РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2015Справа №910/25157/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Світ-Сервіс"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сервіс-Центр"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача,

1. ОСОБА_1,

2. ОСОБА_2,

3. ОСОБА_3,

4. ОСОБА_4,

про визнання недійсним рішення загальних зборів

Суддя Грєхова О.А.

в присутності представників сторін:

від позивача: Травянко О.І. (дов. № 1 від 17.08.15);

від відповідача: Прудкий О.В. (дов. б/№ від 01.10.15);

від третьої особи-1: не з'явилися;

від третьої особи-2: не з'явилися;

від третьої особи-3: ОСОБА_7 (дов. б/№ від 21.10.15);

від третьої особи-4 : не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ-Сервіс» (позивач, учасник) звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Центр» (відповідач, Товариство) про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства від 28.05.2014 та скасування протоколу № 37 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Центр» від 28.05.2014.

За результатами автоматичного розподілу справ у господарському суді міста Києва, справу № 910/25157/15 передано для розгляду судді Грєховій О.А.

Ухвалою господарського суд міста Києва від 23.09.2015 порушено провадження у даній справі, розгляд справи призначено на 02.11.2015.

07.10.2015 через відділ діловодства суду надійшла відповідь з Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві на запит суду.

08.10.2015 через відділ діловодства суду на запит суду надійшла копія реєстраційної справи ТОВ "Сервіс-Центр".

Відповідач через відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечив в повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні.

Ухвалою від 02.11.2015 розгляд справи було відкладено на 23.11.2015 відповідно до ст. 77 ГПК України.

16.11.2015 через відділ діловодства суду позивач подав заяву про зміну предмету позову, в якій просив:

- визнати недійсними рішення загальних зборів учасників товариства «Сервіс-Центр» прийняті 28 травня 2014 року, зафіксовані у протоколі №37 від 28.05.2014 в пункті 1.1. «про звільнення з посади Генерального директора Товариства ОСОБА_3 з 3 травня 2014 року»; в пункті 2.1. «призначити ОСОБА_4 на посаду Генерального директора Товариства з обмеженнями повноважень згідно Статуту Товариства, а саме: у випадках отримання будь-яких кредитів або укладання договорів чи угод на суму більш ніж 100 000,00 (сто тисяч) гривень, Генеральний директор Товариства повинен отримати згоду на такі дії від загальних зборів учасників Товариства»;

- скасувати протокол загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Центр» №37 від 28 травня 2014 року.

Частиною четвертою статті 22 ГПК України, зокрема, встановлено, що до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

У пункт 3.12 постанови пленуму вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК України з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 ГПК України. Заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 ГПК України, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи).

Оскільки згідно з протоколом судового засідання від 02.11.2015 у справі № 910/25157/15 розгляд справи по суті судом розпочато у судовому засіданні 02.11.2015, а заяву про зміну підстави позову подано суду 16.11.2015, то в силу частини четвертої статті 22 ГПК України суд відмовляє в прийнятті вказаної заяви.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що скликання позачергових зборів учасників Товариства на 28.10.2014 відбулося з порушенням ч. 5 ст. 61 Закону України «Про господарські товариства», що є підставою для визнання їх недійсними, оскільки повідомлення про їх проведення Генеральний директор не направляв учасникам Товариства. У загальних зборах учасників Товариства, рішення яких оформлені протоколом № 37 від 28.05.2014, не брали участь учасники, що володіють 46,3 %, а протокол підписаний ОСОБА_3 від власного імені та від імені ТОВ «Світ-Сервіс» під тиском інших учасників пізніше. Тобто, на думку позивача, під час проведення загальних зборів учасників Товариства був відсутній кворум, що є безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників відповідно до ст. 60 Закону України «Про господарські товариства». Крім того, позивач вказав, що у порядку денному загальних зборів учасників було питання про звільнення генерального директора Товариства за поданою заявою, втім Генеральний директор ОСОБА_3 заяву про звільнення її з посади не писала та до Товариства не подавала, що свідчить про недійсність прийнятого рішення зі вказаного питання.

Заперечуючи позовні вимоги, відповідач вказав, що загальні збори учасників Товариства відбулись за участю всіх учасників Товариства, тобто за наявності кворуму. При цьому, порушення порядку скликання загальних зборів за вимогою учасників за умов участі у зборах всіх учасників Товариства не може бути підставою для визнання недійсними прийнятих рішень. Також, відповідач вказав на не доведення доводів позивача про вплив на учасника ОСОБА_3 при підписанні протоколу загальних зборів зі сторони інших учасників Товариства.

