КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2015 р. Справа№ 910/16676/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Гончарова С.А.

Шаптали Є.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: Негода В.І. - дов. б/н від 15.07.2015р.

від відповідача: не з'явились

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Атон-ХХІ» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2015р.

у справі № 910/16676/15 (суддя Демидов В.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика Здорово»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія

«Атон-ХХІ»

про стягнення 93 036, 00 грн.

В судовому засіданні 25.11.2015р. відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

В червні 2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Фабрика Здорово» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Атон-ХХІ» про стягнення 93 036, 00 грн.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на порушення відповідачем своїх зобов'язань за договором фінансового лізингу ФЛО № 2 від 08.04.2015р., а саме передачі позивачу предмету лізингу, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача 93 036, 00 грн. авансового платежу.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.08.2015р. по справі № 910/16676/15 позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Атон-ХХІ» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика Здорово» заборгованість у сумі 93 036, 00 грн. та 1 860, 73 грн. судового збору.

Не погоджуючись з вищезазначеним рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про стягнення 90 036, 00 грн. заборгованості.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права, рішення прийнято з неправильним з'ясуванням фактичних обставин справи, оскільки судом не прийнято до уваги оплату відповідачем до прийняття рішення у справі 3 000, 00 грн. згідно платіжного доручення № 176 від 07.08.2015р.

Відповідно до автоматизованого розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Атон-ХХІ» 18.09.2015р. передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Шаптала Є.Ю., Самсін Р.І.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2015р., у зв'язку з перебуванням судді Самсіна Р.І. у відпустці, сформовано судову колегію у складі: головуючий суддя - Скрипка І.М., судді - Гончаров С.А., Шаптала Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 21.09.2015р. з урахуванням ухвали про виправлення описки від 15.10.2015р. колегією суддів в зазначеному складі апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 11.11.2015р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2015р. розгляд справи у відповідності до ст. 77 ГПК України відкладено на 25.11.2015р.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції склад колегії суддів змінювався.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції 25.11.2015р. заперечував проти доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, просив її відхилити, а оскаржуване рішення залишити без змін, однак підтвердив оплату відповідачем 3 000, 00 грн. 07.08.2015р., на підтвердження чого надав виписку по рахунку позивача.

Представник відповідача в судове засідання апеляційної інстанції 25.11.2015р., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, не з'явився, від директора відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи без подання доказів на підтвердження викладеного в ньому.

Оскільки явка представника відповідача обов'язковою не визнавалась, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у його відсутність за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до частини 1 статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Частиною 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно статті 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення підлягає частковому скасуванню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 08.04.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фабрика Здорово» (позивач, лізингоодержувач за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Атон-ХХІ» (відповідач, лізингодавець за договором) укладено договір фінансового лізингу ФЛО №2, відповідно до п. 1.1 якого лізингодавець зобов'язується набути у власність автомат етикетирувальний LS-107RP у приватного підприємця ОСОБА_3 відповідно до встановленої лізингоодержувачем у замовленні специфікації та передати предмет лізингу в користування лізингоодержувачу на визначений строк за встановлену плату.

Строк лізингу становить 24 місяці з дня підписання акту приймання-передачі предмету лізингу (п. 2.1 договору).

Пунктом 3.1. договору сторони дійшли згоди, що місячний лізинговий платіж нараховується в розмірі визначеному у додатку 1 по договору, про що оформлюються акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) в частині відшкодування вартості майна та в частині сплати винагороди лізингодавцю. Акти складаються останнім днем кожного місяця протягом дії договору (п. 3.1. договору).

Згідно п. 3.2. договору загальна сума лізингових платежів, термін оплати («дата платежів») та порядок сплати лізингоодержувачем лізингових платежів лізингодавцеві встановлюються договором та в «Графіку сплати лізингових платежів», який є невід'ємною частиною договору. Сплата лізингових платежів здійснюється лізингоодержувачем не пізніше «дати платежів» шляхом перерахування належної суми на поточний рахунок лізингодавця.

Пунктом 3.3. договору сторони погодили, що лізингоодержувач зобов'язаний здійснити на користь лізингодавця попередню оплату лізингових платежів (авансовий платіж) в термін та в сумі, визначеній у додатку 2 до цього договору.

Відповідно до п. 4.1. договору строк передачі предмета лізингу складає 40 календарних днів з моменту перерахування лізингоодержувачем попередньої оплати лізингових платежів та надання лізингодавцю повного пакету документів згідно додатку №5, але у будь-якому разі не раніше отримання лізингодавцем предмету лізингу від продавця (постачальника) та не пізніше семи календарних днів з дня отримання лізингодавцем предмету лізингу.

Договір, згідно п. п. 15.1., 15.2., набирає чинності (вважається укладеним) з дня його підписання і діє протягом строку лізингу (п. 2.1. договору), але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору.

Додатком № 1 до договору сторони визначили вартість майна - автомату етикетирувальний LS-107RP у розмірі 199 020, 00 грн., суму лізингових платежів в частині відшкодування вартості майна з ПДВ - 238 824, 00 грн. та суму лізингових платежів в частині сплати винагороди лізингодавцю - 49 968, 00 грн.

Розрахунком лізингових платежів (додаток 2 до договору) визначені дати оплати та розмір платежів протягом 24 місяців, які складаються з платежів на відшкодування вартості майна та винагороди лізингодавця.

Згідно замовлення (додаток 4 до договору) лізингодавець за заявкою лізингоодержувача замовляє у постачальника автомат етикетирувальний LS-107RP загальною вартістю 238 824, 00 грн. з ПДВ.

