донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

26.11.2015 справа № 908/2557/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівУшенко Л.В. Дучал Н.М., Малашкевича С.А.
при секретарі судового засідання:Кульбакову К.М.
за участю представників сторін:
від позивача за первісним позовом (скаржник) - від відповідача за первісним позовом (скаржник) - від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Беседін В.І.; не з'явився; не з'явився
розглянувши апеляційні скаргиПублічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ; Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк
на рішення господарського суду Запорізької області
від30.06.2015р. (повний текст оформлено та підписано 06.07.2015р.)
у справі№ 908/2557/15-г (суддя Мойсеєнко Т.В.)
за позовомПублічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ
доПублічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачаТовариства з обмеженою відповідальністю «Енерготорг», м. Київ
простягнення 37791972,69 грн.
за зустрічним позовомПублічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк
доПублічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ;
пропро внесення змін до договору у зв'язку із істотною зміною обставин

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ звернулося до господарського суду Запорізької області з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк заборгованості за кредитним договором № 151108К61 від 12.09.2008р. станом на 22.03.2015р. у сумі 31278701,79 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.04.2015р. позов було прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 908/2557/15-г. Цією ж ухвалою до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Енерготорг», м. Київ.

Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м.Донецьк звернулося до господарського суду Запорізької області із зустрічною позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ про внесення змін до кредитного договору № 151108К61 від 12.09.2008р. (в редакції від 16.10.2012р. № 151108К61-16) в редакції проекту додаткового договору, який доданий до позову.

Ухвалою від 18.06.2015р. зустрічний позов було прийнято до розгляду з первісним позовом у справі № 908/2557/15-г.

Заявою № 010-5/277 від 26.06.2015р. позивач збільшив свої позовні вимоги та просив суд стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» заборгованість за кредитним договором № 151108К61 від 12.09.2008р. станом на 26.06.2015 р. включно у сумі 37791972,69 грн., з яких 23284966,81 грн. - заборгованість за кредитом; 3571993,04 грн. - пеня за несвоєчасне погашення кредиту; 588546,63 грн. - 3% річних від суми простроченої заборгованості за кредитом відповідно до ст. 625 ЦК України; 10346466,21 грн. - розрахунок втрат від інфляції у зв'язку з несвоєчасною сплатою заборгованості. Вказана заява прийнята місцевим господарським судом до розгляду.

30.06.2015 р. від відповідача надійшла уточнена зустрічна позовна заява, в якій Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк доповнило підстави зустрічного позову. Дана заява місцевим господарським судом прийнята до розгляду.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 30.06.2015 р. у справі №908/2557/15-г позовні вимоги за первісним позовом було задоволено частково: стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ 3 % річних у сумі 588546,63 грн., інфляційні втрати в сумі 10346466,21 грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 21145,52 грн. В частині стягнення пені у сумі 3571993,04 грн. та заборгованості по кредиту у сумі 23284966,81 грн. в задоволені відмовлено.

Вимоги за зустрічною позовною заявою вказаним рішенням задоволені в повному обсязі: внесені зміни до кредитного договору № 151108К61 від 12.09.2008 р. (в редакції від 16.10.2012р. № 151108К61-16), укладеного між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ, Публічним акціонерним товариством «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерготорг», м. Київ, виклавши в наступній редакції пункт 2.1.2 розділу 2.1 «Розмір та строк користування кредитом»: «Кінцевий термін погашення кредиту: 07 липня 2016 року» та пункт 2.2.1 розділу 2.2 «Погашення кредиту, сплата процентів та інші платежі позичальника»: «Залишок суми боргу за кредитом у розмірі 23284966,81 грн. позичальник зобов'язаний погасити частинами на рахунок, вказаний в п. 2.2.3 цього договору, у сумах та у дати платежів за кредитом, визначених наступним графіком погашення кредиту:

Дата або період часу: Сума погашення кредиту (грн.):

01 серпня - 07 серпня 2015 року - 2000000,00 грн.;

01 вересня - 07 вересня 2015 року - 2000000,00 грн.;

01 жовтня - 07 жовтня 2015 року - 2000000,00 грн.

01 листопада - 07 листопада 2015 року - 2000000,00 грн.

01 грудня - 07 грудня 2015 року - 2000000,00 грн.

01 січня - 07 січня 2016 року - 2000000,00 грн.

01 лютого - 07 лютого 2016 року - 2000000,00 грн.