В судовому засіданні 23.11.2015 представник позивача вимоги викладені в позовній заяві підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, подав клопотання про залучення доказів до справи.

Представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позову повністю.

Представник третьої особи 3 надав пояснення по суті спору, відповідно до яких вказував на необхідність задоволення позову.

Треті особи 1, 2, 4 в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суду не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка третіх осіб не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 23.11.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, які приймали участь під час розгляду справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, та оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

Згідно Статуту, затвердженого 06.04.2007 рішенням загальних зборів учасників Товариства (протокол № 34) та зареєстрованого 15.05.2007 державним реєстратором Подільської районної в місті Києві державної адміністрації за № 6001011, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сервіс-Центр» (ідентифікаційний код 31244298) зареєстроване 07.12.2000 Подільською районною державною адміністрацією міста Києва.

Згідно п. 1.6 Статуту, учасниками Товариства є фізичні особи та юридична особа, розмір часток яких у статутному фонді Товариства розподілений наступним чином:

1) ОСОБА_3, із часткою в розмірі 14,1% статутного капіталу Товариства,

2) ОСОБА_1, із часткою в розмірі 26,85% статутного капіталу Товариства,

3) ОСОБА_2, із часткою в розмірі 26,85% статутного капіталу Товариства,

4) Товариство з обмеженою відповідальністю «Світ-Сервіс», із часткою в розмірі 32,2% статутного капіталу Товариства.

28.05.2014 відбулись позачергові загальні збори учасників Товариства, на яких було прийняті рішення, оформлені протоколом № 37, про звільнення з посади Генерального директора Товариства ОСОБА_3 з 3 травня 2014 року, про призначення ОСОБА_4 на посаду Генерального директора Товариства з обмеженнями повноважень згідно Статуту Товариства, а саме: у випадках отримання будь-яких кредитів або укладання договорів чи угод на суму більш ніж 100 000,00 (сто тисяч) гривень, Генеральний директор Товариства повинен отримати згоду на такі дії від загальних зборів учасників Товариства».

Згідно зі ст. 167 ГК України корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Згідно зі ст. 116 ЦК України, ст. 10 Закону України "Про господарські товариства" учасники товариства мають право: брати участь в управлінні справами товариства в порядку, визначеному в установчих документах, за винятком випадків, передбачених законом; брати участь у розподілі прибутку товариства та одержувати його частку (дивіденди). Право на отримання частки прибутку (дивідендів) пропорційно частці кожного з учасників мають особи, які є учасниками товариства на початок строку виплати дивідендів; вийти в установленому порядку з товариства; одержувати інформацію про діяльність товариства. На вимогу учасника товариство зобов'язане надавати йому для ознайомлення річні баланси, звіти товариства про його діяльність, протоколи зборів; здійснити відчуження часток у статутному капіталі товариства, цінних паперів, що засвідчують участь у товаристві, в порядку, встановленому законом.

Своє право брати участь в управлінні справами Товариства учасники реалізують через загальні збори учасників, які є вищим органом Товариства, шляхом голосування на них за принципом: учасники мають кількість голосів, пропорційну розміру їх часток у статутному капіталі (ст. 145 Цивільного кодексу України, ст.ст. 58, 60 Закону України "Про господарські товариства", п.п. 4.1, 6.5 Статуту Товариства).

Як вбачається з матеріалів справи, 28.05.2014 відбулися загальні збори Товариства, оформлені протоколом № 37 від 28.05.2014, на яких було прийнято рішення про:

про звільнення з посади Генерального директора Товариства ОСОБА_3 з 31 травня 2014 року;

про призначення ОСОБА_4 на посаду Генерального директора Товариства з обмеженнями повноважень згідно Статуту Товариства.

У загальних зборах Товариства від 28.05.2014 були присутні всі учасники Товариства, а рішення з порядку денного були прийняті одноголосно, що підтверджується протоколом № 37 від 28.05.2014, підписаний всіма учасниками.

Як вбачається з пояснень відповідача загальні збори учасників Товариства на 28.05.2014 були скликані за ініціативою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - учасниками, що разом володіють часткою в розмірі 53,7% статутного капіталу Товариства.

Вважаючи, що загальні збори учасників Товариства від 28.05.2014 були скликані із порушенням встановленого порядку, на яких були присутні лише два учасника, у зв'язку з чим був відсутній кворум для прийняття рішень, а протокол був підписаний ТОВ «Світ-Сервіс» та ОСОБА_3 під тиском, позивач звернувся із даним позовом про визнання недійсними рішень вказаних загальних зборів учасників Товариства.

