РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2015Справа №910/25752/15
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат"

до товариства з обмеженою відповідальністю "Лотос-Енергія"

про стягнення 1 082 548,62 грн.

Представники:

від позивача: Абоімов О.Ю. - представник за довіреністю № 28/81 від 05.01.2015 року;

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" до товариства з обмеженою відповідальністю "Лотос-Енергія" про стягнення 1 082 548,62 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.04.2014 між публічним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" та товариством з обмеженою відповідальністю "ЛОТОС-ЕНЕРГІЯ" укладено договір поставки нафтопродуктів № 423/14/4444.

Відповідно до п.2.1. договору, за цим договором постачальник зобов'язується передавати у власність покупця ПММ, а покупець зобов'язується отримувати ПММ і оплачувати їх вартість.

Відповідно до п. 2.2. договору відповідач зобов'язаний поставляти покупцю ПММ через мережу АЗС при пред'явленні бланку - дозволу.

Проте відповідач не виконав умови договору у повному обсязі, а саме передав у власність ПММ та не повернув отримані за товар грошові кошти в розмірі 1 082 548,62 грн., тому позивач звернувся до суду.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 01.10.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 19.10.2015 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.10.2015 року розгляд справи відкладено на 03.11.2015 року, у зв'язку із неявкою представників сторін в судове засідання.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 03.11.2015 року розгляд справи відкладено на 23.11.2015 року, у зв'язку із неявкою представника відповідача у судове засідання.

В судове засідання 23.11.2015 року представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали від 01.10.2015 року не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Представник позивача підтримав заяву про забезпечення позову.

Суд відмовив у задоволенні позивача про забезпечення позову.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

18.04.2014 між публічним акціонерним товариством "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" та товариством з обмеженою відповідальністю "ЛОТОС-ЕНЕРГІЯ" укладено договір поставки нафтопродуктів № 423/14/4444.

Відповідно до ч.1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частина 2 статті 509 ЦК України передбачає, що зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно з ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п. 2.2. договору відповідач зобов'язаний поставляти покупцю ПММ через мережу АЗС при пред'явленні бланку - дозволу.

Передача/отриамання палива здійснюється виключно з використанням дійсних бланків-дозволів.

Згідно п. 6.7. договору бланк - дозвіл є підставою для надання ПММ його пред'явнику на АЗС відповідача або АЗС партнерів відповідача. При цьому відповідно до п.6.2 договору відповідач вважається таким, що виконав свої зобов'язання з поставки ПММ з моменту відпуску ПММ у розпорядження покупця (пред'явника бланку -дозволу) на АЗС.

Пунктом 4.1 договору встановлено, що загальна вартість договору визначається шляхом складання вартості всіх ПММ, поставлених покупцю за цим договором. Ціна договору включає ПДВ, визначається в національній валюті України - гривнях та складається з загальної ціни палива, що відображені сторонами у всіх видаткових накладних.

Згідно з п. 5.1. договору, покупець здійснює розрахунки за даним договором на умовах 100 % передплати вартості ПММ вказаної у рахунку, наданому постачальником.

Відповідно до п. 6.3. договору з моменту передачі ПММ покупцю за видатковими накладними (за накладними були передані бланки на ПММ) до моменту його фактичного відпуску покупцю на АЗС за пред'явленими бланками-дозволами, ПММ знаходиться на зберіганні у постачальника.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами підписано специфікації № 1, № 2, № 3, № 6, № 7, які є невід'ємною частиною договору.

Згідно з специфікації № 1 узгоджено поставку ПММ:

- паливо дизельне - 4 000,00 л. на суму 48 960,00 грн.;

- бензин А-95 - 12 500,00 л. на загальну суму 162 375,00 грн;

- бензин А-92 - 4 000,00 л. на загальну суму 50 640,00 грн.

Згідно з специфікації № 2 узгоджено поставку ПММ:

- бензин А-95 - 16 00,00 л. на загальну суму 205 280,00 грн;

- бензин А-92 - 9 000,00 л. на загальну суму 112 410, 00 грн.

Згідно з специфікації № 3 узгоджено поставку ПММ:

- паливо дизельне - 8 300,00 л. на суму 100 928,00 грн.;

- бензин А-95 - 20 000,00 л. на загальну суму 256 600,00 грн;

- бензин А-92 - 8 300,00 л. на загальну суму 177 982,00 грн.

