Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "01" грудня 2015 р. Справа № 906/1602/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

при секретарі: Шундрик Т.В.

за участю представників сторін:

- від позивача: ОСОБА_1 - головний юрисконсульт Відділу претензійно - позовної роботи Управління претензійно - позовної роботи Юридичного департаменту, дов. №14-100 від 18.04.2014

- від відповідача: ОСОБА_2 - начальник юридичного відділу, дов. від 09.02.2015, вих. №182

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (м. Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" (Житомирська область, м. Малин)

про стягнення 568715,93 грн.

ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України з вернулось до господарського суду Житомирської області з позовом до ТОВ "Малин Енергоінвест" про стягнення 568715,93 грн за договором про переведення боргу.

Ухвалою господарського суду від 03.11.2015 порушено провадження у справі, призначено судове засідання, зобов'язано сторін надати необхідні документи.

Ухвалою від 19.11.2015 господарський суд розгляд справи відклав.

В засіданні суду представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві; надав заперечення на відзив, в якому зазначено, що договори про організацію взаєморозрахунків не містять положень про розповсюдження його дії на відносини сторін, що склалися до його укладання (зворотня сила), а отже нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат, що здійснені компанією до моменту укладання договорів № 1250/30 та №1247/30, є правомірними (а. с. 62, 63).

Представник відповідача проти позову заперечила з підстав, викладених у відзиві від 11.11.2015, вих. №1694 (а. с. 48, 49); зазначила про відсутність вини відповідача у простроченні зобов'язання, оскільки заборгованість виникла у зв'язку з не відшкодуванням різниці в тарифах, обов'язок сплати якої взяла на себе держава; вказала, що після укладення договору про переведення боргу, укладено договори №1250/30, №1247/30 про організацію взаєморозрахунків від 11.12.2014, відповідно, на суми 884000,00 та 716000,00 грн, за якими було змінено порядок і строки проведення розрахунків за природний газ по договору переведення боргу.

При цьому, вказує відповідач, сплату штрафних санкцій, інфляційних та 3% річних за неналежне виконання основного боргу умовами вказаних договорів не визначено. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи документи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного між ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (продавець/позивач) та Комунальним підприємством "Малинтеплоенерго" (покупець/відповідач) Договору № 520/14-ТЕ-10 на купівлю - продаж природного газу від 27.11.2013 з додатками та додатковими угодами до нього (далі - Договір, а. с. 15 - 20), продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2014 році природний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України ПАТ Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", далі - газ), для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями, національними творчими спілками та їх регіональними осередками, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати газ на умовах цього Договору (п.п.1.1, 1.2.).

Додатковою угодою № 2 від 30.04.2014 до вказаного Договору сторони виклали п. 1.2. статті 1 "Предмет договору" у новій редакції, де зазначили, що газ, що продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням (а. с. 22).

Пунктом 5.2 Договору сторони встановили, що ціна за 1000 куб. м природного газу становить 1118,974 грн з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до діючого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб. м природного газу - 1118,974 грн, крім того ПДВ - 17%-190,226 грн, всього з ПДВ - 1309,20 грн.

Додатковою угодою № 1 від 31.01.2014 (а. с. 21) до Договору № 520/14-ТЕ-10 на купівлю - продаж природного газу від 27.11.2013, сторони виклали п. 5.2 в новій редакції, згідно з яким погодили, що ціна за 1000 куб. м природного газу, яку належить сплатити покупцеві за споживання газу, залишилась незмінною - 1309,20 грн (з ПДВ).

Сторони домовилися, що приймання - передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання - передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцю підписані та скріплені печатками покупця та газорозподільного (газотранспортного) підприємства три примірника акта приймання - передачі газу.

Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути покупцеві та газорозподільному (газотранспортному) підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріпленим печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта (п.п. 3.4, 3.5 Договору).

Судом встановлено, що на виконання умов Договору № 520/14-ТЕ-10 на купівлю -продаж природного газу від 27.11.2013 позивач поставив відповідачу в січні-квітні 2014 року природний газ в об'ємі 1259,866 тис куб. м на загальну суму 1600000,00 грн, що підтверджується підписаними та скріпленими печатками сторін актами приймання - передачі природного газу від 31.01.2014, від 28.02.2014, від 31.03.2014 та від 30.04.2014 (а. с. 23 - 26). Дані акти є достатнім і належним доказом передачі газу, а також підставою для остаточних розрахунків між сторонами, оскільки передбачені умовами п. 3.4 Договору.

Відповідно до погодженого сторонами пункту 6.1 Договору, оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

31.10.2014 між КП "Малинтеплоенерго" та ТОВ "Малин Енергоінвест" був укладений договір про переведення боргу №2563/14 (а. с. 11,12).

За приписами статті 520 ЦК України боржник у зобов'язанні може бути змінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

За цим договором за згодою кредитора первісний боржник переводить на нового боржника свій борг, який виник у первісного боржника перед кредитором за Договором купівлі-продажу природного газу №520/14-ТЕ-10 від 27.11.2013 р. (далі-зобов"язання), а новий боржник приймає на себе борг первісного боржника у цьому зобов'язанні та замінює первісного боржника у зобов'язанні. Кредитор дійсним дає згоду на заміну первісного боржника у зобов'язанні новим боржником та на укладення цього Договору на встановлених у нього умовах (п.п. 1.1., 1.2. Договору).

Відповідно до п. 2.1. договору №2563/14 сума боргу що переводиться на нового боржника, складає 1600000,00 грн., в тому числі по місяцях, у яких використовувався природний газ:

- січень 2014 року - на суму 607367,17 грн.;

- лютий 2014 року - на суму 527179,49 грн;

- березень 2014 року - на суму 424726,74 грн.;

- квітень 2014 року - на суму 40726,60 грн.

Сторони погодили, що до нового боржника переходять обов'язки первісного боржника щодо сплати суми боргу, встановленої у п. 2.1. статті 2 договору №2563/14, а також штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням первісним боржником своїх зобов2язань за Договором №520/14-ТЕ-10 від 27.11.2013 (п. 3.1. Договору №2563/14).

В подальшому, 11.12.2014 між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Житомирській області (сторона перша), департаментом фінансів Житомирської облдержадміністрації (сторона друга), фінансовим управлінням Малинського міськвиконкому (сторона третя), управлінням житлово - комунального господарства виконавчого комітету Малинської міської ради (сторона четверта), Малинським комунальним підприємством "Паперовик" (сторона п'ята), товариством з обмеженою відповідальністю "Малин Енергоінвест" (сторона шоста) та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (сторона остання) було укладено Договір № 1247/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік"), предметом договору є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п. 24 ст. 14 та п. 2 ст. 16 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувались та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 № 30 (а. с. 50, 51).

За змістом п.п. 3 - 9 вище вказаного Договору, Державна казначейська служба України перераховує кошти, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету від продажу облігацій внутрішньої державної позики згідно з п. 2 ст. 16 Закону України „Про державний бюджет України на 2014 рік", стороні першій у сумі 716000,00 грн на підставі рішення Мінфіну.

З метою виконання Договору сторони зобов'язалися, зокрема, не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до Договору (ч. 2 п. 11 Договору від 11.12.2014).

В п. 16 Договору сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором. Договір є дійсним лише у разі проведення відповідного фінансування (п. п. 14,15 Договору від 11.12.2014).

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання Договору № 1247/30 про організацію взаєморозрахунків від 11.12.2014, відповідно до платіжного доручення № 123 від 23.12.2014, позивачу було перераховано 716000,00 грн заборгованості за природний газ за Договором №2563/14 від 31.10.2014. Зазначена сума оплачена ДКСУ у Житомирській області 23.12.2014 (а. с. 54).

