Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" грудня 2015 р. Справа № 906/850/15.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Шніт А.В., розглядаючи заяву боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Підлуби Агро+" №312 від 20.10.2015 про розстрочку виконання рішення суду від 07.07.2015 у справі

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберія Груп"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Підлуби Агро+"

про стягнення 165687,16грн

за участю представників сторін:

від боржника (заявника): ОСОБА_1 - дов. №312 від 15.10.2015

від стягувача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Житомирської області від 07.07.2015 у даній справі позов задоволено частково; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Підлуби Агро+" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Іберія Груп" 116190,32грн основного боргу; 1575,73грн 3% річних; 43141,47грн інфляційних нарахувань; 3218,15грн судового збору.

На примусове виконання зазначеного рішення судом видано наказ №906/850/15 від 23.07.2015.

22.10.2015 боржник - ТОВ "Підлуби Агро+" надіслав до суду заяву вх.№02-19/150/15 про розстрочку виконання рішення господарського суду Житомирської області від 07.07.2015 строком на 6 місяців, сплачуючи заборгованість в розмірі 149285,67грн щомісячно рівними частинами (а.с. 207-209).

Ухвалою суду від 03.11.2015 дану заяву про розстрочку виконання рішення суду прийнято до розгляду та призначено засідання суду на 16.11.2015 (а.с. 217).

Представник стягувача в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно і належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 233).

Разом з тим, у матеріалах справи знаходиться надісланий відзив від 11.11.2015 на заяву про розстрочку виконання рішення суду, в якому проти останньої заперечив та просив суд відмовити в її задоволенні, а також зазначив, що не заперечує проти розгляду даної заяви за відсутності представника стягувача (а.с. 221-224).

Представник заявника в судовому засіданні заяву про розстрочку виконання рішення суду №312 від 20.10.2015 підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у ній. Крім того, надав фінансовий звіт за дев'ять місяців 2015 року.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Підлуби Агро+" №312 від 20.10.2015 про розстрочення виконання рішення суду строком на 6 місяців, господарський суд прийшов до висновку про відмову в її задоволенні, враховуючи наступне.

Згідно зі ст.115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ч.1 ст.121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у засіданні суду з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що заява повинна містити: викладення обставин та обґрунтування причин, що унеможливлюють чи утруднюють виконання рішення; зазначення того, що просить заявник - розстрочити чи відстрочити виконання рішення, яким чином змінити спосіб і порядок виконання рішення; вказівку, в разі необхідності, про надіслання ухвали про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання установі банку або державному виконавцю. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Згідно пункту 7.1.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Пунктом 7.2 даної Постанови визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях, зокрема, у рішенні від 20.07.04 по справі "Шмалько проти України" зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежить, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже, сама можливість надання відстрочки/розстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер.

Із підстав, умов та меж надання розстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання розстрочення без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника порушує основи судового рішення, яке ухвалене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання розстрочення виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання розстрочення виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін, тому судом повинні досліджуватись як доводи позивача так і заперечення відповідача, а також суд має дотримуватись розумно встановленого строку відстрочки/розстрочення виконання рішення.

Згідно ч.1 ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.34 ГПК України).

Варто зазначити, що умовою надання відстрочки чи розстрочки виконання рішення є наявність виключно виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Тобто, підставою надання розстрочки є не тільки підтверджені належними доказами обставини щодо ускладнення чи об'єктивної неможливості виконання рішення суду, а і винятковість таких обставин.

Причому, обовязок доказування обставин щодо ускладнення чи неможливості виконання рішення покладається на особу, яка звертається із заявою про надання відстрочки чи розстрочки рішення.

Боржник в якості обставин, які ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, зазначає: відсутність бюджетної підтримки підприємства як виробника сільськогосподарської продукції; різке збільшення податкового навантаження; несприятливі погодні умови поточного 2015 року для вирощування зернових культур; укладення кредитних договорів під високі відсотки для придбання паливно-мастильних матеріалів, оренди комбайнів, ремонту застарілої сільськогосподарської техніки; загроза оголошення його банкрутом.

Як свідчать матеріали справи, доказами, на які посилається боржник, є витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 211-213) та фінансовий звіт за дев'ять місяців 2015 року (а.с.234-235).

Разом з тим, боржник не надав доказів в підтвердження того, що в подальшому товариство зможе погашати борг, тобто відсутні реальні перспективи погашення заборгованості перед стягувачем.

Отже, вказані докази не є належними та достатніми для задоволення заявленої заяви про розстрочку виконання рішення суду.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду.

Керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю "Підлуби Агро+" в задоволенні заяви про розстрочку виконання рішення суду №312 від 20.10.2015 у справі №906/850/15.

Ухвала господарського суду набирає законної сили у встановленому законом порядку.

Суддя ОСОБА_2

Друк:

1 - в справу

2 - стягувачу (рек. з повід.)

3 - боржнику (рек. з повід.)