Згідно з специфікації № 6 узгоджено поставку ПММ:

- паливо дизельне - 11 050,00 л. на суму 137 130,50 грн.;

- бензин А-95 - 20 520,00 л. на загальну суму 271 684,00 грн;

- бензин А-92 - 11 990,00 л. на загальну суму 155 720,00 грн.

Згідно з специфікації № 7 узгоджено поставку ПММ:

- паливо дизельне - 8 120,00 л. на суму 110 919,20 грн.;

- бензин А-95 - 38 240,00 л. на загальну суму 554 097,60 грн;

- бензин А-92 - 2 585,00 л. на загальну суму 36 810, 40,00 грн.

На підставі виставлених рахунків-фактур на оплату ПММ № 7218 від 08.07.2014 року, № 7219 від 08.07.2014 року, № 5256 від 04.06.2015 року, № 5257 від 04.06.2014 року, № 4082 від 16.05.2014 року, № 4081 від 16.05.2014 року, № 3685 від 07.05.2014 року, № 2782 від 25.04.2014 року, № 3124 від 25.04.2014 року, № 13607 від 09.10.2014 року, № 10959 від 02.09.2014 року, №№ 9054 від 05.08.2014 року, № 13608 від 09.10.2014 року, № 10958 від 02.09.2014 року.

Позивач здійснив 100% попередню оплату, що підтверджується платіжними дорученнями № від 10.10.2014 року, № від 10.07.2014 року, № від 05.06.2014 року, № від 05.06.2014 року, № від 16.05.2014 року, № від 16.05.2014 року, № від 07.05.2014 року, № від 29.04.2014 року, № від 29.04.2014 року; № від 10.10.2014 року, № 450004790 від 03.09.2014 року, № від 07.08.2014 року, № від 10.10.2014 року № 450004787 від 03.09.2015 року.

Відповідач передав позивачеві ПММ кількістю 29 885,00 літрів на загальну суму 498 571,14 грн., що підтверджується видатковими накладними № 6678 від 11.07.2014 року, № 6672 від 11.07.2014 року, № 4613 від 05.06.2014 року, № 4618 від 05.06.2014 року, № 3662 від 19.05.2014 року, № 3665 від 19.05.2014 року, № 3015 від 08.05.2014 року, № 2649 від 29.04.2014 року, № 2650 від 29.04.2014, № 11685 від 13.10.2014 року, № 11687 від 13.10.2014 року, № 9195 від 04.09.2014 року, № 8070 від 08.08.2014 року, № 8071 від 08.08.2014 року, № 91994 від 04.09.2014 року.

Однак, відповідач в порушення умов договору, суму попередньої оплати за вищезазначеними накладними в розмірі 1 082 548,62 грн. позивачу не повернув, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість на вказану суму.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Відповідно до ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу статті 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 670 ЦК України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитись від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 ЦК України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Позивач для врегулювання спору мирним шляхом неодноразово звертався до відповідача із претензіями вих. № 2644/ від 28.05.2015 року, № 941/13 від 02.03.2015 року, № 5676/13 від 19.11.2014 року та № 4508/13 від 25.09.2014 року з вимогами виконати умови договорів та видати пальне на вказану суму або повернути отримані кошти.

На дані листи відповідач не надав відповідей.

Відповідач письмового відзиву та свого контррозрахунку суми позову не надав, стверджувань позивача не спростував.

Відповідно до частини 2 статті 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Згідно з ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Позовні вимоги про повернення попередньої оплати в розмірі 1 082 548,62 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32-34, ст. 44, ч. 5 ст. 49, 75, ст. ст.82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Лотос-Енергія" (01030, м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, буд. 52-Б, офіс 204, ) на користь публічного акціонерного товариства "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" (50079, Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, ідентифікаційний код 00191023) попередньої оплати у розмірі 1 082 548 (один мільйон вісімдесят дві тисячі п'ятсот сорок вісім) грн. 62 коп. та судовий збір у розмірі 21 650 (двадцять одна тисяча шістсот п'ятдесят) грн. 98 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 07.12.2015 року.

Суддя С.М. Мудрий