РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2015Справа №910/22987/15
За позовом Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації

Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Компанія Ді Сі»

Про строкове розірвання договору та виселення

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

від позивача 1, 2, 3: Майданік В.Ю. - за дов.;

від відповідача: Гайдар С.А. - за дов.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивачі звернулись до суду з позовом про дострокове розірвання договірних відносин за договором оренди №2254 від 27.04.2006р., виселення Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Компанія Ді Сі» з орендованого нежитлового приміщення (будівлі) загальною площею 336, 7 кв. м. (офіс - 21, 8 кв. м., магазин непродовольчих товарів - 124, 6 кв. м., цех по пошиву спецодягу 220, 3 кв. м.), за адресою: вул. Вершигори, 7, м. Київ і передачу спірного нежитлового приміщення Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва».

26.10.2015р. відповідач через загальний відділ діловодства суду подав письмові заперечення проти позовної заяви про дострокове розірвання договірних відносин і виселення, відповідно до яких просив суд відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог позивачу.

12.11.2015р. позивач через загальний відділ діловодства суду подав суду Довідку на підтвердження заборгованості відповідача за договором оренди №2254 від 27.04.2006р.

За клопотанням представника позивачів, спір вирішено у більш тривалий строк, ніж встановлено частиною першою ст. 69 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

27 квітня 2006 року між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району міста Києва, правонаступником якого є Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» (надалі - Позивач-3) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Компанія Ді Сі» (надалі - Відповідач) був укладений Договір №2254 оренди нежилого приміщення (надалі - Договір).

Відповідно до умов даного Договору Орендодавець на підставі Розпорядження №701 від 27.04.2006р. Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації передав, а Відповідач прийняв в строкове платне користування нежиле приміщення (будівлю), далі - об'єкт оренди, за адресою: м. Київ, вул. Вершигори, буд. 7, для розміщення офісу, магазин непродовольчих товарів та цех по пошиву спецодягу, на 10-ти річний строк до 27.04.2016р.

Передача об'єкта оренди також підтверджується актом прийняття-передачі нежилого приміщення від 27.04.2006р., підписаним між Орендодавцем та Відповідачем.

Судом встановлено, що в червні 2007 року, ні підставі рішення №129 Дніпровської в м. Києві ради, єдиним Орендодавцем по діючим договорам оренди нерухомого майна комунальної власності Дніпровського району м. Києва було визначено Комунальне підприємство «Фінансово-розрахунковий центр «Дніпровський» Дніпровської районної ради.

У квітні 2012 року внаслідок реорганізації в комунальній сфері міста Києва на підставі рішення Київської міської ради від 01.12.2011р. №758/6994, діяльність Комунального підприємства «Фінансово-розрахунковий центр «Дніпровський» Дніпровської районної ради припинилась шляхом приєднання до Комунального підприємства «Керуюча дирекція Дніпровського району міста Києва».

Відповідно до розпоряджень Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (надалі - Позивач-1) №236 від 30.05.2012р., №340 від 06.08.2012р., №335 від 17.06.2013р., Позивач-1 призначив Позивача-3 правонаступником прав та обов'язків за договорами оренди нерухомого майна, орендодавцем по яких було Комунальне підприємство «Фінансово-розрахунковий центр «Дніпровський» Дніпровської районної ради та надав Позивачу-3 право господарського відання по вказаних об'єктах, до яких, зокрема, ввійшов об'єкт оренди, за адресою: м. Київ, вул. Вершигори, буд. 7, який був наданий Відповідачу за спірним Договором №2254 оренди нежилого приміщення від 27.04.2006р. для розміщення офісу, магазин непродовольчих товарів та цех по пошиву спецодягу, на 10-ти річний строк до 27.04.2016р.

09.10.2014р. рішенням Київської міської ради №270/270 було створено Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Дніпровського району м. Києва» (надалі - Позивач-2).

13.02.2015р. Позивач-1 своїм розпорядженням №61 закріпив за Позивачем-2 на праві господарського відання управління об'єктами житлового і нежитлового фонду.

01.04.2015р. Позивач-3 передав на баланс Позивача-2 житлове і нежитлове майно і функції по отриманню орендної плати, зокрема, за спірним Договором оренди №2254 від 27.04.2006р.

Судом встановлено, що Позивач-2 належним чином повідомив Відповідача про зміну балансоутримувача та нові реквізити для сплати орендної плати за спірним Договором оренди з 18.05.2015р.

Відповідно до п. 3.3 Договору орендна плата з урахуванням ПДВ щомісячно сплачується Відповідачем, незалежно від наслідків його господарської діяльності, не пізніше 20-го числа поточного місяця на розрахунковий рахунок Орендодавця.

За умовами п. 3.8. Договору, розмір орендної плати за користування об'єктом оренди підлягає періодичному перегляду та зміні на підставі відповідних нормативних актів, прийнятих органами виконавчої влади та у відповідності з розрахунками, що представлені Орендодавцем.

Відповідно до п. 3.6. Договору, несплата Відповідачем орендної плати протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу дає право Орендодавцю порушити справу в Господарському суді про дострокове розірвання договору і примусове виселення Відповідача, попередивши про це Відповідача за 20 (двадцять) днів.

