донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

09.12.2015 справа №905/9/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого:ОСОБА_1
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю представників сторін:
від позивача:ОСОБА_4 за довіреністю № 2 від 01.12.15,
від відповідача:не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Торг", м. Донецьк,

на рішення господарського суду Донецької області

від13.08.2015 (повний текст підписано 14.08.15)

по справі№ 905/9/15

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Торг", м. Донецьк,
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Донукрторг", м. Маріуполь Донецької області,
простягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних 395 600, 02 грн

В С Т А Н О В И В:

Господарський суд Донецької області (суддя Левшина Я. О) рішенням від 13.08.15 відмовив у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Торг", м. Донецьк (далі ТОВ "Лідер Торг", позивач), про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донукрторг", м. Маріуполь Донецької області (далі ТОВ "Донукрторг", відповідач) основного боргу в сумі 379 729, 18 грн., інфляційних нарахувань в сумі 14 574, 48 грн., 3% річних в сумі 1 296, 36 грн.

В обґрунтування рішення суд послався на відсутність заборгованості за товар, поставлений за договором купівлі-продажу.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ТОВ "Лідер Торг" звернулось до суду з апеляційною скаргою, в якій рішення господарського суду Донецької області від 13.08.15 у справі № 905/9/15 просить скасувати, позовні вимоги - задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на неправильне застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, заявник посилається на те, що судом безпідставно не прийнято до уваги акт звірки розрахунків та докази поставки товару відповідно до договору купівлі-продажу № 2003 від 01.11.14.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав, представника в судове засідання не направив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи апеляційної скарги.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Як свідчать матеріали справи, ТОВ "Лідер Торг" звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 379 729, 18 грн., 3% річних в сумі 1 101, 78 грн. та інфляційних втрат в сумі 15 030, 13 грн. (з урахуванням заяви від 13.08.15).

В обґрунтування своїх вимог позивач послався на укладений між сторонами договір купівлі-продажу на умовах оплати з відстроченням платежу № 2003 від 01.11.14, специфікації, акт звірки розрахунків та докази виконання договору (видаткові накладні, податкові накладні).

Відповідно до умов Договору № 2003 від 01.11.14 продавець (позивач) поставляє та передає у власність покупця (відповідача), а покупець приймає та оплачує товар на умовах та в порядку, визначеному Договором, відповідно замовленню на поставку, товаросупровідним документам. Асортимент та ціни на товар визначаються Специфікацією, яка є невід`ємною частиною договору.

Оплата здійснюється за кожну товарну накладну та переданий товар не пізніше 40 календарних днів від передання такої партії товару (п. 6.1.4).

Відповідно до п.п. 9.1, 9.2 Договір набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.14, якщо жодна із сторін письмово не заявить іншій стороні про припинення дії Договору не менш ніж за 30 календарних днів до запланованої дати припинення його дії, Договір вважається пролонгованим на кожний наступний календарний рік на таких самих умовах.

За період з 15.11.14 по 27.01.15 позивач поставив товар на загальну суму 818 274, 53 грн., що підтверджується видатковими накладними; відповідач частину товару повернув на суму 270 047, 74 грн., що також підтверджується відповідними накладними.

Крім того, відповідач оплатив частину отриманого товару на загальну суму 137 000, 00 грн. відповідно до банківських виписок та за поясненнями позивача сторони провели взаємозалік на суму 30 933, 42 грн., тому позивач заявив вимогу про стягнення решти боргу в сумі 379 729, 18 грн.

Встановивши зазначені обставини, господарський суд першої інстанції, посилаючись на вимоги ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 № 88, дійшов висновку, що у разі здійснення поставки за договором в накладних має міститись обовязкове посилання на договір, на підставі якого здійснюється постачання товару, а оскільки в частині видаткових накладних таке посилання відсутнє, вони не є належними доказами виконання позивачем своїх зобовязань за Договором.

Суд не прийняв до уваги довідку позивача про відсутність між сторонами інших договорів, оскільки неможливо виключити наявність чи відсутність позадоговірних відносин сторін, а також складений сторонами акт звірки взаємних розрахунків станом на 28.02.15, з мотивів, що він не є первинним документом бухгалтерського обліку та не містить посилань на договір № 2003 від 01.11.14.

