справа №910/25102/15

За позовом: публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО";

до: товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ - СЕРВІС";

про: стягнення 877.210,87 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Левченко В.І. - за довіреністю від 11.11.2015 № 91/2015/11/11-8;

відповідача: Сікорський Т.Г. - за довіреністю від 10.11.2015 № б/н.

С У Т Ь С П О Р У :

Публічне акціонерне товариство "КИЇВЕНЕРГО" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ - СЕРВІС" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 877.210,87 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач на підставі укладеного між сторонами спору договору від 14.12.2011 № 1541024 поставив відповідачеві теплову енергію, натомість, відповідач своє грошове зобов'язання за вказаним договором не виконав.

Наведена обставина призвела до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за спожиту теплову енергію в сумі 586.436,20 грн та звернення останнього до господарського суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення вказаної суми заборгованості. Також, оскільки відповідачем порушено грошове зобов'язання позивачем заявлені вимоги про стягнення з відповідача трьох відсотків річних в сумі 24.334,29 грн та інфляційні втрати в сумі 266.440,38 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.09.2015 позовну заяву публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 910/25102/15. Розгляд справи призначено на 28.10.2015.

Господарський суд міста Києва, в порядку передбаченому ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, ухвалою від 28.10.2015 відклав розгляд даної справи на 16.11.2015.

Ухвалою від 16.11.2015 господарським судом міста Києва продовжено строк розгляду спору та оголошено перерву до 07.12.2015.

В судовому засіданні 07.12.2015 оголошено перерву до 09.12.2015.

Представником відповідача подані до суду письмові пояснення з яких вбачається, що останній не заперечує наявність заборгованості за укладеним між сторонами спору договором та повністю визнає позовні вимоги.

В судовому засіданні 09.12.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних представників сторін по суті спору та дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між публічним акціонерним товариством "КИЇВЕНЕРГО", (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ - СЕРВІС", (далі - відповідач) укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді від 14.12.2011 № 1541024 (далі - Договір).

Відповідно до предмету Договору позивач зобов'язується виробити та поставити теплову енергію відповідачеві для потреб опалення вентиляції та гарячого водопостачання, останній - отримати її та оплатити відповідно до умов, викладених в Договорі (п. 1.1 Договору).

В пункті 2.1 Договору визначено, що при виконанні умов Договору, а також при вирішенні всіх питань, що не обумовлені Договором, сторони зобов'язуються керуватися тарифами, затвердженими органом виконавчої влади, що здійснює державне регулювання у сфері теплопостачання - національною комісією, регулювання ринку комунальних послуг України, положенням про Держенергонагляд, Правилами користування тепловою енергією, Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж, нормативними актами з питань користування та розрахунків за енергоносії, чинним законодавством України.

Відповідно до п. 2.2.1 Договору позивач зобов'язується безперебійно постачати теплову енергію у гарячій воді на межу балансової належності із відповідачем (додатки 3, 4) для потреб опалення - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року згідно із заявленими відповідачем величинами приєднаного теплового навантаження, визначених у додатку 1.

Згідно п. 2.3.1 Договору відповідач зобов'язується додержуватися кількості споживання теплової енергії за кожним параметром в обсягах, які визначені у додатку 1, не допускаючи їх перевищення, та своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії в терміни та за тарифами, зазначених у додатку 2.

Виходячи з Додатку № 2 укладеного сторонами спору до Договору, відповідач щомісяця з 12 по 15 отримує оформлену позивачем рахунок-фактуру на суму, яка включає загальну вартість теплової енергії поточного місяця та кінцеве сальдо розрахунків на початок поточного місяця, акт приймання-передавання товарної продукції, облікову картку фактичного споживання за попередній період та акт звіряння, які оформлює і повертає один примірник позивачеві протягом двох днів з моменту їх одержання (п. 9 Додатку № 2).

Відповідач щомісячно забезпечує не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим, оплату коштів від населення за фактично спожиту теплову енергію на розрахунковий рахунок позивача або транзитний рахунок ГІОЦ КМДА; - до 25 числа поточного місяця сплачує вартість теплової енергії, яка використовується орендарями, на рахунок позивача згідно з його розрахунком (п. 10 Додатку № 2).

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Пунктом 1 ст. 275 Господарського кодексу України встановлено за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Так, позивач у період з 01.11.2012 по 01.08.2015 на підставі Договору здійснив на користь відповідача енергопостачання, що підтверджується обліковими картами (табуляграмами), які наявні в матеріалах справи у вигляді копій.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок неналежного виконання відповідачем його грошового зобов'язання за Договором, відповідач оплату поставленої йому теплової енергії у період з 01.11.2012 по 01.08.2015 на користь позивача не здійснив, що призвело до виникнення у відповідач перед позивачем заборгованості за Договором в сумі 586.436,20 грн.