01 березня - 07 березня 2016 року - 2000000,00 грн.

01 квітня - 07 квітня 2016 року - 2000000,00 грн.

01 травня - 07 травня 2016 року - 2000000,00 грн.

01 червня - 07 червня 2016 року - 2000000,00 грн.

01 липня - 07 липня 2016 року - 2000000,00 грн.

01 липня - 07 липня 2016 року - 1284966,81 грн.

Датою погашення кредиту є 07.06.2016р.»

Не погодившись з прийнятим рішенням місцевого господарського суду, Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк звернулося з апеляційною скаргою до Донецького апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення вимог щодо стягнення інфляційних та 3 % річних та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні первісних позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення та неправильне застосування судом норм матеріального права, що призвело до прийняття неправильного рішення.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 30.07.2015 р. порушено апеляційне провадження у справі № 908/2557/15-г, розгляд апеляційної скарги призначено на 17.09.2015 р.

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ також не погодилося з рішенням суду від 30.06.2015 р. у справі № 908/2557/15-г і звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції у цій справі в частині відмови в задоволенні позову про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 23284966,81 грн. та пені у сумі 3571993,04 грн. та в частині задоволення зустрічного позову Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк про внесення змін до кредитного договору та прийняти нове рішення, яким задовольнити первісний позов в повному обсязі та відмовити в задоволенні зустрічного позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення та неправильне застосування судом норм матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття неправильного рішення.

Ухвалою від 30.07.2015 р. у справі № 908/2557/15-г Донецьким апеляційним господарським судом на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України було повернуто апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ.

Після усунення недоліків скаржник повторно звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Запорізької області від 30.06.2015 р. у справі № 908/2557/15-г, за якою ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 14.08.2015р. порушено апеляційне провадження у справі № 908/2557/15-г, розгляд апеляційної скарги призначено на 17.09.2015 р. для спільного розгляду зі скаргою Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк.

17.09.2015 р. на адресу суду від позивача (за первісним позовом) надійшов відзив на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк, в якому зазначив, що вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 21.09.2015 р. розгляд апеляційної скарги було призначено на 13.10.2015 р.

09.10.2015 р. на електронну адресу суду від Публічного акціонерного товариства Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м.Донецьк надійшли доповнення до апеляційної скарги, в яких зазначено, що у зв'язку із внесенням змін до кредитного договору шляхом задоволення судом зустрічного позову, якими змінено строки погашення суми кредитних коштів, сума у розмірі 23284966,81 грн. вважається не простроченим боргом, а поточним, тому суд безпідставно задовольнив вимоги за первісним позовом в частині стягнення 3 % річних у сумі 588546,63 грн. та інфляційних втрат у сумі 10346466,21 грн., що суперечить вимогам ст. 625 ЦК України. За цих підстав рішення суду першої інстанції в цій частині вважає таким, що суперечить фактичним обставинам справи, у зв'язку із чим у задоволенні вимог за первісним позовом в цій частині просить відмовити.

Розпорядженням секретаря першої судової палати Донецького апеляційного господарського суду від 13.10.2015 р. у зв'язку із відпусткою судді Гези Т.Д. змінено склад колегії суддів та сформовано її у складі: головуючий - суддя Ушенко Л.В., члени колегії: суддя Дучал Н.М. та суддя Малашкевич С.А.

13.10.2015 р. до початку судового засідання на електронну пошту суду надійшло клопотання від Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк про відкладення розгляду апеляційної скарги та продовження строку розгляду справи.

В судове засідання 13.10.2015 р. з'явився представник позивача (за первісним позовом), який заперечив проти апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк та підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ, рішення господарського суду Запорізької області від 30.06.2015 р. у цій справі просив скасувати в частині задоволення зустрічного позову та відмови у задоволенні вимог про стягнення заборгованості за кредитом у сумі 23284966,81 грн. та пені за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 3571993,04 грн.

В судове засідання 13.10.2015 р. представники відповідача (за первісним позовом) та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача не з'явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційних скарг були повідомлені належним чином.

Ухвалою суду від 13.10.2015 р. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд апеляційної скарги відкладено на 26.11.2015 р.

17.11.2015 р. через канцелярію суду від представника позивача (за первісним позовом) надійшли письмові пояснення щодо нарахування банком 3 % річних, інфляційних та пені.