Також 11.12.2014 між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Житомирській області (сторона перша), департаментом фінансів Житомирської ОДА (сторона друга), фінансовим управлінням Малинського міськвиконкому (сторона третя), управлінням житлово - комунального господарства виконавчого комітету Малинської міської ради (сторона четверта), Малинським комунальним підприємством "Паперовик" (сторона п'ята), ТОВ "Малин Енергоінвест" (сторона шоста) та ПАТ "НАК "Нафтогаз України" (сторона остання) укладено Договір № 1250/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до п. 2 ст. 16 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік"), предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до п. 24 ст. 14 та п. 2 ст. 16 Закону України „Про Державний бюджет України на 2014 рік" і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувались та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 № 30 (а. с. 52, 53).

За змістом п.п. 3 - 9 вище вказаного Договору, Державна казначейська служба України перераховує кошти, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету від продажу облігацій внутрішньої державної позики згідно з п. 2 ст. 16 Закону України „Про державний бюджет України на 2014 рік", стороні першій у сумі 884000,00 грн на підставі рішення Мінфіну.

Даний договір містить аналогічні умови що і договір №1247/30 від 11.12.2014.

Як вбачається з платіжного доручення №120 від 23.12.2014 (а. с. 54) вказана сума була оплачена ДКСУ у Житомирській області 23.12.2014.

Отже, станом на 23.12.2014 у відповідача перед позивачем була відсутня заборгованість по Договору на купівлю - продаж природного газу від 27.11.2013 № 520/14-ТЕ-10.

Проте, враховуючи, що відповідач неналежним чином виконав покладений на нього обов'язок щодо оплати поставленого газу у строки, встановлені п. 6.1 Договору № 520/14-ТЕ-10 від 27.11.2013 на купівлю - продаж природного газу, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача 568715,93 грн, з яких: 372558,56 грн інфляційні втрати, 3% річних в сумі 37459,35 грн. та пені в сумі 158698,02 грн.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Однак, судом враховується, що сторони, уклавши Договір № 1247/30 та Договір № 1250/30 від 11.12.2014 про організацію взаєморозрахунків, тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до Договору на купівлю-продаж природного газу № 520/14-ТЕ-10 від 27.11.2013.

Вказані Договори про організацію взаєморозрахунків не передбачали можливості існування між сторонами інших грошових зобов'язань та підстав для інших грошових вимог щодо суми основного боргу.

Отже, для застосування санкцій, передбачених підпунктом 7.2 договору купівлі-продажу природного газу №520/14-ТЕ-10 від 27.11.2013, та наслідків за порушення грошового зобовязання, встановлених ч.2 ст. 625 ЦК України, необхідно, щоб оплату було здійснено поза межами порядку і строків, встановлених договорами про організацію розрахунків № 1247/30 та № 1250/30 від 11.12.2014, відповідно до п.п. 16 (17) яких сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Судом встановлено, що строк виконання зобов'язання за договорами про організацію розрахунків № 1247/30 та № 1250/30 від 11.12.2014 пов'язаний з моментом перерахування територіальним органом Казначейства грошових коштів з Державного бюджету України.

Відповідач виконав зобов'язання по сплаті коштів в порядку та строки визначені умовами розділу «Порядок проведення взаєморозрахунків» за вказаними Договорами про організацію взаєморозрахунків, про що свідчать платіжні доручення які містяться в матеріалах справи (а. с. 54).

Таким чином, розрахунок відповідачем за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені у вказаних договорах про організацію взаєморозрахунків, тому відсутні підстави для стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, оскільки, уклавши договори про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за поставлений природний газ.

Отже, строки виконання зобов'язання відповідачем було дотримано, а тому підстав для застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України до спірних правовідносин не має.

Вище вказане узгоджується з позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові від 25.03.2015 у справі № 924/1265/13.

Відповідно до статей 33 та 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень належними та допустимими у справі доказами; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, вимоги позивача є недоведеними та такими, що спростовуються наявними в матеріалах справи документами і зробленими в процесі розгляду справи висновками суду.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.12.2015.

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1- в справу

2 - позивачу

3 - відповідачу