Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "08" грудня 2015 р. Справа № 906/1578/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Маріщенко Л.О.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 - довіреність №4, діє до 31.12.2015

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватної ремонтно-будівельної фірми "Комунальник" (м. Житомир)

до Департаменту містобудування, архітектури, будівництва та житлово-комунального господарства Житомирської обласної державної адміністрації (м. Житомир)

про стягнення 141653,85 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача на його користь 141653,85 грн заборгованості згідно укладеного з Головним управлінням житлово - комунального господарства та енергозбереження Житомирської (правонаступником якого є відповідач) договором №2 на виконання підрядних робіт за програмою "Питна вода України" по об'єкту "Будівництво станції знезалізнення води з прибудовою станції доочистки води в с. Наталівка Новоград-Волинського району Житомирської області" від 31.10.2012, з яких: 76515,87 грн - сума основного боргу; 58949,63 грн - інфляційні нарахування; 6188,35 грн - три відсотка річних, нарахованих за період з лютого 2013 по вересень 2015.

Позовні вимоги обґрунтовані несплатою відповідачем залишку коштів за виконані позивачем підрядні роботи, посилаючись на акт приймання - передачі та довідку про вартість виконаних робіт у розмірі 76515,87 грн від 29.12.2012.

07.12.2015 до суду від Департаменту містобудування, архітектури та будівництва та ЖКГ надійшли заперечення № 03-730 від 07.12.2015, згідно яких відповідач заперечує проти позову в частині нарахованих інфляційних та 3% річних, посилаючись на те, що у зв'язку з недофінансуванням коштів з державного бюджету заборгованість перед позивачем становить 76515,87 грн. Зазначено, що відповідач утримується за рахунок коштів державного бюджету України, в межах кошторисних призначень. Крім того, договором не передбачено нарахування інфляційних, 3% річних та будь-яких інших штрафних санкцій.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомлено, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений вчасно та належним чином згідно із наявним в матеріалах справи поштовим повідомленням.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду та наданні усних пояснень не скористався, а тому, беручи до уваги те, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами згідно із ст. 75 ГПК України.

Розгляд справи здійснюється за наявними в матеріалах справи документами, відповідно до ст.75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

31.04.2012 між Головним управлінням житлово-комунального господарства та енергозбереження Житомирської облдержадміністрації (правонаступником якого є Департамент містобудування, архітектури, будівництва та житлово-комунального господарства Житомирської обласної державної адміністрації) та Приватною ремонтно-будівельною фірмою "Комунальник" укладено договір № 2 на виконання підрядних робіт за програмою "Питна вода України" по об'єкту: "Будівництво станції знезалізнення води з прибудовою станції доочистки води в с.Наталівка Новоград-Волинського району Житомирської області", згідно якого замовник (відповідач) доручив, а генпідрядник (позивач) зобов'язався виконати роботи у відповідності до умов договору. Замовник зобов'язався прийняти та оплатити дані роботи (а.с. 9-13).

Відповідно п. 2.1 договору, загальна вартість робіт, доручених для виконання даним договором, складає 421075,20 грн.

Відповідно до п.4.1 договору, замовник забезпечує фінансування робіт та розрахунки з генпідрядником по мірі надходження коштів на його рахунок бюджетних коштів від головного розпорядника коштів Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України у відповідності до графіку виконання робіт і освоєння коштів.

Так, згідно акту приймання виконаних будівельних робіт від 17.12.2012 та довідки про вартість виконаних будівельних робіт від 17.12.2012 було виконані будівельні роботи на суму 393483,67 грн.

29.12.2012 актом приймання - передачі та довідкою про вартість виконаних робіт зменшено розмір виконаних робіт на суму 166867,80 грн, тобто вартість виконаних робіт ПРБФ "Комунальник" станом на 29.12.2012 становить 226615,87 грн.

Таким чином, позивачем здійснені роботи по вказаному договору на суму 226615,87 грн.

Замовник здійснює оплату робіт, відповідно до актів виконаних підрядних робіт за формою КБ -2В та довідки про вартість за формою КБ-3 за фактично виконані об'єми робіт та згідно з затвердженою проектно-кошторисною документацією по мірі надходження коштів (п. 4.3 договору).

На виконання п. 4.3. договору, відповідач здійснив оплати за виконані роботи на суму 150100,00 грн, а саме: 02.11.2012 на суму 126322,00 грн та 28.12.2012 на суму 23778,00 грн (а.с. 37-38).

У зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати виконаних робіт, 03.02.2015 позивачем на адресу відповідача було направлено претензію № 20, згідно якої позивач просив виконати зобов'язання щодо оплати боргу в розмірі 76515,87 грн на поточний рахунок ПРВФ "Комунальник" (а.с. 29-30).

Згідно відповіді на претензію, відповідач повідомив позивача про відсутність бюджетних коштів. Також повідомив, що погашення відповідної кредиторської заборгованості може бути розглянуто Мінрегіонбудом України в 2015 році за рахунок видатків, передбачених державним бюджетом (а.с. 31).

Станом на день пред'явлення позову заборгованість відповідача перед позивачем не була погашена та становить 76515,87 грн, що підтверджується довідкою позивача (а.с. 90) та визнається відповідачем.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України, визначено, що зобов'язанням є правовідношення , в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визначаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 ст. 837 ЦК України встановлено, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Порушенням зобов'язання, згідно ст. 610 ЦК України, є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 174 ГК України господарські зобов'язання виникають безпосередньо із господарського договору або безпосередньо із закону.

В силу ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 229 ГК України учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених ГК України та іншими законами України.

Обставини, які звільняють відповідача від обов'язку виконати свої зобов'язання за договором, та обставини, які звільняють відповідача від відповідальності за його невиконання, в матеріалах справи відсутні.

На підставі викладеного, заборгованість в сумі 76515,87 грн підтверджена доказами та підлягає задоволенню.

За порушення умов договору, позивачем нараховано за період з 01.02.2013 по 12.10.2015 3% річних в сумі 6188,35 грн та за період з лютого 2013 по вересень 2015 інфляційні втрати в сумі 58949,63 грн.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 625 ЦК України, передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розрахунку позивача (правильність якого перевірена судом) розмір 3% річних становить 6188,35 грн.

Розрахунок інфляційних втрат невірний.

Відповідно п. 3.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 17.12.2013 № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Зазначені нарахування здійснюються о к р е м о за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відтак, судом здійснено перерахунок інфляційних втрат. Сума інфляційних втрат яка підлягає стягненню становить 45220,87 грн. В частині стягнення 13728,76 грн інфляційних суд відмовляє.

Заперечення відповідача, що договором не передбачено нарахування інфляційних, 3% річних та будь-яких інших штрафних санкцій не приймаються судом до уваги, оскільки інфляційні та 3% річних не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора.

Відповідач доказів сплати боргу суду не надав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають частковому задоволенню - з відповідача стягується на користь позивача 76515,87 грн боргу; 6188,35 грн 3% річних; 45220,87 грн інфляційних втрат. В решті позову відмовити.

Судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Департаменту містобудування, архітектури, будівництва та житлово-комунального господарства Житомирської обласної державної адміністрації (10014, м.Житомир, майдан ОСОБА_2, 12, код 39932654) на користь Приватної ремонтно-будівельної фірми "Комунальник" (10000, м. Житомир, вул. Б.Тена, 45, код 20425612):

- 76515,87 грн боргу;

- 6188,35 грн 3% річних;

- 45220,87 грн інфляційних втрат;

- 1918,87 грн судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 09.12.15

Суддя Маріщенко Л.О.

Друк: 1 - у справу, 2,3 - сторонам (рек. з повід.)