На підставі викладеного, суд визнав доведеним поставку товару за Договором на загальну суму 151 251, 77 грн., та, враховуючи часткову оплату відповідачем отриманого товару, зробив висновок пор відсутність заборгованості, тому у задоволенні позовних вимог відмовив.

Колегія суддів апеляційної інстанції з таким висновком господарського суду Донецької області погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово (ст. 32 Господарського процесуального кодексу України).

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ст. 34 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Матеріали справи містять податкові накладні, видані продавцем ТОВ "Лідер Торг" відповідно до Податкового кодексу України ( а. с. 4-101 т. 2 , а. с. 1-36 т. 3, а.с. 82-110 т. 4).

Судом першої інстанції зазначеним доказам оцінки не надано.

Втім, в усіх зазначених податкових накладних міститься посилання на Договір № 2003 від 01.11.14, в тому числі стосовно товару, поставленого за видатковими накладними, в яких Договір не зазначений.

Як свідчать надані позивачем на вимогу апеляційної інстанції докази, продавцем зроблено відповідне коригування сум податку на додану вартість до податкових декларацій з податку на додану вартість (Д 1) за листопад-грудень 2014 та січень-лютий 2015 у звязку з частковим поверненням покупцем (ТОВ "Донукрторг") товару, та за повідомленням Маріупольської обєднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області за зазначений податковий період розбіжностей даних щодо завищення податкового кредиту або заниження податкових зобовязань позивача та відповідача не встановлено, що доводить про відповідне врахування ТОВ "Донукрторг" у податковому обліку отриманих від ТОВ "Лідер Торг" податкових накладних, отриманих від позивача.

Зазначене свідчить про відсутність заперечень покупця (ТОВ "Донукрторг"), що підставою отримання від позивача товару є Договір № 2003 від 01.11.14.

Колегія суддів також враховує відсутність в матеріалах справи заперечень або спростування відповідачем отримання товару поза межами Договору № 2003, або доказів наявності інших договорів між сторонами як укладених у формі єдиного документа, так і у спрощений спосіб, передбачений ст. 181 Господарського кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Статтею 1 зазначеного Закону визначено, що первинним є документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Крім того, первинні повинні мати такі обовязкові реквізити як назва документа (форми); дата і місце складання; назва підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, висновок господарського суду, що відсутність у видаткових накладних посилань на Договір № 2003 від 01.11.14, не дає можливості прийняти їх як належні докази виконання позивачем зобовязань за договором (поставки товару), є таким, що не ґрунтується на вимогах Закону.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що наявні в матеріалах справи докази, в своїй сукупності підтверджують доводи позивача щодо виконання умов Договору купівлі-продажу № 2003 від 01.11.14, передачі відповідачу товару за видатковими накладними на загальну суму 818 274, 53 грн. та наявність основного боргу в сумі 379 729, 18 грн. з врахуванням вартості поверненого відповідачем товару та часткової оплати.

Відповідачем наявність заборгованості за договором не спростована.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позивач обгрунтовано нарахував інфляційцні втрати в сумі 15 030, 13 грн. за період з лютого 2015 по березень 2015 року, та 1 101, 78 грн. 3 % річних за період з січня 2015 по березень 2015 року.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що позовні вимоги ТОВ "Лідер Торг" є обгрунтованими, тому рішення господарського суду Донецької області від 13.08.2015 підлягає скасуванню.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Торг", м. Донецьк, задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 13.08.2015 у справі № 905/9/15 скасувати.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Торг", м. Донецьк, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Донукрторг", м. Маріуполь Донецької області, задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донукрторг" (87516, м. Маріуполь, Донецька обл., пр. Перемоги, буд. 36/23, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Торг" (83112, м. Донецьк, вул. Вані Дреля, буд. 1, ) 379 729, 18 грн. основного боргу, 15 030, 13 грн. інфляційних втрат, 1 101, 78грн. 3% річних, витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви 7 912, 00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Донукрторг" (87516, м. Маріуполь, Донецька обл., пр. Перемоги, буд. 36/23, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер Торг" ((83112, м. Донецьк, вул. Вані Дреля, буд. 1, ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 8 703, 20 грн.

Суду першої інстанції видати відповідні накази.

Справу № 905/9/15 повернути до господарського суду Донецької області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий Т.М. Колядко

Судді: В.М. Татенко

ОСОБА_3

Надруковано: 5 прим.

1. позивачу

2. відповідачу

3 у справу

4 ДАГС