ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.11.15р. Справа № 904/8612/15

за позовом Приватного науково-виробничого підприємства "ЕЛЕКОМ"

до Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Е. Дзержинського"

про стягнення 5 780,23 грн. за поставлену продукцію

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, дов. № 3 від 05.01.15р.

Відповідача - ОСОБА_2, дов. № 29 від 29.01.15р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 5 780,23 грн. за поставлену продукцію, мотивуючи порушенням Відповідачем зобов'язань у частині оплати.

В засіданні 28.10.15р. оголошено перерву до 24.11.15р.

Відповідач надав відзив на позов, у якому вказав, що 11.11.15р. перерахував Позивачеві суму боргу в розмірі 3 483,96 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 22759 від 11.11.15р.

Представник Позивач підтвердив, що Відповідач сплатив основний борг після порушення провадження у даній справі.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

06.11.12р. Відповідач звернувся до Позивача з листом № 12-1784-02, на виконання якого Позивач поставив та передав Відповідачеві товар за накладною № Э1107-11 від 07.11.12р. на суму 3 483,96 грн. За умовами, зазначеними в листі, оплата за поставлену продукцію буде проведена по факту поставки товару, після надання рахунку на попередню оплату.

Оскільки поставка товару відбулась без передоплати, суд вважає, що оплата товару мала відбутись за фактом постачання, тобто, на наступний день після поставки товару (08.11.12р.).

На момент звернення Позивачем з позовом, Відповідач одержаний товар не оплатив.

На прострочений борг Відповідача, за період прострочення з 09.04.13р. по 01.09.15р. Позивачем нараховані 3 % річних 183,55 грн. та збитки від інфляції за період з січня 2015р. по червень 2015р. 2 112,72 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі, є господарськими зобовязаннями і за своїм змістом є договором поставки, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Аналогічні положення містить ст. 712 ЦК України.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів своєчасної оплати за поставлений Позивачем товар, а також контррозрахунку стягуваної суми.

Оскільки сума основного боргу сплачена Відповідачем після порушення провадження у справі, провадження у частині вимог про стягнення з Відповідача 3 483,96 грн. основного боргу підлягає припиненню за відсутністю предмета спору на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Перевіривши решту розрахунків Позивача, господарський суд визнає їх обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у розмірі 183,55 грн. 3 % річних, 2 112,72 грн. збитків від інфляції.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону визначений розмір ставки судового збору, а саме за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача із розрахунку ставки судового збору 1 218,00 грн.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "ДНІПРОВСЬКИЙ МЕТАЛУРГІЙНИЙ КОМБІНАТ ім. Ф.Е. Дзержинського" (51925, м.Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18 б, код 053 930 43) на користь Приватного науково-виробничого підприємства "ЕЛЕКОМ" (49044, АДРЕСА_1, код 320 695 05) 183,55 грн. 3 % річних, 2 112,72 грн. збитків від інфляції, 1 218, 00 грн. судового збору.

Провадження у частині вимог про стягнення з Відповідача 3 483,96 грн. основного боргу припинити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено _________________