В судове засідання 26.11.2015 р. з'явився представник позивача (за первісним позовом), який підтримав вимоги, викладені в апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ.

Згідно зі ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст.101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішень місцевого господарського суду в повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду встановила наступне.

12.09.2008 р. між Відкритим акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ (у подальшому перейменовано у Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України»), позивач за первісним позовом, та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерготорг», м. Київ (позичальник, третя особа у справі) було укладено кредитний договір №151108К61, відповідно до якого банк відкриває позичальникові невідновлювану кредитну лінію на умовах забезпеченості, повернення, відкличності, строковості, платності та цільового характеру використання відповідно до положень та умов цього договору.

Згідно з пунктами 3.2.1-3.2.5 кредитного договору № 151108К61 від 12.09.2008р. ліміт кредитної лінії становить150000000,00 грн. Кінцевим терміном погашення кредиту є 30.04.2009р. Вид кредиту: невідновлювана кредитна лінія. Цілі кредиту: фінансування закупівлі природного газу за договором № 02/08-ПСГ від 12.08.2008р., укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Глобал Ойл Консалтинг» (далі - контракт).

Пунктом 3.3.1 кредитного договору передбачено, що надання кредиту проводиться на підставі наданих позичальником платіжних доручень та/або реєстрів платежів, та/або листів позичальника, та/або отриманих від позичальника засобами програмно-апаратного комплексу «Банк-Клієнт» електронних заяв на перерахування кредитних коштів відповідно до умов укладеного контракту, шляхом попередньої оплати, за фактом поставки відповідно до умов укладених договорів з одночасним утворенням заборгованості за кредитом на позичковому рахунку позичальника, відкритому згідно з п. 3.8 цього договору.

Банк надає позичальникові кредит відповідно до графіка надання та погашення кредиту (п. 3.3.2 кредитного договору).

В додатку 1 до кредитного договору сторони узгодили наступний графік надання та погашення кредиту: надання кредиту в період з 12 вересня 2008 року по 11 жовтня 2008 року в сумі 150 000 000,00 грн., погашення кредиту в період з 01 квітня 2009 року по 30 квітня 2009 року в сумі 150 000 000,00 грн.

Відповідно до умов п. 3.4.1 кредитного договору позичальник зобов'язаний погасити кредит у валюті кредиту на рахунок, вказаний у п. 3.8 цього договору в строк, зазначений у п.3.2 цього договору, згідно з графіком надання та погашення кредиту за рахунок будь-яких грошових надходжень позичальника. Строки, передбачені графіком надання та погашення кредиту, є обов'язковими.

Згідно з п. 3.2.5 кредитного договору позичальник сплачує банкові проценти за користування кредитом у розмірі 18,5 % у валюті кредиту. Такі проценти нараховуються щомісяця на суму фактичної заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів на основі банківського року у валюті кредиту і підлягають сплаті з 1 по 7 число кожного місяця (у січні та травні до 15 числа) на рахунок, зазначений у п. 3.8 цього договору. Протягом цього періоду сплачуються проценти за попередній місяць. Проценти за останній період нарахування процентів підлягають сплаті не пізніше наступного банківського дня після погашення основного боргу за кредитом.

У разі невиконання зобов'язань за кредитним договором позичальник сплачує банку пеню у гривні, яка нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за яким сплачується пеня (п. 3.2.9 та п. 7.2 кредитного договору).

На виконання зобов'язань за договором банк надав позичальнику кредит на суму 149880636,00 грн. шляхом оплати платіжних доручень Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготорг» на сплату природного газу згідно з договором № 02/08-ПСГ від 12.08.2008 р.

В подальшому сторонами укладалися додаткові договори № 151108К61-1 від 20.10.2008р.; № 151108К61-2 від 15.01.2009р.; № 151108К61-3 від 30.01.2009р.; №151108К61-4 від 29.04.2009р.; № 151108К61-5 від 30.04.2010р.; № 151108К61-6 від 02.07.2010р.; № 151108К61-7 від 03.08.2010р.; № 151108К61-8 від 27.10.2010р.; №151108К61-9 від 05.11.2010р.; № 151108К61-10 від 01.02.2010 р.; № 151108К61-11 від 31.03.2011р.; № 151108К61-12 від 30.09.2011р.; № 151108К61-13 від 28.10.2011р.; №151108К61-14 від 29.11.2011р.; № 151108К61-15 від 16.10.2012р., якими вносилися зміни щодо ліміту кредитної лінії, графіків надання та погашення кредиту, кінцевого терміну погашення кредиту, зміни назви банку, збільшення процентної ставки, порядку сплати відсотків.

