ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

25.11.15р. Справа № 904/2517/15

За позовом Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1

до

Відповідача-1: Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2

Відповідача-2: Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3

про стягнення 375 041,10 грн. за договором поставки

Головуючий колегії - суддя Юзіков С.Г.

Члени колегії - судді: Мельниченко І.Ф., Воронько В.Д.

Представники:

Позивача - ОСОБА_4, дор. № 333 від 16.05.13р., ОСОБА_5, дов. № 284 від 25.05.15р.

Відповідача - 1 - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

Відповідача - 2 - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідачів 375 041,10 грн. за договором поставки, з яких з Відповідача -1: 33,33 грн. забезпечені порукою; з Відповідача -2: 299 966,67 грн. - основного боргу, 30 000,00 грн. - штрафу 10% від суми боргу, 6 041,10 грн. - 3 % річних, 39 000,00 грн. - збитків від інфляції, мотивуючи порушенням Відповідачами договірних зобов'язань у частині оплати. Судовий збір просить покласти на Відповідача-2.

Відповідач -1 відзив на позов не надав.

Відповідач -2 позов заперечує, мотивуючи тим, що товар за спірною накладною №БТ-04007 від 06.05.14р. не отримував, у накладній, на яку посилається Позивач лише погодив та замовив перелік техніки для придбання, а умовами договору сторони визначили порядок передачі та приймання товару за наступними документами: за видатковою накладною про передачу товару, товарно-транспортною накладною, що підтверджує транспортування товару, актами про прийняття товару за кількістю та за якістю. Такі документи Позивач не надав суду.

На відзив Відповідача щодо відсутності товарно-транспортних документів, актів про прийняття товару за кількістю та якістю Позивач пояснив, що згідно з п. 3.1 Договору, поставка товару здійснюється на умовах EXW (склад Постачальника) - м.Дніпропетровськ згідно з правилами Інкотермс-2010. За зазначеними умовами Продавцю необов'язково здійснювати завантаження товару на будь-який транспортний засіб, він також не зобов'язаний виконувати формальності, необхідні для вивезення. А акти про кількість та якість заповнюються тільки у разі виявлення дефектів у ході прийняття товару, згідно з правилами "Інструкції № П-6" та "Інструкції № П-7".

У судовому засіданні, що відбулось 08.06.15р. Відповідач-2 заявив, що спірний договір сторонами фактично укладено не 28.05.13р., а 15.05.14р., видаткову накладну ним підписано з метою уникнення повернення Позивачеві раніше отриманих товарів, у зв'язку зі зміною ціни товару з урахуванням зміни курсу гривні до долару США. Фактичним постачальником товару було ТОВ "Торговий дім ДТЗ", договір же з Позивачем укладався з метою ухилення постачальником товарів від сплати податків. Наведена заява Відповідача -2 внесена у протокол судового засідання від 08.06.15р., на який сторонами зауваження не подавалися.

У зв'язку із заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення (ухилення постачальника товарів від сплати податків), суд провадження у справі зупинив, направив копії матеріали справи до прокуратури Дніпропетровської області (ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 08.05.15р.).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, Позивач оскаржив її у апеляційному порядку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 01.07.15р. ухвалу Господарського суду Дніпропетровської області від 08.06.15р. у справі № 904/2517/15 скасовано, а справу направленню на розгляд господарському суду Дніпропетровської області. Провадження у справі поновлено, справа призначена до розгляду у судовому засіданні.

У судовому засіданні, що відбулось 27.07.15р., у зв'язку зі складністю справи та з метою забезпечення всебічного, повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд призначив колегіальний розгляд справи.

Автоматизованою системою ДСС визначено членів колегії - суддів: Ніколенко М.О., Воронько В.Д.

У зв'язку з відрядженням судді Ніколенко М.О. судове засідання, призначене на 28.09.15р. не відбулося.

Автоматизованою системою ДСС визначено нових членів колегії - суддів: Мельниченко І.Ф., Воронько В.Д.

Розгляд справи відкладався.

25.11.15р. представником Позивача до матеріалів справи додано копію договору суборенди нежитлового приміщення № 1202271/1 від 15.05.12р., за яким Позивач орендує у ТОВ "Торговий дім ДТЗ" нежитлове приміщення площею 200 м2 під склад для зберігання товарів за адресою: Дніпропетровська обл., Дніпропетровський р-н, с. Дороге, вул. Пташина. Строк оренди за цим договором становить 36 місяців з моменту прийняття приміщення за актом приймання-передачі. Акт приймання-передачі у суборенду нежитлового приміщення підписано сторонами 15.05.12р.

Відповідачі явку повноважного представника у судове засідання 25.11.15р. не забезпечили, докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надали.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

28.05.13р. суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_1 (Позивачем) та суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_3 (Відповідачем -2) укладено договір поставки №00280 (далі Договір), за яким Позивач зобов'язався в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, передати у власність Відповідачу Товар, а Відповідач зобов'язався в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі, прийняти та оплатити визначений товар в асортименті, кількості та номенклатурі у відповідності з накладними, які є невід'ємною частиною Договору (п.1.1).

Відповідно до п.2.2 Договору оплата за Товар здійснюється з відстрочкою платежу на 20 банківських днів з моменту поставки Товару за накладною.

Згідно з п. 3.1 Договору поставка Товару здійснюється на умовах EXW (склад Постачальника) - м.Дніпропетровськ згідно з правилами Інкотермс-2010. Обов'язок постачальника по поставці Товару вважається виконаним у момент передачі партії Товару Покупцю або перевізнику.

