ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2015 р. Справа № 925/1584/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон», м. Миколаїв, проспект Г.Сталінграду, 113/1

до публічного акціонерного товариства «Птахофабрика «Перше травня», Черкаська область, Черкаський район, с. Хутори, вул. Центральна, 2

про стягнення 7 406,62 грн. заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: ОСОБА_2 за довіреністю,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до публічного акціонерного товариства «Птахофабрика «Перше травня» про стягнення заборгованості за продані запасні частини до техніки згідно договору купівлі-продажу ЧООО16 від 10.09.2014р. в розмірі 7 406,62 грн., в тому числі:

3660,84 грн. основного боргу, 1464,00 грн. пені, 549,13 грн. штрафу, 87,89 грн. 3% річних, 1644,76 грн. інфляційних, та відшкодування судових витрат.

Суду подано заяву про зменшення позовних вимог (а.с. 81-82). Позивач просить стягнути 5378,68 грн. боргу, в тому числі:

2358,90 грн. основного боргу, 1161,75 грн. пені, 723,01 грн. штрафу, 72,42 грн. 3% річних, 1062,60 грн. інфляційних збитків.

Заяву прийнято судом до розгляду на підставі приписів ст. 22 ГПК України.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити.

Відповідач подав письмовий відзив на позов. Вимоги заперечує. Представник відповідача заперечення підтримав та вказав, що розрахунок проведено. У позивача не настав строк вимоги платежу. Просить в позові відмовити з мотивів безпідставності вимоги.

Інших доказів не подано. Сторони не заявили клопотань про витребування додаткових доказів чи документів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, судом встановлені та перевірені доказами такі взаємовідносини сторін та обставини.

10.09.2014р. між товариством з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон» (Продавець Позивач по справі), та публічним акціонерним товариством «Птахофабрика «Перше Травня» (Покупець Відповідач по справі), було укладено договір купівлі-продажу №Ч00016 (далі Договір), за умовами якого Продавець зобов'язується передавати у власність Покупця на умовах договору запчастини (надалі товар), а Покупець зобов'язується прийняти цей товар і сплатити за нього певну грошову суму за умовами Договору. Поставка товару здійснюється окремими партіями згідно видаткових (товарно-транспортних) накладних (п.п. 1.1 - 1.3 Договору).

Відповідно до п. 8.1 Договору даний договір набирає чинності з моменту підписання сторонами і діє до 31.12.2014р.

Відповідно до п. 2.1 Договору ціна договору складається з вартості товару, поставленого Постачальником протягом строку дії Договору, але не може перевищувати 10000 грн.

Відповідно до п. 3.1.1 Договору поставка товару здійснюється на умовах склад м. Черкаси - згідно правил INKOTERMS в редакції 2010 року (місце призначення зазначене у Заявці до Договору - склад, магазин або інша торгівельна точка Покупця).

Відповідно до п. 2.3 Договору оплата за товар здійснюється протягом 10 календарних днів з моменту підписання сторонами Акту приймання передачі та/або видаткової накладної відповідно до п. 4.1 договору.

Відповідно до п. 2.4 Договору розрахунки здійснюються в готівковому або безготівковому виді.

На виконання умов Договору Постачальник, здійснив поставку товару Покупцю на загальну суму 9862,88 грн. в період з 19.09.2014р. по 28.11.2014р., що підтверджується видатковими накладними (а.с. 53-61):

від 19.09.2014р. № Ч-158324 на суму 2461,20 грн.;

від 16.10.2014р. № Ч-178868 на суму 2461,20 грн.;

від 16.10.2014р. № Ч-158324 на суму 46,80 грн.;

від 21.10.2014р. № Ч-181964 на суму 90,74 грн.;

від 28.10.2014р. № Ч-187289 на суму 79,56 грн.;

від 04.11.2014р. № Ч-191872 на суму 1026,28 грн.;

від 10.11.2014р. № Ч-196555 на суму 36,26 грн.;

від 10.11.2014р. № Ч-196559 на суму 2460,24 грн.;

від 28.11.2014р. № Ч-207771 на суму 1200,60 грн.;

та рахунками на оплату по замовленню:

№188031 від 10.09.2014р. на суму 2461,20 грн.;

№204475 від 25.09.2014р. на суму 2461,20 грн.;

№214666 від 06.10.2014р. на суму 515,38 грн.;

№227578 від 02.10.2014р. на суму 90,74 грн.;

№235339 від 28.10.2014р. на суму 79,56 грн.;

№241032 від 04.11.2014р. на суму 1026,28 грн.;

№246895 від 10.11.2014р. на суму 36,26 грн.;

№246898 від 10.11.2014р. на суму 2460,24 грн.;

№261325 від 28.11.2014р. на суму 1200,60 грн.

Покупець здійснив часткову оплату товару на суму 7503,98 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень (а.с. 108-111):

від 19.09.2014р. на суму 2461,20 грн.;

від 20.10.2014р. на суму 90,74 грн.;

від 07.11.2014р. на суму 2461,20 грн.;

від 25.11.2014р. на суму 2490,84 грн.;

Станом на 08.12.2014р. Покупець заборгував за поставлений товар Постачальнику 2358,90 грн. з ПДВ (9862,88 грн. - 7503,98 грн.), що є предметом спору (а.с. 81 зворот).