Вказаний договір та додатки до нього (розрахунок лізингових платежів, замовлення) підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання умов договору фінансового лізингу ФЛО №2 від 08.04.2015р. позивачем сплачено відповідачеві 7 260, 00 грн. винагороди лізингодавця та 93 036, 00 грн. відшкодування вартості майна, що підтверджується платіжними дорученнями № 225 від 15.04.2015р. та № 226 від 15.04.2015р. відповідно.

Судом встановлено, а матеріалами справи підтверджується, що позивачем належним чином виконувалися умови договору щодо внесення лізингових платежів.

Однак відповідач, в порушення умов договору, свої зобов'язання щодо передачі предмету лізингу позивачу не виконав.

На вимогу позивача № 143 від 28.05.2015р. про виконання зобов'язання за договором фінансового лізингу ФЛО №2 від 08.04.2015р. та письмового повідомлення про отримання відповідачем предмету лізингу та виконання відповідачем умов договору щодо передачі предмету лізингу позивачу або повернення відповідачем сплаченої позивачем винагороди та відшкодування вартості предмету лізингу в загальній сумі 100 296, 00 грн., позивач отримав відповідь від 02.06.2015р. за № 01-02/06/2015 про повернення авансового платежу протягом десяти днів.

Місцевим господарським судом встановлено, що відповідачем було повернуто позивачу 7 260, 00 грн. авансового платежу в частині винагороди лізингодавця, у зв'язку з чим не повернутим залишається відшкодування вартості майна в розмірі 93 036, 00 грн., що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно приписів ч. 1 ст. 638 Цивільного кодексу України та ст. 180 Господарського кодексу України господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Умови про предмет у господарському договорі повинні визначати найменування (номенклатуру, асортимент) та кількість продукції (робіт, послуг), а також вимоги до їх якості. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України.

Статтею 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» встановлено, що відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Відповідно до ст. 806 Цивільного кодексу України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону.

Судом встановлено, що сторонами при укладенні оспорюваного правочину досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договору, оскільки договір містить предмет, обов'язки, строк дії, інші умови, що чітко врегульовують відносини сторін у справі. Договір підписаний повноважними представниками сторін і скріплений відбитками печаток сторін.

Укладаючи договір, сторони дійшли згоди щодо розміру та порядку внесенння лізингових платежів, а також узгодили їх черговість.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Лізингові платежі можуть включати:

а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу;

б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно;

в) компенсацію відсотків за кредитом;

г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Задовольняючи позов в повному обсязі, місцевий господарський суд дійшов висновку про невиконання відповідачем умов договору в частині передачі предмета лізингу та обґрунтованість заявлених позовних вимог про стягнення з відповідача відшкодування вартості майна в розмірі 93 036, 00 грн.

Як вбачається з банківської виписки, наданої позивачем суду апеляційної інстанції, 07.08.2015р. до прийняття 11.08.2015р. судом рішення у даній справі, відповідачем було сплачено на користь позивача 3 000, 00 грн. згідно платіжного доручення № 176 від 07.08.2015р. в рахунок відшкодування вартості майна згідно договору фінансового лізингу ФЛО № 2 від 08.04.2015р., а отже провадження у справі в частині стягнення 3 000, 00 грн. підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Місцевий господарський суд помилково стягнув з відповідача на користь позивача 3 000, 00 грн. заборгованості, оскільки сторони не повідомили суд про вказані обставини справи, однак доводи апеляційної скарги ґрунтуються саме на вказаних обставинах справи.

У зв'язку зі сплатою відповідачем на користь позивача 3 000, 00 грн. відшкодування вартості майна згідно договору фінансового лізингу ФЛО № 2 від 08.04.2015р., несплачена частина відшкодування вартості майна, що підлягає стягненню, становить 90 036, 00 грн.

Згідно ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Доводи, викладені відповідачем в апеляційній скарзі, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

За обставин викладених вище, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Атон-ХХІ» з підстав, викладених в ній, підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2015р. у справі №910/16676/15 підлягає частковому скасуванню з підстав, викладених вище, у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 103 ГПК України, з викладенням резолютивної частини рішення в редакції постанови Київського апеляційного господарського суду.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку із частковим задоволенням позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1 800, 62 грн. судового збору за подання позовної заяви пропорційно задоволеній частині позовних вимог, а у зв'язку із задоволенням апеляційної скарги відповідача, з позивача на користь відповідача підлягає стягненню 913, 50 грн. судового збору сплаченого відповідачем за подання апеляційної скарги.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 85, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Атон-ХХІ» на рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2015р. у справі № 910/16676/15 задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.08.2015р. у справі №910/16676/15 скасувати частково, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

«1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Атон-ХХІ» (03151, м. Київ, вул. Волинська, 10, офіс 296, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика Здорово» (14021, м. Чернігів, вул. Старобілоуська, буд. 71, ) 90 036 грн. заборгованості, 1 800, 62 грн. судового збору за подання позовної заяви.

3. Провадження в частині стягнення 3 000, 00 грн. заборгованості припинити.».

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фабрика Здорово» (14021, м. Чернігів, вул. Старобілоуська, буд. 71, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Атон-ХХІ» (03151, м. Київ, вул. Волинська, 10, офіс 296, ) 913, 50 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду міста Києва видати накази.

5. Матеріали справи № 910/16676/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді С.А. Гончаров

Є.Ю. Шаптала