РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2015Справа №910/26714/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю дослідно-виробничого малого підприємства "Пласт"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер-Карго"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Українець Ю.І. - за довіреністю від 24.11.2015р.;

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 25 листопада 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

В жовтні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю дослідно-виробничого малого підприємства "Пласт" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер-Карго" (відповідач) про стягнення 52 330,00 грн. попередньої оплати та 12 466,00 грн. штрафу .

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням умов Договору поставки № 14/05 від 14.05.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 14.10.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/26714/15. Розгляд справи призначено на 09.11.2015р.

05.11.2015р. через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду.

Судове засідання, призначене на 09.11.2015р., не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Цюкало Ю.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2015р. призначено розгляд справи у судовому засіданні на 25.11.2015р.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

14.05.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лідер-Карго» (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю дослідно-виробниче мале підприємство «Пласт» (разом - сторони) укладено Договір поставки № 14/05 (надалі - Договір або Договір поставки, належним чином завірена копія договору в матеріалах справи), відповідно до п. 1.1. якого постачальник зобов'язується протягом дії договору передати у власність покупця товар - бурове обладнання в асортименті (згідно додатку № 1), а покупець зобов'язується прийняти та оплатити його, на умовах, установлених договором.

Згідно з п. 1 розділу Договору загальна сума договору становить 62 330,00 грн.

Відповідно до п. 3.1. Договору строк поставки товару покупцю становить 90 календарних днів з моменту оплати.

Пунктом 5.1. Договору сторони погодили, що покупець сплачує 100% від загальної суми договору, в 62 330,00 грн. впродовж 2 банківських днів з дня підписання договору. Постачальник впродовж 5 банківських днів після отримання оплати від покупця надає письмове підтвердження (банківську виписку) покупцеві про стовідсоткове перерахування грошових коштів зарубіжному виробнику товару.

Відповідно до п. 6.6. Договору в випадку затримки передачі товару згідно п. 3.1. договору, в термін більше 10 календарних днів, товар вважається непоставленим. Постачальник зобов'язаний впродовж 2 банківських днів повернути перераховані кошти на розрахунковий рахунок покупця.

Згідно з п. 6.7. Договору поставки у разі порушення п. 6.6. договору на вимогу покупця, постачальник сплачує штраф у розмірі 20% від суми договору.

На виконання умов Договору платіжним дорученням № 2131 від 14.05.2015 року позивачем перераховано відповідачу попередню оплату за товар в розмірі 62 330,00 грн.

Проте своїх зобов'язань з поставки товару відповідач не виконав, зворотного суду не довів.

Позивач звернувся до відповідача із претензією, у якій просив повернути суму попередньої оплати в розмірі 62 330,00 грн.

Відповідно до банківської виписки по рахунку 13.08.2015 року відповідач частково повернув позивачу суму попередньої оплати в розмірі 10 000,00 грн.

Позивач стверджує, що відповідачем, як постачальником, допущено неналежне виконання умов Договору поставки № 14/05 від 14.05.2015 року щодо своєчасної постави товару, у зв'язку із чим просить стягнути з останнього 52 330,00 грн. попередньої оплати та 12 466,00 грн. штрафу.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

За ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено відповідачу суму попередньої оплати в розмірі 62 330,00 грн., останній своє зобов'язання з поставки товару за Договором поставки № 14/05 від 14.05.2015 року не виконав, повернув суму попередньої оплати в розмірі 10 000,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Враховуючи викладене, з урахуванням того, що строк поставки товару, відповідно до п. 3.1. Договору настав, проте відповідачем такої поставки не здійснено, у останнього виникло зобов'язання, згідно з п. 6.6. Договору, впродовж 2 банківських днів повернути суму попередньої оплати позивачу в розмірі 52 330,00 грн. (62 330,00 грн. (сума попередньої оплати) - 10 000,00 грн. (повернуто попередньої оплати)), у зв'язку із чим позовна вимога про стягнення зазначеної суми підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Згідно з ч. 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок штрафу наданий позивачем, приймаючи до уваги п. 6.7. Договору, ст. 232 Господарського кодексу України, суд дійшов висновку про обґрунтованість такого розрахунку, у зв'язку із чим, з відповідача підлягає стягненню штраф у розмірі 12 466,00 грн. (20% від суми договору).

Судові витрати, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛІДЕР-КАРГО" (04073, м. Київ, проспект Московський, будинок 6, офіс 906, ідентифікаційний код 39435059) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю дослідно-виробниче мале підприємство "ПЛАСТ" (21032, Вінницька обл., місто Вінниця, вулиця Київська, будинок 51, квартира 20, ідентифікаційний код 13333565), грошові кошти: 52 330,00 грн. (п'ятдесят дві тисячі триста тридцять гривень) попередньої оплати, 12 466,00 грн. (дванадцять тисяч чотириста шістдесят шість гривень) штрафу та 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень) судового збору. Видати наказ.

3. Копію даного рішення направити відповідачу у справі № 910/26714/15.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 27.11.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало