ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

12.11.15р. Справа № 904/7989/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунапак Таврія", 75101, вул. Гвардійська, 103, м. Цюрупинськ, Херсонська обл.

до Приватного акціонерного товариства "Ерлан", 52001, вул. Ленінградська, 5, м.Підгороднє, Дніпропетровська обл.

про стягнення 45361,30 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача ОСОБА_1 - представник за довіреністю від 07.05.2015 року

від відповідача ОСОБА_2 - представник за довіреністю № 3 від 02.01.2015 року

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дунапак Таврія" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Ерлан" про стягнення основного боргу в сумі 688299,83 грн., пені в сумі 43201,12 грн., 3% річних в сумі 2160,18 грн., судового збору.

Позивачем 30.09.2015 року подано до суду заяву від 28.09.2015 року про зменшення позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача пені в сумі 43201,12 грн., 3% річних в сумі 2160,18 грн., судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору від 02.04.2014 року за № ТА000402-14 в частині своєчасної та повної оплати за отриманий товар.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується (відзив на позовну заяву від 30.09.2015 року за № 409) посилаючись на те, що:

- на день розгляду справи борг повністю оплачений відповідачем;

- затримка у здійсненні платежів викликана подіями на Сході України, забороною імпорту соків та сокової продукції на ринках Росії, зростанням цін й девальвацією гривні, що призвело до скорочення виробництва та штату робітників в зв'язку з чим підприємство знаходиться на межі припинення діяльності.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2015 року на підставі ч. 3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України строк вирішення спору у справі № 904/7989/15 продовжено терміном на 15 днів, а саме до 18.11.2015 року.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.04.2014 року між Приватним акціонерним товариством "Ерлан", як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дунапак Таврія", як постачальником, укладено договір на виготовлення та поставку товару за №ТА000402-14 за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов'язується протягом усього строку дії цього договору за завданням покупця в порядку та на умовах визначених цим договором виготовляти та передати у власність покупцю товар, а покупець, у свою чергу, зобов'язується прийняти у власність виготовлений та поставлений постачальником товар та сплатити за нього грошову суму в порядку та на умовах даного договору.

Товаром за даним договором є гофропрокладка (з гофрованого картону), яка вказується сторонами у специфікаціях (додатках) на кожну окрему партію поставки товару, що узгоджуються шляхом їх підписання уповноваженими представниками обох сторін по даному договору та скріплення печатками підприємств. Специфікації (Додатки) є невід'ємними частинами даного договору (п. 1.2 договору).

Пунктом 1.3 договору в редакції додаткової угоди № 3 від 01.12.2014 року погоджено відомості про товар (асортимент, найменування, параметри, ціна).

Право власності на товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками обох сторін видаткової накладної на передачу товару, яка засвідчує момент передачі товару (п. 1.5 договору).

Поставка товару здійснюється постачальником на умовах DDP - склад покупця, у відповідності до вимог Міжнародних правил тлумачення торговельних термінів "Інкотермс" в редакції 2010 року (п. 2.1 договору).

Загальна вартість товару цього договору на дату його підписання складає 136687,50 грн. без урахування ПДВ, та у подальшому коригується та складається з сум вартості підписаних обома сторонами по цьому договору специфікацій (додатків). На вказану суму нараховується ПДВ по ставці, яка діє на момент виникнення податкових зобов'язань по ПДВ за операціями постачання товару згідно умов цього договору (п. 3.1 договору).

За приписами п. 3.7 договору оплата за товар по цьому договору здійснюється покупцем за кожну окрему партію поставки, згідно узгодженої сторонами специфікації (додатку) на партію замовленого товару, протягом 60 календарних днів з дати підписання уповноваженими представниками з обох сторін та скріплення печатками (штампами) підприємств видаткової накладної та отриманого рахунку-фактури від постачальника.

Днем виконання зобов'язань покупця по сплаті усіх платежів по договору, вважається день списання суми платежу з розрахункового рахунку банку покупця (п. 3.9 договору).

Даний договір набуває чинності з дати його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2015 року, але у будь-якому випаду до повного належного виконання сторонами своїх зобов'язань по ньому. Датою підписання вважається дата, зазначена на першій сторінці договору (п. 9.1 договору в редакції додаткової угоди № 3 від 01.12.2014 року).

