ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.12.2015 р. Справа № 917/2305/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Штрубе Україна ГмбХ", 02098, м. Київ. вул. Ю. Шумського, 1, оф. 115

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія Докучаєвські чорноземи", 39500, Полтавська область, Карлівський район, м. Карлівка, вул. Котовського, 1А

про стягнення 174 774,84 грн.

Суддя Ціленко В. А.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1

від відповідача: не з'явився

Суть спору: Стягується 52 528,00 грн. основного боргу, 24 544,76 грн. пені за порушення грошових зобов'язань, 40 761,73 грн. інфляційних витрат та 56 940,35 грн. відсотків за неправомірне користування чужими коштами.

Відповідач відзив на позов не надав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив. Так як вказані обставини не перешкоджають вирішенню спору по суті справу розглянуто за наявними матеріалами, у порядку ст. 76 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

Відповідно до договору поставки № К/2012/ИД/102 від 17.02.2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Штрубе Україна ГмбХ", м. Київ зобов'язалося передати насіння певних сортів кукурудзи для сільськогосподарського виробництва, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія Докучаєвські чорноземи", м. Карлівка прийняти та сплатити його вартість в обумовлені строки.

Позивач, посилаючись на неналежне виконання договірних зобов'язань, просить суд стягнути з боржника залишок боргу в сумі 52 528 грн. та додаткові нарахування, у примусовому порядку.

При прийнятті рішення судом враховано наступне.

Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються договором купівлі-продажу, відповідно до якого одна сторона передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, так як одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

На виконання договору № К/2012/ИД/102 від 17.02.2012 року Товариством з обмеженою відповідальністю "Штрубе Україна ГмбХ" передано насіння кукурудзи Зунергі СУМ 2017, ФС 839, ФС 841, на загальну суму 75 040,00 грн., що підтверджується специфікацією № 1 від 17.02.2015 року до договору, видатковою накладною № РН-0000131 від 10.04.2012 року, довіреністю № 1010 від 10.04.2012 року. Відповідно до п. 4 договору та специфікації до нього оплата зернових здійснюється до 01 листопада 2012 року. Фактично зобов'язання по сплаті виконані Товариством з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія Докучаєвські чорноземи", м. Карлівка частково в сумі 22 512,00 грн. З урахуванням викладених обставин слід вважати, що сума основної заборгованості, в розмірі 52 528,00 грн., є доведеною належними доказами та такою, що підлягає стягненню з боржника.

Статтею 625 Цивільного кодексу України України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, тому позовні вимоги в частині стягнення 40 761,73 грн. також є правомірними.

Відповідно до ч. 2 ст. 546 Цивільного кодексу України договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання, ніж неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток. Частиною 3 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Так як пунктом 8.3.2 договору сторони обумовили, що за порушення грошових зобов'язань по сплаті ціни товару, відповідач має сплатити відсотки за неправомірне користування чужими коштами у розмірі 36% річних від суми боргу, позов щодо стягнення 59 940,35 грн. відсотків за неправомірне користування чужими коштами є обґрунтованим.

Частиною 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, статтями 1, 3 Закону України Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Пунктом 8.3.1.,8.5. договору № К/2012/ИД/102 від 17.02.2012 року передбачено, що за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті ціни товару покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день, на весь строк прострочення. Враховуючи вищевикладене позов в частині стягнення 24 544,76 грн. пені за порушення грошових зобов'язань також підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія Докучаєвські чорноземи" (39500, Полтавська область, Карлівський район, м. Карлівка, вул. Котовського, 1А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Штрубе Україна ГмбХ" (02098, м. Київ. вул. Ю. Шумського, 1, оф. 115, ) 52528,00 грн. основного боргу, 24544,76 грн. пені, 40761,73 грн. інфляційних витрат, 56940,35 грн. 3 % відсотків за неправомірне користування чужими коштами є обґрунтованим та 2621,63 грн. судового збору.

Повне рішення складено 10.12.2015 року.

Суддя Ціленко В. А.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України та може бути

оскаржене в порядку, визначеному ст. 93 ГПК України.