Згідно ст. 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу.

Відповідно до ст. 58 Закону України "Про господарські товариства" вищим органом товариства з обмеженою відповідальністю є загальні збори учасників. Вони складаються з учасників товариства або призначених ними представників.

По суті, рішення загальних зборів учасників та інших органів господарського товариства є актами, оскільки ці рішення зумовлюють настання правових наслідків, спрямованих на регулювання господарських відносин, і мають обов'язковий характер для суб'єктів цих відносин. У зв'язку з цим підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Розглядаючи корпоративні спори, слід враховувати, що не всі порушення законодавства, допущені під час скликання та проведення загальних зборів господарського товариства, є підставою для визнання недійсними прийнятих на них рішень.

Так, безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є:

прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення (ст. ст. 41, 42, 59, 60 Закону України "Про господарські товариства");

прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства (ч.4 ст. 43 Закону України "Про господарські товариства");

прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації (ст. ст. 40, 45 Закону України "Про господарські товариства").

При вирішенні питання про недійсність рішень загальних зборів у зв'язку з іншими порушеннями, допущеними під час скликання та проведення загальних зборів, необхідно оцінити, наскільки ці порушення могли вплинути на прийняття загальними зборами відповідного рішення.

Рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнаними недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої ст. ст. 43, 61 Закону України "Про господарські товариства". Права учасника (акціонера) товариства можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. При вирішенні спорів про визнання недійсними рішень загальних зборів господарського товариства з підстав недопущення до участі в них акціонерів (учасників) товариства, необхідно з'ясувати, чи могла їх відсутність (або наявність) істотно вплинути на прийняття рішення, яке оскаржується (аналогічна правова позиція наведена в постанові Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" №13 від 24.10.2008).

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що генеральний директор Товариства ОСОБА_3 не скликала загальні збори учасників на 28.05.2014, оскільки заяву про звільнення з посади не подавала, а інших підстав для скликання зборів не виникало. При цьому, інші учасники Товариства також не повідомляли позивача про скликання загальних зборів учасників товариства на 28.05.2014.

Згідно з ч. 1, 2, 4 ст. 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що передані загальними зборами до компетенції виконавчого органу. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом. Порядок скликання загальних зборів визначається в установчих документах товариства. Учасники товариства, що володіють не менш як десятьма відсотками голосів, можуть вимагати скликання загальних зборів. Якщо вимога учасників про скликання загальних зборів не виконана, ці учасники мають право самі скликати загальні збори.

Частинами 1-4 статті 61 Закону України "Про господарські товариства" встановлено, що Загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю скликаються не рідше двох разів на рік, якщо інше не передбачено установчими документами.

Позачергові загальні збори учасників скликаються головою товариства при наявності обставин, зазначених в установчих документах, у разі неплатоспроможності товариства, а також у будь-якому іншому випадку, якщо цього потребують інтереси товариства в цілому, зокрема, якщо виникає загроза значного скорочення статутного капіталу.

Загальні збори учасників товариства повинні скликатися також на вимогу виконавчого органу.

Учасники товариства, що володіють у сукупності більш як 20 відсотками голосів, мають право вимагати скликання позачергових загальних зборів учасників у будь-який час і з будь-якого приводу, що стосується діяльності товариства. Якщо протягом 25 днів голова товариства не виконав зазначеної вимоги, вони вправі самі скликати загальні збори учасників.

Згідно з п.п. 6.6 Статуту Товариства будь-хто з учасників має право вимагати розгляд питання за засіданні загальних зборів. Учасники товариства, що володіють не менш як 10% голосів, можуть вимагати скликання загальних зборів. Якщо протягом 25 днів Голова Товариства не виконає зазначену вимогу, то ці учасники мають право самі скликати засідання загальних зборів.

Про проведення загальних зборів товариства учасники повідомляються передбаченим статутом способом з зазначенням часу і місця проведення зборів та порядку денного. Повідомлення повинно бути зроблено не менш як за 30 днів до скликання загальних зборів. Будь-хто з учасників товариства вправі вимагати розгляду питання на загальних зборах учасників за умови, що воно було ним поставлено не пізніш як за 25 днів до початку зборів. Не пізніш як за 7 днів до скликання загальних зборів учасникам товариства повинна бути надана можливість ознайомитися з документами, внесеними до порядку денного зборів. З питань, не включених до порядку денного, рішення можуть прийматися тільки за згодою всіх учасників, присутніх на зборах (ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства").

Статутом Товариства не передбачено особливого порядку та способу повідомлення учасників про скликання загальних зборів учасників.

