ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" грудня 2015 р.Справа № 916/2031/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів Колоколова С.І., Ліпчанської Н.В.;

при секретарі судового засідання Саломатовій К.А.;

за участю представників сторін:

від позивача - не зявився;

від відповідача не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу Військової академії, м. Одеса

на рішення господарського суду Одеської області від 18.06.2015 року

у справі № 916/2031/15

за позовом Військової академії, м. Одеса

до Громадської організації „Одеська обласна федерація словянських прикладних бойових мистецтв, м. Одеса

про стягнення 71 711,20 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 18.06.2015 року у задоволенні позовних вимог Військової академії, м. Одеса до Громадської організації „Одеська обласна федерація словянських прикладних бойових мистецтв, м. Одеса про стягнення 71 711,20 грн. було відмовлено.

Мотивуючи дане рішення, місцевий господарський суд вказав, що проаналізувавши текс Угоди в цілому, дійшов висновку про те, що нею не передбачено обовязку відповідача сплачувати грошові кошти в якості відшкодування вартості комунальних послуг. Посилання позивача на п. 2.1. Угоди, суд першої інстанції вважає безпідставними, оскільки відшкодування вартості комунальних послуг не є збитками в розуміння ст.22 Цивільного кодексу України, оскільки в діях відповідача відсутня протиправна поведінка або порушення договірних умов.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Військова академія звернулась із апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Скаржник вважає, що судом першої інстанції не в повному обсязі зясовано обставини, що мають значення для справи та посилається на пункт 2.1. Угоди, підписаної сторонами по даній справі, згідно якого сторони наділені правом вимагати від винної сторони відшкодування збитків, а на відповідача покладено обовязок по підтриманню спортивного залу в належному стані.

16.12.2015 року через відділ діловодства суду від Військової академії надійшло клопотання про проведення розгляду справи без участі їх представника.

Представники сторін в судове засідання не зявились, про час, дату та місце його проведення повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення. За таких обставин, судова колегія вважає можливим задовольнити клопотання представника Військової академії та розглянути справу за наявними в ній матеріалами.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.02.2011 року між Громадською організацію „Одеська обласна федерація словянських прикладних бойових мистецтв, Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеса (Балансоутримувач будівель) та Військовим інститутом Одеського національного політехнічного університету (Користувач будівель) укладено угоду про співпрацю.

Згідно п.1.1. Угоди сторони зобовязуються шляхом обєднання зусиль співпрацювати по наступним питанням:

- організовувати та проводити навчально-тренувальні заняття та спортивні змагання, що відповідають цілям і задачам діяльності сторін, які не суперечать чинному законодавству України і сприяють виконання завдань Національної доктрини розвитку фізичної культури та спорту;

- здійснювати навчання словянських бойових мистецтв молоді, в тому числі військовослужбовців сторін та їх сімей;

- пропагувати та розповсюджувати серед молоді здоровий спосіб життя, потребу в регулярних заняттях фізичною культурою та спортом;

- сприяння відродженню словянських бойових мистецтв;

- формувати патріотизм серед різних верств населення;

- підтримувати в належному стані та удосконалювати навчально-спортивну базу Сторони 3;

- удосконалювати систему фізичного виховання.

Згідно пункту 2.1. Угоди Громадська організація „Одеська обласна федерація словянських прикладних бойових мистецтв зобовязана: спільно використовувати виділене приміщення за призначенням для досягнення цілей, зазначених у п.1.1. даної Угоди; спільно організовувати та проводити безкоштовні навчально-тренувальні заняття та змагання; забезпечити дотримання мір безпеки під час тренувань та змагань; здійснювати всі необхідні заходи по підтриманню обєкту в належному стані; дотримуватись правил на норм санітарного стану, після закінчення занять, при необхідності організувати прибирання обєкту; своєчасно проводити обслуговування обєкту власними силами та коштами; не вносити на територію військового містечка № 16 по вул. Фонтанська дорога, 4 у місті Одесі алкогольні напої, токсичні, вибухові, радіоактивні, легкоспалахуючи та інші заборонені матеріали та речовини; дотримуватись правил пожежної безпеки; не допускати учасників тренувань, змагань та обслуговуючий персонал сторони 1 на інші обєкти сторони 3, використання яких не передбачено даною угоди.

Сторона 3 має прав: вимагати від винної сторони збитків; спільно здійснювати керівництво спільною діяльністю; безкоштовно користуватися матеріальною базою сторони 1 в межах даної угоди.

В пункті 2.3. Угоди зазначено, що ведення спільної діяльності, передбаченою даною Угодою здійснюється виключно на безоплатній основі.

Згідно п.п. 5.1., 5.2. Угоди, сторони зобовязуються утримуватися від дії, що можуть заподіяти одна одній економічну чи іншу шкоду. Матеріальні та фінансові витрати, повязані із забезпеченням співпраці та взаємодії сторін здійснюється за рахунок ініціативної сторони відповідно та в межах чинного законодавства України.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 23.03.2011 року № 286 „Про реорганізацію Військового інституту Одеського національного політехнічного університету у Військову академію (м. Одеса) та спільного наказу Міністерства оборони України та Міністерства освіти і науки, молоді та спорту України від 19.04.2011 року № 211/353 Військовий інститут Одеського національного політехнічного університету було реорганізовано у Військову академію (м. Одеса) шляхом виділення його із складу Одеського національного політехнічного університету.