В п. 3.5. Договору передбачено, що Відповідач зобов'язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Однак, в порушення умов Договору Відповідач має заборгованість перед Позивачем, яка складає станом на жовтень 2015р. грошову суму в розмірі 46 801, 44 грн.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав

Договір від 27.04.2006р. №2254 є договором оренди, а відтак між сторонами договору виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 58 Цивільного кодексу України, Глави 30 Господарського кодексу України та Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно із ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Відносини щодо оренди державного майна або майна, що перебуває в комунальній власності, регулюються договором оренди, Законом України «Про оренду державного та комунального майна» та іншими нормативно правовими актами (ч. 1 ст. 2, ст. З Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків за домовленість двох сторін, яка спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як визначено абзацом 1 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як визначено частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Згідно зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до п. 3.3 Договору орендна плата з урахуванням ПДВ щомісячно сплачується Відповідачем, незалежно від наслідків його господарської діяльності, не пізніше 20-го числа поточного місяця на розрахунковий рахунок Орендодавця.

Судом встановлено, що станом на жовтень 2015р. Відповідач має заборгованість по орендній платі в розмірі 46 801, 44 грн. за період з квітня по жовтень 2015р.

Тобто, у визначені строки орендар не сплатив орендну плату, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Відповідно до п. 3.6. Договору, несплата Відповідачем орендної плати протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу дає право Орендодавцю порушити справу в Господарському суді про дострокове розірвання договору і примусове виселення Відповідача.

Орендна плата за орендоване приміщення в силу ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» є істотною умовою договору оренди.

Тобто, у зв'язку з істотним порушенням Відповідачем умов договору оренди, зокрема, п. 3.3 щодо сплати орендної плати, є підставою для вимоги про розірвання договору оренди приміщення та зобов'язання про примусове виселення Відповідача з орендованого приміщення.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно п. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

У відповідності до ч. 1 ст. 782 ЦК України передбачено, що наймодавець має право відмовитись від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

З встановлених обставин та наведених правових норм, суд дійшов висновку, що Відповідачем істотно порушено умови спірного Договору, а саме: не внесено плату за оренду приміщення навіть більш, ніж за три місяці підряд, а тому зазначений договір підлягає розірванню у судовому порядку на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК України.

Згідно ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України відносини з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів. З розірванням договору Відповідач втрачає статус орендаря.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження орендар зобов'язаний повернути орендодавцю об'єкт оренди на умовах зазначених у договорі оренди.

Частиною 2 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Згідно ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймачеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено у договорі.

Згідно ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом 5.2. Договору передбачено, що у разі закінчення строку дії договору або при його розірванні Орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди Орендодавцю у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренди, з урахуванням всіх здійснених Орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу на період строку дії договору оренди.

Враховуючи викладене, та той факт, що Відповідачем не виконуються належним чином зобов'язання за спірним договором щодо сплати орендної плати більше, ніж за три місяці, суд дійшов висновку про необхідність розірвання договору №2254 від 27.04.2006р.

Згідно зі ст.ст. 2, 3 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" правовою підставою зайняття державного майна є договір оренди.

Враховуючи, що судом задоволено вимогу Позивача про розірвання договору, тому користування приміщенням загальною площею 336, 7 кв. м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Вершигори, буд. 7, відповідач здійснює без правової підстави.

За таких обставин, дослідивши всі обставини справи, перевіривши їх наявними доказами, судом встановлено, що позовна вимога про виселення відповідача з нежилого приміщення загальною площею 336,7 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ, вул. Вершигори, буд. 7, визнається судом обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з вищенаведених норм закону, Відповідачем належним чином протягом розгляду справи не було надано належних доказів по справі на спростування позовних вимог.

В судовому засіданні, допустимими доказами, які знаходяться в матеріалах справи Позивач довів, що його вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по оплаті судового збору згідно ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Розірвати договір оренди нежилого приміщення від 27.04.2006 року №2254 від 27.04.2006 року укладений між Комунальним підприємством по утриманню житлового господарства Дніпровського району м. Києва (02002, м. Київ, вул. Челябінська, 9-г; Код: 03366612), правонаступником якого є Комунальне підприємство «Керуюча дирекція Дніпровського району м. Києва» (02002, м. Київ, вул. Челябінська, 9-г; Код: 38133008) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Компанія Ді Сі (02160, м Київ, пр.-т Возз'єднання, 1; Код: 31350429).

Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Компанія Ді Сі (02160, м Київ, пр.-т Возз'єднання, 1; Код: 31350429) з нежитлового приміщення (будівлі) загальною площею 336, 7 кв. м. (офіс - 21, 8 кв. м., магазин непродовольчих товарів - 124, 6 кв. м., цех по пошиву спецодягу 220, 3 кв. м.) за адресою: м. Київ, вул. Вершигори, 7 та передати його балансоутримувачу - Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду» Дніпровського району м. Києва (02002, м. Київ, вул. Челябінська, 9-г; Код: 39606435).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Компанія Ді Сі (02160, м Київ, пр.-т Возз'єднання, 1; Код: 31350429) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду» Дніпровського району м. Києва (02002, м. Київ, вул. Челябінська, 9-г; Код: 39606435) судовий збір в розмірі 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп.

Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 08.12.2015р.

Суддя І.І. Борисенко