Невиконання Покупцем взятих на себе зобовязань стало підставою для звернення Постачальника до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості та штрафних санкцій.

Відповідач вимоги заперечив та вказує на погашення боргу, додаючи докази (а.с. 62-65). Суд враховує заяву позивача про зменшення позовних вимог з урахуванням заперечень відповідача. Доказів погашення однорідних вимог сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представників сторін, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до повного задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має грунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є субєктами господарювання та самостійними юридичними особами, що підтверджено витягом з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатної купівлі-продажу товару промислово-технічного призначення на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ положення ст. 93 ЦК України.

За правовою природою договір купівлі-продажу від 10.09.2014р. №Ч00016 є договором купівлі-продажу товару.

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 ЦК України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати розрахунок, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Поставка є різновидом відносин купівлі-продажу.

Згідно ч.1 ст. 173 ГК України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Згідно ч. 1 ст. 174 ГК України господарські зобовязання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір купівлі-продажу від 10.09.2014р. №Ч00016 не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку.

Згідно п. 1.3 Договору поставка товару здійснюється окремими партіями, згідно актів приймання-передачі або видаткових накладних.

Позивач в період з 19.09.2014р. по 28.11.2014р. здійснив поставку, а Відповідач прийняв товар запчастини та технічні рідини на загальну суму 9862,88 грн., що підтверджується видатковими накладними, рахунками на оплату, податковими накладними на господарські операції та не оспорюється сторонами. Претензій щодо кількості, якості та асортименту отриманої продукції не заявлено.

Відповідачем було оплачено товар на суму 7503,98 грн.

Факт наявності заборгованості підтверджується Договором, видатковими накладними, рахунками на оплату, податковими накладними. Суд враховує, що на момент прийняття рішення жодних первинних та належних доказів належного та повного розрахунку за отримані запчастини та технічні рідини, в розумінні вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України - відповідач суду не подав.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено строк сплати за отриманий товар, який визначений п. 2.3 Договору розрахунок за товар здійснюється Покупцем в строк, що складає не більше 10 календарних днів з моменту підписання акту приймання-передачі чи/або видаткової накладної (розділ 2 Договору).

Суд враховує відсутність претензій відповідача стосовно неналежної поставки, недопоставки товару чи іншого невиконання умов спірного договору.

Суд також враховує, що Відповідач свої зобовязання в частині належної та повної оплати за вже отриманий товар належним чином не виконав сплатив лише 7503,98 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Частиною першою ст. 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару, тому суд вважає обґрунтованим та доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача суми заборгованості за поставлений товар у розмірі 2358,90 грн. позов в цій частині підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п.п. 5.1-5.2 Договору при простроченні строків виконання будь-яких грошових зобов'язань за Договором, Покупець зобов'язується сплатити Постачальнику суму боргу з урахуванням пені, що нарахована за весь час прострочення виконання зобов'язань, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, та штрафу 15% від вартості неоплаченого товару.

Відповідачем не були дотримані строки оплати за поставлений товар згідно Договору, що є підставою для застосування пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, 15% штрафу, а також Відповідач повинен сплатити кошти з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення боргу за грошовим зобовязанням.

У відповідності до п. 5.2 Договору та положень ст.ст. 546, 549-552 ЦК України позивач нараховує відповідачу:

1161,75 грн. пені, 723,01 грн. штрафу за несвоєчасне погашення боргу згідно договору з врахуванням періодів прострочення, часткової сплати та розміру облікової ставки НБУ за спірний період.

Вимоги обґрунтовані. Розрахунок санкцій перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга:Еліт Закон» з урахуванням строку прострочення оплати партії поставки, облікової ставки НБУ за період прострочення. Розрахунок вимоги виконано вірно. 1161,75 грн. пені, 723,01 грн. штрафу за несвоєчасне погашення боргу згідно договору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

На підставі наявного грошового зобовязання Позивачем нараховано Відповідачу:

- 72,42 грн. - 3% річних та 1062,60 грн. інфляційних, які просить стягнути з відповідача. Розрахунок перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга-Закон». Розрахунок виконано вірно. Стягненню підлягає 72,42 грн. - 3% річних та 1062,60 грн. інфляційних згідно договору на користь позивача.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату боргу - має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості погашення боргу.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обовязок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого субєктивного права.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на Відповідача повністю та стягнути на користь Позивача 1218 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства «Птахофабрика «Перше Травня», Черкаська область, Черкаський район, с. Хутори, вул. Центральна, 2, ідентифікаційний код 00851426, номер рахунку в банку невідомий

на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Дон», м. Миколаїв, проспект Героїв Сталінграду, 113/1, ідентифікаційний код 31764816, номер рахунку в банку невідомий

2358,90 грн. основного боргу, 1161,75 грн. пені, 723,01 грн. штрафу, 72,42 грн. - 3% річних, 1062,60 грн. інфляційних та 1218,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 16.12.2015р.

Суддя Г.М. Скиба