РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2015Справа №910/20985/15

За позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес»

про стягнення заборгованості з орендної плати за Договором № 1/8 оренди офісного приміщення від 01.08.2013 р. в розмірі 4 190,40 грн.

Суддя Нечай О.В.

Представники сторін:

від позивача: Кошарський О.В., за довіреністю

від відповідача: Томін О.О., за довіреністю.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» (далі - позивач) до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Брокбізнес» (далі - відповідач) про стягнення заборгованості з орендної плати за Договором № 1/8 оренди офісного приміщення від 01.08.2013 р. в розмірі 4 190,40 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.08.2015 р. було порушено провадження у справі № 910/20985/15, розгляд справи призначено на 16.09.2015 р.

У судове засідання 16.09.2015 р. представник позивача з'явився.

Представник відповідача у судове засідання 16.09.2015 р. з'явився та подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність його задоволення.

У судовому засіданні 16.09.2015 р. представники сторін подали спільне клопотання про продовження строків розгляду справи.

Розглянувши у судовому засіданні 16.09.2015 р. спільне клопотання представників сторін про продовження строків розгляду справи, враховуючи особливості розгляду справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання про продовження строку розгляду справи.

У судовому засіданні 16.09.2015 судом було оголошено перерву до 28.10.2015.

У судове засідання 28.10.2015 представник позивача з'явився та подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

У судове засідання 28.10.2015 представник відповідача з'явився.

Враховуючи часткове виконання позивачем вимог ухвали господарського суду міста Києва від 17.08.2015 про порушення провадження у справі № 910/20985/15 та необхідність витребування нових доказів, розгляд справи було відкладено на 11.11.2015.

У судове засідання 11.11.2015 представник позивача з'явився та подав письмові пояснення, представник відповідача з'явився.

У судовому засіданні 11.11.2015 судом було оголошено перерву до 18.11.2015.

У судове засідання 18.11.2015 представник позивача з'явився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання 18.11.2015 з'явився, надав усні пояснення по суті спору, проти позову заперечував.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2013 між Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк" (далі - орендодавець, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Брокбізнес" (далі - орендар, відповідач) було укладено Договір оренди офісного приміщення № 1/8 (далі - Договір).

Договором регулюються правовідносини пов'язані із передачею орендодавцем орендареві у строкове платне користування приміщень, що відповідають санітарно-технічним і протипожежним вимогам, по акту прийому-передачі для розташування офісу Страхової компанії «Брокбізнес» (п. 1.1 Договору).

Приміщення, що надається в оренду, загальною площею 2 кв.м., знаходиться за адресою: Хмельницька область, м. Славута, вул. Миру, 23 (п. 1.2 Договору).

Приміщення вважається фактично переданим орендареві з моменту підписання акта прийому-передачі сторонами та його скріплення печатками сторін (п. 1.3 Договору).

Відповідно до п. 4.3 Договору розмір орендної плати за один місяць визначається як сума у гривнях, яка розраховується за наступною формулою: Орендна плата = Індекс К1 * Індекс К2 * на загальну площу приміщення * на орендну ставку + ПДВ.

Згідно з п. 4.5 Договору місячна орендна плата по даному договору становить 1х(2,0 кв.м. х 97,00 грн.) + 20 % = 232,80 грн.

Умовами п. 4.6 Договору передбачено, що орендна плата сплачується щомісяця, авансом, не пізніше 10-го числа поточного місяця на підставі виставлених орендодавцем рахунків.

Пунктом 5.2 Договору встановлено, що дія договору оренди припиняється внаслідок:

- закінчення строку, на який його було укладено;

- ліквідації юридичної особи орендодавця або орендаря;

- загибелі приміщення;

- заборгованості по орендній платі за 3 місяці підряд.

Згідно з п. 5.3 Договору, договір може бути достроково розірваний за ініціативою однієї із сторін, за умови письмового попередження за 1 місяць до дати розірвання Договору.

Даний договір вступає в силу з моменту підписання акту прийому-передачі і діє до 01.08.2014 (п. 6.1 Договору).

01.08.201 сторонами було підписано Акт прийому-передачі приміщення.

Як зазначає позивач, у відповідача виникла заборгованість з орендної плати за Договором оренди, яка станом на січень 2015 складає 4 190,40 грн, у зв'язку з чим позивач був змушений звернутись до суду з позовом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 610 Цивільного кодексу України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

У свою чергу, відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що Договір припинено з 10.05.2014.

Судом встановлено, що 09.04.2014 відповідач надіслав позивачу лист № 647-04, в якому повідомив про бажання розірвати Договір просив позивача прийняти приміщення за актом прийому-передачі не пізніше 10.05.2014.

Крім того, в додаток до листа відповідачем було додано акт прийому-передачі в 2 екземплярах.

В якості доказів надсилання вказаного листа, відповідачем надано копію опису вкладення у цінний лист від 09.04.2014; копію фіскального чеку від 09.04.2014 № 0914 та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною третьою статті 651 ЦК України передбачено, що у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до частини другої статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Отже, Договір достроково розірваний з ініціативи орендаря з травня 2014 року.

Позивач не подав суду доказів того, що відповідач продовжує користуватися приміщенням на даний час.

Відповідно до статей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає орендна плата, нарахована за період з лютого 2014 року по травень 2014 року, у сумі 773,50 грн.

Крім основної заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача 1 827,31 грн інфляційної складової боргу, 95,04 грн трьох відсотків та 419,04 грн пені.

За приписами статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Проте, позивач не подав суду жодного доказу на підтвердження виставлення відповідачу рахунків, як це передбачено пунктом 4.6 Договору.

Відповідно до частин 1 та 4 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Таким чином, підстави для стягнення з відповідача втрат від інфляції, 3% річних і пені відсутні, оскільки позивачем не доведено суду належними доказами факту прострочення виконання відповідачем свого грошового зобов'язання за Договором та, відповідно, періоду такого прострочення.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за Договором, з урахуванням 3% річних, інфляційних втрат та пені, в загальному розмірі 6 531,79 грн підлягають частковому задоволенню в розмірі 773,50 грн.

У відповідності до частини 3 статті 49 ГПК України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 2 частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1 218 грн.

Частиною 22 статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Виходячи з ціни позову (6 531,79 грн), оскільки позов підлягає частковому задоволенню, судовий збір повинно бути стягнуто з відповідача в дохід бюджету в розмірі 216,36 грн.

Керуючись статтями 4, 49, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" (04050, м. Київ, вулиця Білоруська, будинок 3; ідентифікаційний код: 20344871) на користь Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" (03057, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 41; ідентифікаційний код: 19357489) заборгованість в розмірі 773 (сімсот сімдесят три) грн 50 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Брокбізнес" (04050, м. Київ, вулиця Білоруська, будинок 3; ідентифікаційний код: 20344871) в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 216 (двісті шістнадцять) грн 36 коп.

Повне рішення складено 04.12.2015.

Суддя О.В. Нечай