В рахунок погашення кредиту в період з 05.05.2009 р. по 04.10.2012 р. позичальником було сплачено 83732802,66 грн., що підтверджується виписками банку по позичковому рахунку, після чого залишок непогашеного кредиту склав 66147833,34 грн.

Загальна сума заборгованості за договором станом на 16.10.2012 р. складала 71200577,85 грн.

16.10.2012 р. між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ (кредитор), Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерготорг», м. Київ (позичальник) та Публічним акціонерним товариством «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк (боржник) укладено договір про переведення боргу, за яким позичальник переводить на боржника залишок свого боргу у сумі 71200577,85 грн. (надалі - борг) за кредитним договором № 151108К61 від 12.09.2008р. , а боржник погоджується та набуває усіх прав та обов'язків, пов'язаних з боргом, включаючи обов'язок по виконанню зобов'язань щодо погашення боргу.

Відповідно до п. 3 договору кредитор не заперечує проти переведення боргу за кредитним договором і, підписуючи зі своєї сторони цей договір, дає свою згоду на відповідне переведення боргу в порядку та на умовах, визначених цим договором.

Згідно з п. 7 договору про переведення боргу боржник та позичальник зобов'язуються, одночасно з укладенням цього договору, укласти відповідний договір про внесення змін до кредитного договору (шляхом викладення кредитного договору в редакції міжбанківського договору) щодо заміни позичальника боржником та визначення умов обслуговування боржником боргу.

Набуття боржником відповідно до цього договору прав та обов'язків , пов'язаних з боргом, включаючи обов'язок по виконанню зобов'язань щодо погашення боргу, сторони оцінили у розмірі 71 200 577,85 грн., тобто позичальник є зобов'язаним перед боржником щодо сплати останньому грошових коштів у розмірі 71 200 577,85 грн. (п. 8 договору про переведення боргу від 16.10.2012 р.)

Договір переведення боргу вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін і діє до повного виконання сторонами зобов'язань за цим договором (п. 10 договору про переведення боргу від 16.10.2012 р.).

У зв'язку з укладенням договору про переведення боргу, між Публічним акціонерним товариством «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ (далі - банк), Публічним акціонерним товариством «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк (позичальник-1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Енерготорг», м. Київ (позичальник-2) укладено додатковий договір № 151108К61-16 від 16.10.2012 р. до кредитного договору № 151108К61 від 12.09.2008 р., яким підтверджено, що залишок заборгованості позичальника-2 за кредитним договором у сумі 71200577,85 грн. переведено на позичальника-1 і з моменту укладання цього додаткового договору сторонами кредитного договору є Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ та Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк. Сторони домовилися, що з дня укладення цього додаткового договору редакція кредитного договору від 12.09.2008р. №151108К61 втрачає чинність, а договір діє в редакції цього додаткового договору (з дати його підписання). Сторони керуються умовами кредитного договору з урахуванням цього додаткового договору (з дати його підписання).

Додатковим договором № 151108К61-16 від 16.10.2012 р. у пунктах 2.1.1, 2.1.2, 2.13 визначено суму кредиту - 71200577,85 грн.; кінцевий термін погашення кредиту -23.12.2014 р.; тип процентної ставки за користування кредитом за цим договором - фіксована. Проценти за користування кредитом сплачуються позичальником, виходячи із встановленої банком процентної ставки у розмірі 11,35% річних.

Згідно з п. 2.2.1 цього додаткового договору позичальник зобов'язаний погасити кредит у валюті кредиту частинами на рахунок, вказаний у п. 2.2.3 цього договору, у сумах та у дати платежів за кредитом, визначених наступним графіком погашення кредиту: з 16 по 26 жовтня 2012 року - 367300,00 грн., з 27 по 31 жовтня 2012 року - 2500000,00 грн., з 01 по 07 числа місяця в період з листопада 2012 року по квітень 2014 року - 2500000,00 грн., з червня по листопад 2014 року - 3100000,00 грн., з 01 по 23 грудня 2014 року - 2233277,85 грн.