Доставка товару, згідно з п. 3.2 Договору, здійснюється за домовленістю Сторін, транспортом Покупця, транспортом Постачальника або найманим транспортом в кількості на номенклатурі, відповідно до накладних. Доставка товару здійснюється за рахунок Покупця, якщо про інше не буде повідомлено сторін.

Відповідно до п. 3.3 Договору в момент приймання Товару, Покупець здійснює перевірку відповідності кількості та якості (комплектності) Товару за правилами Інструкції № П-6, затвердженою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 15.06.1965р. та Інструкції № П-7, затвердженою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1996р., з урахуванням особливостей, встановлених Договором.

За накладною №БТ-04007 від 06.05.14р. Позивачем Відповідачеві-2 поставлено Товар на загальну суму 812 980,00 грн. За даними Позивача, на момент подачі позову Відповідачем -2 Товар за накладною №БТ-04007 від 06.05.14р. не оплачено, не оплату товару підтвердив і Відповідач -2, при цьому, він заперечує сам факт одержання товару.

Крім того, зобов'язання за вказаним Договором забезпечено договором поруки б/н від 29.05.13р. (далі Договір -2), укладеним Позивачем з поручителем - Суб'єктом підприємницької діяльності - фізичною особою ОСОБА_2 (далі Відповідач-1).

Згідно з п. 2.1 Договору -2 Відповідач -1 відповідає за виконання Відповідачем -2 своїх обов'язків у розмірі, який не повинен перевищувати 100,00 грн., в тому числі за відшкодування Відповідачем -2 збитків та сплату ним неустойки, штрафу, пені передбачених Основним договором.

Листом б/н від 05.11.14р., на вимогу Позивача від 30.10.14р. про сплату коштів за договором поруки, Відповідач -1 повідомив, що на даний момент не має змоги надати будь-яку інформацію через те, що не підтримує ніяких зв'язків з Відповідачем -2 та пропонує безпосередньо звернутися з вимогою до Відповідача-2.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що за прострочення платежу Покупець сплачує Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на день прострочення від суми простроченого платежу за кожен день прострочки до дня погашення заборгованості, а також штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Враховуючи економічну ситуацію у державі, Позивач вважає за необхідне борг з Відповідачів стягнути частково, у розмірі 1/3 частини, зокрема:

- основний борг - 300 000,00 грн.;

- 3% річних - 6 041,10 грн.;

- інфляційні збитки - 39 000,00 грн.;

- штраф 10% від суми боргу (за п. 4.2 Договору) - 30 000,00 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі (ст. 553 ЦК України).

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач -1 не надав суду доказів виконання свого зобов'язання за Договором поруки.

Відповідач-2 не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми, доводи Позивача не спростував.

Заперечення Відповідача-2 судом не приймаються, як не підтверджені належними і допустимими доказами. Дійсно ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (у редакції чинній на дату складання спірної видаткової накладної) передбачено, що первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов'язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Наявність цих же реквізитів передбачено і п. 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. № 88. Однак, відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Оскаржувана Відповідачем видаткова накладна підписана саме Позивачем і Відповідачем -2 без зауважень та застережень, у ній зазначено найменування осіб від імені яких складено документ, назва і дата документу, найменування, кількість і ціна одержаного Відповідачем -2 товару. За таких обставин, не зазначення у видатковій накладній місця її складання не може спростувати саму подію, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства та спростувати здійснення господарської операції. Крім того, Закон не містить положень того, що відсутність такого реквізиту, як місце складання первинного документу, є підставою невизнання факту господарської операції. Недодержання вимог положення щодо зазначення місця складання первинного документу не може спростувати вчинення господарської операції, а може бути підставою для притягнення до відповідальності за порушення порядку ведення бухгалтерського обліку.

Що ж до звернення Відповідача -2 до правоохоронних органів стосовно шахрайських дій Позивача при підписанні видаткової накладної за спірною поставкою, то ці заперечення також не приймаються судом, оскільки відповідно до ст. 35 ГПК України для господарського суду є обов'язковим лише вирок суду в кримінальному провадженні, який набрав законної сили, при розгляді справи про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалений вирок, лише в питаннях, чи мало місце діяння та чи вчинене воно цією особою. Тому, у випадку ухвалення відносно Позивача чи його представників обвинувального вироку суду у зв'язку із вчиненням злочину при виконані обов'язків за спірним Договором, Відповідач -2 не позбавлений права звернутись із заявою про перегляд рішення у даній справі за нововиявленими обставинами у порядку, передбаченому розділом ХІІІ ГПК України.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд визнає їх обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 3 ст. 49 ГПК України судовий збір у справі слід покласти на Відповідачів.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) 33,33 грн. - боргу, забезпеченого порукою, 3 750,41 грн. - судового збору.

Стягнути з Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 (АДРЕСА_3, код НОМЕР_3) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, код НОМЕР_2) 299 966,67 грн. - основного боргу, 30 000,00 грн. - штрафу 10% від суми боргу, 6 041,10 грн. - 3 % річних, 39 000,00 грн. - збитків від інфляції, 3 750,41 грн. - судового збору.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Головуючий колегії С.Г. Юзіков
Суддя І.Ф. Мельниченко

Суддя В.Д. Воронько

Повний текст рішення виготовлено _________________