ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 листопада 2015 року Справа № 917/154/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Овечкіна В.Е., Корнілової Ж.О., Чернова Є.В.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Міністерства оборони України
на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.10.2015
у справі№917/154/15
за позовомВійськового прокурора Полтавського гарнізону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та ДП "Укрвійськбуд" Міністерства оборони України
до1.ТОВ "Укрінвестгруп"; 2.ПП "Укрбізнесконсалтинг"; 3.ПП "ЧІК"; 4. фізичної особи-підприємця ОСОБА_4; 5.ПАТ "Діамантбанк"
пропро визнання права власності на нерухоме майно та витребування часток власності у нежитловому будинку
встановив:

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до ч.4 ст.111 ГПК України до касаційної скарги повинні додаватися докази сплати судового збору.

Згідно з п.4 ч.1 ст.1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до ч.2 ст.44 ГПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з пп.5 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 01.09.2015) за подання до господарського суду касаційної скарги на рішення суду судовий збір справляється у розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Таким чином, за змістом пп.5 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір", розмір судового збору у випадку подання апеляційних чи касаційних скарг у справах, судовий збір за подання позову в яких було сплачено до 01.09.2015р., розраховується виходячи з суми судового збору, підлягаючого до сплати при поданні позову. Цей розмір не підлягає перерахунку відповідно до нових ставок, визначених Законом (п.5 Інформаційного листа ВГСУ від 12.11.2015 №01-06/2093/15 "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 №484-VІІІ)).

Відповідно до пп.1 п.2 ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір" (в редакції, чинній на момент подання позову, тобто станом на 31.01.2015р.) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Як роз'яснено у п.п.2.2.1 постанови Пленуму ВГС України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 №7, судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна у позадоговірних зобов'язаннях (у тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо), - як рухомих речей, так і нерухомості, - визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом пункту 3 частини другої статті 54 і статті 55 ГПК такий обов'язок покладається на позивача (в тому числі і в тих випадках, коли правові наслідки у вигляді повернення майна застосовуються з ініціативи господарського суду, наприклад, при визнанні договору недійсним - пункт 1 статті 83 ГПК). На виняток з цього правила лише у випадках неправильного зазначення ціни позову вона визначається суддею (частина третя статті 55 ГПК).

Водночас, нормою п.1 ч.2 ст.6 Закону України "Про судовий збір" (в редакції від 01.09.2015) передбачено, що у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Натомість у поданій касаційній скарзі міститься вимога заявника про скасування рішення та постанови повністю, а саме в частині відмови у задоволенні шести позовних вимог майнового характеру (визнання права власності на нерухоме майно та витребування конкретних часток власності (відповідної вартості) у нежитловому будинку від п'ятьох відповідачів).

Враховуючи приписи п.1 ч.2 ст.6 Закону України "Про судовий збір" та матеріали справи, колегія суддів вважає, що загальна вартість спірного нерухомого майна становить 5104989,62 грн., з якої 1954989,62 грн. складає зазначена у позовній заяві сукупна вартість майна, витребовуваного у відповідачів-1,2,3,4, та яка перевищує неправильно зазначену прокуратурою ціну позову (1814213,81 грн.), а 3150000 грн. є вартістю частки нерухомого майна, витребовуваного позивачем (скаржником) від відповідача-5 (ПАТ "Діамантбанк"), виходячи з наявних у справі правовстановлюючих документів (договори купівлі-продажу, витяги про реєстрацію права власності на нерухоме майно, свідоцтво про право власності на нерухоме майно - а.с.80-87 том 1). При цьому, вартість витребовуваного від відповідача-5 майна прокуратурою у поданій позовній заяві взагалі не було зазначено, а норма п.1 ч.2 ст.6 Закону України "Про судовий збір" надає суду право самостійно визначити розмір судового збору з подальшим покладанням на скаржника обов'язку доплатити необхідну суму при повторному поданні касаційної скарги.

Враховуючи те, що загальна ціна позову становить 10209979,24 грн., а 2% ціни позову становить 204199,58 грн., що значно перевищує 60 розмірів мінімальних заробітних плат (1218грн.*60=73080 грн.), то сума судового збору, підлягаючого до сплати за подання позовної заяви станом на 31.01.2015р., становила 73080 грн.

Зважаючи на те, що заявником постанова оскаржується повністю, то судовий збір при поданні касаційної скарги має сплачуватися в сукупності, а саме в частині оспорювання результатів розгляду всіх (шести) вимог майнового характеру, стосовно яких при поданні позову мав застосовуватися максимальний розмір судового збору (73080 грн.) з огляду на загальну вартість спірного майна (5104989,62 грн.), Таким чином, підлягаюча до сплати загальна сума судового збору має становити 87696 грн. (73080х120%).

Однак, згідно платіжного доручення від 21.10.2015 №248/845 при поданні касаційної скарги заявником судовий збір сплачено частково, а саме в розмірі 32655,85 грн.

Отже, скаржником не дотримано норм процесуального закону, що згідно з п.4 ч.1 ст.1113 ГПК України є достатньою підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.86 та п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Міністерства оборони України на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 у справі №917/154/14 повернути скаржнику, а згадану справу - до господарського суду Полтавської області.

Судді:В.Овечкін
Ж.Корнілова
Є.Чернов