В рахунок погашення кредиту відповідачем (новим боржником) сплачено загалом 47915610,04 грн., що підтверджується виписками банку по позичковому рахунку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В порушення умов п. 2.2.1 кредитного договору в редакції договору від 16.10.2012 р. відповідач не сплатив у повному обсязі чергові платежі за кредитом, внаслідок чого станом на 26.06.2015 р. утворилася заборгованість у сумі 23284966,81 грн.

Суму основної заборгованості у даній сумі відповідач не оспорює і вона підтверджується матеріалами справи.

Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк листами № 3/1074 від 24.04.2014 р., № 20/2461 від 05.11.2014 р. та № 3/541 від 12.03.2015 р. зверталося до позивача за первісним позовом із проханням внести зміни до умов кредитного договору № 151108К61 від 12.09.2008 р. у редакції додаткового договору № 151108К61-16 від 16.10.2012 р. Зокрема, відповідач за первісним позовом посилався на істотну зміну обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, а саме проведення антитерористичної операції на території Луганської та Донецької областей, загальне погіршення суспільно-економічної ситуації в країні та відтік депозитів в банківській системі, у зв'язку із чим просив змінити умови кредитного договору у редакції додаткового договору № 151108К61-16 від 16.10.2012 р.

Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ та Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк не дійшли згоди щодо внесення зміни до вказаного кредитного договору. Після звернення Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором відповідач Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк звернувся до суду із зустрічним позовом про внесення змін до кредитного договору №151108К61 від 12.09.2008 р. у редакції додаткового договору № 151108К61-16 від 16.10.2012 р. у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні вказаного договору.

Суд першої інстанції, задовольняючи вказану зустрічну позовну заяву, виходив з того, що необхідність внесення змін у кредитний договір обумовлена істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, що є підставою для зміни договору в судовому порядку відповідно до приписів ст. 652 Цивільного кодексу України.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду не погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінилися, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених ч. 4 цієї статті - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності умов, вказаних у ч. 2 ст. 652 ЦК України, а саме: - в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; - зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; - виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; - із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

При цьому ч. 4 ст. 652 ЦК України встановлено, що зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

При розгляді спорів щодо зміни або розірвання кредитного договору у зв'язку із істотною зміною обставин, що передбачено статтею 652 ЦК України суд повинен встановити, що сторони при укладенні договору визначили такі обставини, як істотні, та у чому саме змінилися обставини, якими сторони керувалися при укладенні договору і чому зміна таких обставин є істотною, а також наявність одночасно чотирьох умов, перелічених у частині 2 статті 652 ЦК, у розрізі конкретної ситуації, акцентуючи, яким чином виконання договору порушує співвідношення майнових інтересів сторін і позбавляє заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

У будь-якому випадку поняття «істотна зміна обставин» є оціночною категорією. Законодавець у п. 2 ч. 1 ст. 651 ЦК України дає визначення цього поняття, вказуючи на те, що зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду погоджується з тим, що проведення антитерористичної операції в м. Донецьк (за місцезнаходженням відповідача) та наявність негативних явищ, що відбуваються в економіці країни у зв'язку із АТО, призупинення здійснення фінансових операцій у населених пунктах, які не контролюються української владою, створили певні істотні труднощі в здійсненні господарської діяльності відповідача.

Разом з тим, це в певній мірі стосується і позивача, тому посилання відповідача на порушення співвідношення майнових інтересів сторін внаслідок того, що його місцезнаходженням є зона проведення антитерористичної операції, не може бути визнана безумовною підставою для зміни умов договору у зв'язку із істотною зміною умов договору.

Зазначені обставини мають загальний характер, є комерційними ризиками сторін, стосуються обох сторін договору, а тому не можуть бути віднесені до істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні кредитного договору, та відповідно, підставою для внесення змін до вказаного кредитного договору.

Апеляційна інстанція вважає, що відповідачем за первісним позовом не надано суду достатніх доказів на підтвердження наявності одночасно всіх чотирьох умов, визначених в ч. 2 ст. 652 ЦК України, відповідно до яких укладений між сторонами договір № 151108К61 від 12.09.2008р. в редакції від 16.10.2012р. №151108К61-16 може бути змінений за рішенням суду.

Крім того, апеляційна інстанція зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюються або припиняються з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Задовольняючи зустрічний позов і відмовляючи в зв'язку з цим у стягненні основного боргу за первісним позовом з підстав того, що в результаті зміни договору щодо строку сплати кредиту відсутні підстави для його стягнення, місцевий господарський суд не врахував приписи ч. 3 ст. 653 ЦК України.