Таким чином, учасник, що має частку в розмірі 10% статутного капіталу та виявив бажання скликати загальні збори учасників Товариства, скликає такі збори у відповідності з ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства".

Відповідач, треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_1, на вимогу яких були скликані спірні загальні збори учасників, не надали докази повідомлення учасників Товариства про час та місце їх проведення, тобто збори були скликані з порушенням ч. 5 ст. 61 Закону України "Про господарські товариства".

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що учасник ОСОБА_3 та представник позивача як учасника не брав участі у загальних зборах, що відбулись 28.05.2014, у зв'язку з чим на них був відсутній кворум для прийняття рішень з порядку денного, а протокол підписала під тиском інших учасників Товариства пізніше.

Згідно ч. 1 ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" загальні збори учасників визнаються повноважними, якщо на них присутні учасники (представники учасників), що володіють у сукупності більш як 60 відсотками голосів.

Згідно ч. 2 ст. 60 Закону України "Про господарські товариства" учасники зборів, які беруть участь у зборах, реєструються з зазначенням кількості голосів, яку має кожний учасник. Цей перелік підписується головою та секретарем зборів.

Проте, ані Статутом Товариства, ані Законом України "Про господарські товариства" не передбачено порядку реєстрації та форми протоколу реєстрації учасників для участі у загальних зборах, так само як й не передбачено засвідчення прибуття для участі у зборах учасників власним підписом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На думку суду, відсутність законодавчо визначеної форми реєстрації учасників загальних зборів, не звільняє Товариство від обов'язку довести за допомогою належних і допустимих доказів факт присутності учасників, зокрема позивача на загальних зборах 28.05.2014.

При цьому, презумпція легітимності рішення загальних зборів товариства не звільняє товариство від обов'язку доведення наявності кворуму, у випадку його заперечення, а відтак й підтвердження факту участі учасників на загальних зборах товариства, оскільки саме товариство як юридична особа несе відповідальність за законність прийнятого загальними зборами рішення як її органу управління.

На думку суду, зазначення у протоколі про присутність за зборах учасників Товариства та підписання його цими учасниками без заперечень вказує на відповідність їх волі прийнятим рішенням.

Згідно оскаржуваного протоколу № 37, 28.05.2014 відбулись загальні збори учасників Товариства. На зборах були присутні представник ТОВ «Світ-Сервіс» генеральний директор ОСОБА_3, учасники Товариства ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2, що разом володіють 100 % голосів, а також ОСОБА_4, про що свідчать їх особисті підписи.

Тобто, присутність представника позивача на загальних зборах та обізнаність у питаннях порядку денного свідчить його особистий підпис на протоколі від 28.05.2014.

При цьому, судом не приймаються до уваги посилання позивача про тиск на ОСОБА_3 зі сторони учасників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з метою підписання нею протоколу № 37 від 28.05.2014, оскільки такі доводи не підтверджені будь-якими доказами, зокрема, зверненнями до правоохоронних органів з метою попередження імовірного вчинення правопорушення.

Судом встановлено, що у загальних зборах Товариства, що відбулись 28.05.2014 взяли участь учасники, що володіють 100% голосів, та рішення по питаннях порядку денного були прийняті одноголосно.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність кворуму під час проведення зборів та прийняття рішень з питань порядку денного, а отже і відсутність безумовних підстав для визнання недійсними в судовому порядку прийнятих 28.05.2014 загальними зборами рішень, оформлених протоколом № 37, враховуючи присутність та голосування всіх учасників Товариства з питань порядку денного.

Разом з тим, відсутність доказів повідомлення позивача у визначений законодавством спосіб не позбавило останнього прийняти участь в управлінні Товариством шляхом участі у загальних зборах та голосуванні на них з питань порядку денного.

На думку суду, допущені порушення порядку скликання загальних зборів на 28.05.2014 не вплинули на права позивача як учасника Товариства, з огляду на його участь у загальних зборах та у зв'язку з розглядом питання щодо зміни керівника Товариства.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що допущені порушення при скликанні позачергових загальних зборів на 28.05.2014, не призвели до суттєвого порушення корпоративних прав позивача в частині управління Товариством через участь у загальних зборах, тому в даному випадку не можуть бути самостійною і достатньою правовою підставою для визнання рішень загальних зборів учасників Товариства, оформленого протоколом № 37 від 28.05.2014, недійсними.

За таких обставин, оцінивши подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про відмову в позові.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання позовної заяви покладається на позивача у зв'язку з відмовою у позові.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 27.11.15

Суддя О.А.Грєхова