Додатковою угодою від 08.11.2011 року №1 до Угоди про співпрацю від 08.02.2011 року Сторону 3 змінено на Військову академію (м. Одеса).

Як зазначає Військова академія (м. Одеса), згідно звіту про результати внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансової господарської діяльності Військової академії (м. Одеса) за період з 01.03.2012 року по 14.04.2014 року, проведеного Південним територіальним управлінням внутрішнього аудиту та фінансового контролю, встановлено, що Громадською організацією „Одеська обласна федерація слов'янських прикладних бойових мистецтв протягом 2011-2014 років використовувалась будівля спортзалу № 75, але не здійснювались платежі на відшкодування спожитих комунальних послуг.

У зв'язку з відсутністю приладів обліку Військовою академією було проведено розрахунок нормативної спожитої кількості комунальних послуг за електроенергію та водопостачання по використанню будівлі спортзалу за період з 01.02.2011 року по 01.06.2014 року, відповідно до якого загальна сума нормативної спожитої кількості комунальних послуг за вищезазначений період склала 71 711,20 грн.

26.01.2015 року Військова академія направила Громадській організації „Одеська обласна федерація словянських прикладних бойових мистецтв претензію, в якій просила перерахувати кошти на її користь в рахунок погашення заборгованості за спожиті комунальні послуги в розмірі 71 711,20 грн.

16.03.2015 року Громадська організація „Одеська обласна федерація словянських прикладних бойових мистецтв направила відповідь Військовій академії, в якій зазначила, що умовами Угоди не передбачено фінансових зобовязань сторін щодо порядку нарахування і сплати коштів за комунальні послуги, а отже організація не може бути боржником.

Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського Кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно статтей 627, 628, 629 Цивільного кодексу України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обовязковим для виконання сторонами.

В частині 2 статті 67 Господарського кодексу України зазначено, що підприємства вільні у виборі предмета договору, визначенні зобов'язань, інших умов господарських взаємовідносин, що не суперечать законодавству України.

Колегія суддів не погоджується із посилання апелянта, як на підставу позову, на пункт 2.1. Угоди, згідно якого сторони наділені правом вимагати від винної сторони відшкодування збитків, а на відповідача покладено обовязок по підтриманню спортивного залу в належному стані, з огляду на наступне.

Згідно ст. 225 Господарського кодексу України до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються: вартість втраченого, пошкодженого або знищеного майна, визначена відповідно до вимог законодавства; додаткові витрати (штрафні санкції, сплачені іншим суб'єктам, вартість додаткових робіт, додатково витрачених матеріалів тощо), понесені стороною, яка зазнала збитків внаслідок порушення зобов'язання другою стороною; неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною; матеріальна компенсація моральної шкоди у випадках, передбачених законом.

Відшкодування збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності і для застосування такої міри відповідальності необхідна наявність всіх елементів складу правопорушення, а саме: протиправної поведінки, дії чи бездіяльності особи; шкідливого результату такої поведінки (збитків), наявності та розміру понесених збитків; причинного звязку між протиправною поведінкою та збитками; вини особи, яка заподіяла шкоду. У разі відсутності хоча б одного з елементів відповідальність у вигляду відшкодування збитків не наступає.

Згідно ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ч. 2 ст. 224 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

За таких обставин, судова колегія прийшла до висновку, що не можна вважати збитками кошти в сумі 71 711,20 грн., які на думку скаржника підлягають стягненню на його користь з Громадської організації. Крім того, за умовами Угоди, укладеної між сторонами, Громадська організація не брала на себе жодних фінансових зобовязань, а отже сплата будь-яких коштів за комунальні послуги неможлива.

Позивачем ані суду першої інстанції, ані суду апеляційної інстанції не надано належних та допустимих доказів укладення між сторонами у справі будь-яких договорів про надання послуг з опалення, постачання електроенергії, водопостачання та водовідведення.

Також потрібно зазначити, що звіт про результати внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансової господарської діяльності Військової академії (м. Одеса) за період з 01.03.2012 року по 14.04.2014 року, яким встановлено, що Громадською організацією „Одеська обласна федерація слов'янських прикладних бойових мистецтв протягом 2011-2014 років використовувалась будівля спортзалу № 75, але не здійснювались платежі на відшкодування спожитих комунальних послуг, не впливає на умови Угоди та не може їх змінювати.

За своєю правовою природою звіт про результати внутрішнього фінансового аудиту та аудиту відповідності фінансової господарської діяльності не має обов'язкового характеру та не може бути предметом судового спору, оскільки є документом, що фіксує факт проведення фінансового аудиту та його результати.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що посилання позивача на п.2.1. Угоди є безпідставними, оскільки відшкодування вартості комунальних послуг не є збитками.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Військової академії, м. Одеса задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду Одеської області від 18.06.2015 року по даній справі залишається без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 49; 99; 101-105; Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової академії, м. Одеса на рішення господарського суду Одеської області від 18.06.2015 року у справі № 916/2031/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 18.06.2015 року у справі № 916/2031/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: С.І. Колоколов

ОСОБА_1