Крім того, у зв'язку з порушенням відповідачем його грошового зобов'язання за Договором позивачем заявлені позовні вимоги про стягнення з відповідача трьох відсотків річних в сумі 24.334,29 грн та інфляційних втрат в сумі 266.440,38 грн.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з урахуванням такого.

Частинами 6, 7 статті 276 Господарського кодексу України встановлено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ч. 6 ст. 19 Закону України "Про теплопостачання").

Суд відзначає, жодного підтвердження факту сплати відповідачем вартості оплату поставленої йому теплової енергії у період з 01.11.2012 по 01.08.2015 сторонами спору до суду не подано.

З урахуванням всіх обставин справи та в їх сукупності, факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми заборгованості за електроенергію, спожиту без обліку, яка виникла внаслідок порушення останнім правил користування електричною енергією, підлягає задоволенню в розмірі 586.436,20 грн.

З огляду на обставини даної справи, відповідач своїми діями порушив зобов'язання за Договором (ст. 610 ЦК України), тому він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 ЦК України), а відтак є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

А тому, вимоги позивача про стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат є законними та обґрунтованими.

Надані позивачем розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат є арифметично вірними, а тому вимоги позивача про стягнення інфляційних втрат у розмірі 266.440,38 грн. та 3 % річних у розмірі 24.334,29 грн підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім того, в поданих до суду поясненнях представник відповідача просить суд розстрочити виконання рішення.

В обґрунтування вказаної заяви відповідач зазначає, що останній є лише обслуговуючою організацією в забезпеченні мешканців житлового будинку житлово-комунальними послугами, що розташований за адресою: м. Київ, проспект Червонозоряний, 4-Г, а не безпосереднім споживачем таких послуг. Утворена заборгованість виникла внаслідок неналежного виконання споживачами обов'язків зі сплати житво-комунальних послуг. Отримання відповідачем грошових коштів та подальший розрахунок з кредиторами, зокрема, позивачем, залежить безпосередньо від оплати споживачами наданих їм житлово-комунальних послуг.

Враховуючи викладені обставини та фінансовий стан відповідача (неможливість розрахунку з позивачем одним платежем), з метою запобігання можливого зупинення надання відповідачем житлово-комунальних послуг, відповідач просить суд розстрочити сплату боргу згідно з поданим до суду графіком до 31.12.2017.

Таким чином, беручи до уваги викладене вище, суд вирішив частково задовольнити заяву відповідача про розстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 09.12.2015 у справі № 910/25102/15 та розстрочити виконання вказаного судового акту на 9 місяців.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ - СЕРВІС" (03037, м. Київ, просп. Червонозоряний, буд. 4-А; ідентифікаційний код 35076047, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" (01001, м. Київ, пл. І. Франка, буд. 5; ідентифікаційний код 00131305, на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 01 в ГУ по м. Києву та Київській обл. публічного акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ", МФО 322669) основну заборгованість в сумі 586.436 (п'ятсот вісімдесят шість тисяч чотириста тридцять шість) грн. 20 коп.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ - СЕРВІС" (03037, м. Київ, просп. Червонозоряний, буд. 4-А; ідентифікаційний код 35076047, з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь публічного акціонерного товариства "КИЇВЕНЕРГО" (01001, м. Київ, пл. І. Франка, буд. 5; ідентифікаційний код 00131305, на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання № 1 в ГУ по м. Києву та Київській обл. публічного акціонерного товариства "ДЕРЖАВНИЙ ОЩАДНИЙ БАНК УКРАЇНИ", МФО 322669) 3 % річних в сумі 24.334 (двадцять чотири тисячі триста тридцять чотири) грн 29 коп.; інфляційні втрати в розмірі 266.440 (двісті шістдесят шість тисяч чотириста сорок) грн. 38 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 13.158 (тринадцять тисяч сто п'ятдесят вісім) грн 16 коп.

4. Розстрочити виконання рішення господарського суду міста Києва від 09.12.2015 у справі № 910/25102/15 виходячи з наступного графіку:

№Гранична дата сплати платежуСума платежу
1.18.01.201698.929,89
2.18.02.201698.929,89
3.18.03.201698.929,89
4.18.04.201698.929,89
5.18.05.201698.929,89
6.18.06.201698.929,89
7.18.07.201698.929,89
8.18.08.201698.929,89
9.18.09.201698.929,91
Всього890.369,03

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 17 грудня 2015 року

Суддя С.В. Балац