З урахуванням викладеного рішення господарського суду Запорізької області в частині задоволення зустрічного позову підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Щодо первісного позову колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 цього кодексу, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На виконання кредитного договору банк надав позичальнику кредит на загальну суму 149880636,00 грн. шляхом оплати платіжних доручень Товариства з обмеженою відповідальністю «Енерготорг», м. Київ на сплату природного газу згідно з договором №02/08-ПСГ від 12.08.2008 р., а саме: платіжних доручень № 716 від 16.09.2008 р. на суму 15075750,00 грн., № 735 від 18.09.2008 р. на суму 9678150,00 грн., № 738 від 22.09.2008 р. на суму 3479883,19 грн., № 740 від 22.09.2008 р. на суму 7988110,20 грн., № 754 від 24.09.2008 р. на суму 5869204,00 грн., № 757 від 25.09.2008 р. на суму 5025000,00 грн., № 762 від 29.09.2008 р. на суму 16080000,00 грн., № 766 від 30.09.2008 р. на суму 4522500,00 грн., № 778 від 06.10.2008р. на суму 5728479,00 грн., № 795 від 08.10.2008 р. на суму 76433559,61 грн.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором (ст. 1049 ЦК України).

В порушення умов п. 2.2.1 кредитного договору в редакції додаткового договору №151108К61-16 від 16.10.2012 р. відповідач не сплатив у повному обсязі чергові платежі за кредитом, внаслідок чого утворилася заборгованість в розмірі 23284966,81 грн., яку відповідач не оспорює і яку позивач просить стягнути з відповідача як з боржника.

Таким чином, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» щодо стягнення з відповідача за первісним позовом суми заборгованості за кредитом в сумі 23284966,81 грн. є обґрунтованими та такими, що підтверджуються належними доказами, які містяться в матеріалах справи, і підлягають задоволенню, а рішення суду першої інстанції в цій частині вимог підлягає скасуванню.

Водночас колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду погоджується з рішенням суду першої інстанції про стягнення з відповідача за первісним позовом 3 % річних в сумі 588546,63 грн. та інфляційних втрат в сумі 10346466,21 грн. та відхиляє доводи апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк про скасування рішення господарського суду Запорізької області в цій частині зважаючи на наступне.

Відповідно до збільшених позовних вимог позивач нарахував на суму заборгованості 3% річних за період з 08.05.2014 р. по 26.06.2015 р. в сумі 588546,63 грн. та інфляційні втрати за період з 08.05.2014 р. по 31.05.2015 р. в сумі 10346466,21 грн.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Публічне акціонерне товариство «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк хоч особисто і не отримувало кредитних коштів, однак за договором переведення боргу від 16.10.2012 р. взяло на себе виконання саме грошового зобов'язання, а тому відсутні правові підстави не застосовувати щодо нього ст. 625 ЦК України.

Розрахунок 3% річних та інфляційних втрат судом перевірений. Вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 3 % річних в сумі 588546,63 грн. та інфляційних втрат в сумі 10346466,21 грн. визнані судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Колегія суддів Донецького апеляційного господарського суду відхиляє доводи Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ щодо неправильного застосування судом першої інстанції положень Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та можливості нарахування та стягнення з відповідача за первісним позовом пені у сумі 3571993,04 грн. за період з 27.06.2014 р. по 24.06.2015 р. зважаючи на наступне.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VII на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція.

Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції.

Зазначеним законом, що є спеціальним, дія якого поширюється лише на певне коло суб'єктів, визначаються тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб'єктів господарювання, що здійснюють або здійснювали господарську діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Згідно з ч. 5 ст. 11 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на Кабінет Міністрів України покладено обов'язок у 10-денний строк з дня опублікування вказаного Закону затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, у період з 14 квітня 2014 року до її закінчення (далі - Перелік).

Розпорядженням Кабінету Міністрів України № 1053-р від 30.10.2014 р. був затверджений перелік населених пунктів, до якого включено м. Донецьк, де проводив свою господарську діяльність відповідач.

05.11.2014 р. Кабінетом Міністрів України прийнято нове розпорядження № 1079-р, яким зупинено дію розпорядження КМУ від 30.10.2014 р. № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. у справі №826/18327/14 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Тар Альянс» до Кабінету Міністрів України визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України № 1079-р від 05.11.2014р. «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України» від 30.10.2014р. № 1053-р».