На виконання умов договору позивач поставив на адресу відповідача товар на загальну суму 969397,74 грн., що підтверджується видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, довіреностями (а. с. 26-61).

В порушення прийнятих на себе за договором зобов'язань відповідач розрахувався з позивачем за поставлений товар з порушенням обумовлених договором строків, що підтверджується банківськими виписками (а. с. 126-158).

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 2160,18 грн. за загальний період з 30.06.2015 року до 25.08.2015 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Пунктом 6.5 договору сторони погодили наступне: у разі порушення покупцем строків оплати за товар, відповідно до строків, які зазначені умовами цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла у період, за який сплачується пеня), від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 43201,12 грн. за загальний період з 30.06.2015 року до 25.08.2015 року є обґрунтованими частково в сумі 42334,57 грн., оскільки позивачем при здійсненні розрахунку не враховано приписи п. 1.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року за № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань", відповідно до яких день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 30.09.2015 року за № 409 просить суд зменшити розмір 3% річних та пені.

Клопотання обґрунтовано наступним: відповідач є відомими виробником мінеральної води "Знаменівська", безалкогольних напоїв, соків торгової марки "БІола", "Бріз" і на даному етапі в зв'язку з економічною та політичною нестабільністю в країні, переживає складну фінансову кризу. Війна на сході країни, заборона імпорту соків та сокової продукції на ринок Росії, зростання цін, девальвація гривні сприяли скороченню виробництва (з чотирьох виробничих ліній працюють на 30% лише дві) та штату робітників (за рік звільнено 353 людини). Крім того, відповідно до річного звіту про фінансові результати вбачається, що підприємство знаходиться на межі припинення діяльності. Продаж продукції ТОВ "Ерлан" носить сезонний характер: з початку осені по кінець весни соки, води, напої майже не продаються, тобто стягнення штрафних санкцій в цей період призведе до остаточної фінансової кризи підприємства.

Позивач проти клопотання відповідача заперечував в судових засіданнях 03.11.2015 року, 12.11.2015 року.

Стосовно даного питання господарський суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод: кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. В аспекті права на справедливий суд, передбаченого міжнародним договором, суд звертає увагу на наступні обставини та вважає за необхідне використати надане національним законодавством України право суду на зменшення розміру штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 551 Цивільного кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України та п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зменшити розмір штрафних санкцій (пені).

Матеріали справи свідчать, що відповідач виконав свої зобов'язання за договором щодо оплати поставленої продукції, а важкий фінансовий стан ПрАТ "Ерлан" підтверджується річним звітом про результати роботи ПрАТ "Ерлан" та балансом з розшифровкою кредиторської заборгованості, яка станом на 30.09.2015 року складає 12 166 497 000,00 грн.

Отже, з урахуванням всіх обставин у їх сукупності, господарський суд вважає, що з урахуванням балансу інтересів сторін адекватним буде зменшення суми пені на 50%, тому вимога позивача про стягнення пені з відповідача підлягає задоволенню частково у сумі 21167,29 грн. (42334,57 грн. - 50%).

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено наступне: зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

За умовами ч. 1 т. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 Цивільного кодексу України передбачено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 663 Цивільного кодексу України).

Приписами ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Судовий збір відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

При цьому суд зважає на приписи п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", відповідно до яких судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача без урахування зменшення неустойки.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 599, 655, 662, 663, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Ерлан" (52001, Дніпропетровська обл., м. Підгородне, вул. Ленінградська, 5, р/р 6001 в ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 305299) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дунапак Таврія" (75101, Херсонська обл., м. Цюрупинськ, вул. Гвардійська, 103, , р/р 6 в ПАТ "ОСОБА_3 ОСОБА_2", МФО 380805) 21167 (двадцять одна тисяча сто шістдесят сім) грн. 29 коп. - пені, 2160 (дві тисячі сто шістдесят) грн. 18 коп. - 3% річних, 14673 (чотирнадцять тисяч шістсот сімдесят три) грн. 22 коп. - судового збору, про що видати наказ.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено - 30.11.2015 року.

Суддя С.П.Панна