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 р. постанова Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 р. у зазначеній адміністративній справі залишена без змін і набрала законної сили відповідно до ст. 254 КАС України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України К/800/19383/15 від 28.07.2015 р. постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015р. та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015р. скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. На даний час відсутні результати розгляду даної адміністративної справи.

Таким чином, на даний час дія розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014р. № 1053-р зупинена на підставі розпорядження Кабінету Міністрів України №1079-р від 05.11.2014 р., однак вона не скасована і не визнана незаконною (недійсною).

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України. Закріплене в ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» право суб'єкта господарювання, який проводив та/або проводить свою господарську діяльність на території, де проводилась або проводиться антитерористична операція, бути звільненим від відповідальності за несвоєчасне повернення кредиту на період проведення антитерористичної операції не може бути ілюзорним, носити декларативний характер. Зазначене право повинно бути гарантованим, незалежно від того, що державним органом повною мірою не забезпечено передумови виконання зазначеного Закону і з цієї причини не може бути відмовлено судом в захисті законного права відповідача.

Крім того, статтею 1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» встановлено, що районом проведення антитерористичної операції є визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція.

Відповідно до рішення РНБО України від 13.04.2014 р., введеного в дію Указом Президента України від 14.04.2014р. № 405/2014, Антитерористичним центром при Службі безпеки України, видано наказ від 07.10.2014р. № 33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення», згідно з яким визначено районом проведення антитерористичної операції Донецьку та Луганську області з 07.04.2014р.

Отже, проведення з 07.04.2014р. антитерористичної операції на території Донецької області, до складу якої відноситься м. Донецьк, визначено компетентним органом у сфері боротьби з тероризмом.

Більш того, проведення антитерористичної операції на території м. Донецька є загальновідомим фактом.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та визначеної компетентним органом території проведення антитерористичної операції та терміну її проведення, норми ст.2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» щодо введення мораторію на нарахування пені підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд правомірно відмовив у задоволенні первісної позовної заяви в частині вимог Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ до Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк щодо стягнення пені у сумі 3571993,04 грн. і тому апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ в цій частині задоволенню не підлягає.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ підлягає частковому задоволенню.

Судові витрати за апеляційне оскарження, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Судові витрати, пов'язані з розглядом позову в місцевому господарському суді, підлягають перерозподілу.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, п. 2, 3 ч. 1 ст. 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк на рішення господарського суду Донецької області від 30.06.2015 р. у справі № 908/2557/15-г залишити без задоволення.

2. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ на рішення господарського суду Донецької області від 30.06.2015 р. у справі № 908/2557/15-г задовольнити частково.

3. Рішення господарського суду Донецької області від 30.06.2015 р. у справі № 908/2557/15-г скасувати.

4. Прийняти нове рішення.

5. Позов Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ до Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк про стягнення заборгованості за кредитним договором № 151108К61 від 12.09.2008 р. в редакції від 16.10.2012 р. у сумі 37791972,69 грн. задовольнити частково.

6. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (юридична адреса: вул. Артема, 63, м. Донецьк, 83001, адреса для листування: вул. Борисоглібська, 3, м. Київ, 04070, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (вул. Горького, 127, м. Київ, 03150, ) 23 284 966,81 грн. - заборгованість за основним боргом; 588 546,63 грн. - 3% річних від суми простроченої заборгованості за основним боргом; 10 346 466,21 грн. - інфляційні втрати у зв'язку з несвоєчасним погашенням заборгованості за основним боргом.

7. В іншій частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ в задоволенні відмовити.

8. У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», м. Донецьк до Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України», м. Київ про внесення змін до кредитного договору № 151108К61 від 12.09.2008р. (в редакції від 16.10.2012р. № 151108К61-16) - відмовити в повному обсязі.

9. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (юридична адреса: вул. Артема, 63, м. Донецьк, 83001, адреса для листування: вул. Борисоглібська, 3, м. Київ, 04070, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (вул. Горького, 127, м. Київ, 03150, ) судовий збір за розгляд справи у суді першої інстанції у сумі 66173,94 грн. та за розгляд апеляційної скарги 32289,18 грн.

10. Зобов'язати господарський суд Запорізької області видати накази.

11. Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий Л.В. Ушенко

Судді Н.М. Дучал

С.А. Малашкевич

Надруковано 6 прим.:

1.позивачу

1.відповідачу

1.третій особі

1. ГСЗО

1. у справу

1. ДАГС