ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.11.15р. Справа № 904/9386/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АгроСоюзСнаб", Черкаська область, м. Городище,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Капітал", Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг

про стягнення 53 531,57 грн.

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача:Ткач І.О., довіреність № б/н від 10.07.15р.;

від відповідача: не з`явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АгроСоюзСнаб" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Капітал" про стягнення 53 531,57 грн., з яких: 25 797,50 грн. - штраф, 4240,68 грн.-пеня, 23 217,75 грн. - пеня, 275,64 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу № 09/07 від 09.07.2015р. в частині своєчасної оплати за товар.

Ухвалою суду від 27.10.2015р. порушено провадження у справі та призначено судове засідання на 16.11.2015р.

11.11.2015р. відповідач подав до суду відзив, вказав, що заборгованість перед позивачем становить 5 788,52 грн. (пеня за період з 22.07.2015р. по 03.08.2015р. та 3 % річних за той самий період); в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 47 743,05 грн. (пеня у розмірі 3% та штраф у розмірі 10% від суми боргу) просив відмовити. Також просив визнати недійсним друге та трете речення п.7.2 договору.

16.11.2015р. в засіданні оголошено перерву до 27.11.2015р.

У судове засідання з'явився представники позивача.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується протоколом судового засідання від 16.11.2015р.., в якому відображені відомості про явку сторін.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

09.07.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "АгроСоюзСнаб" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Агро-Капітал" (покупець) було укладено договір купівлі-продажу № 09/07 (далі - договір).

Продавець зобов'язується поставляти та передавати у власність покупця сільськогосподарську продукцію, в тому числі жмих соєвий згідно видаткових накладних, надалі товар, а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити його вартість в порядку та на умовах передбачених договором (п. 1.1. договору).

Асортимент, кількість товару та ціни вказуються у накладних, що засвідчують передачу-приймання товару від продавця покупцю (надалі іменовані «накладні»), та є невід'ємною частиною цього договору (п. 1.2. договору).

Право власності на товар, переходить від продавця до покупця в момент підписання уповноваженими представниками сторін видаткової накладної (п. 1.3. договору).

Поставка товару по даному договору здійснюється партіями, які оговорюються у рахунках, та видаткових накладних (п. 2.1. договору).

Поставка товару здійснюється за домовленістю сторін шляхом доставки на склад покупця автотранспортом продавця чи перевізника (п. 2.2. договору).

Загальна вартість договору, визначається загальною вартості товару, визначених у всіх рахунках та видаткових накладних (п. 3.1. договору).

Ціна за кожну партію, кількість наданого покупцю товару визначається у видаткових накладних (п. 3.2. договору).

Покупець здійснює оплату окремих партій товару на підставі рахунків-фактур наданих продавцем (п. 3.3. договору).

Виставлення рахунку продавцем є підтвердженням прийняття замовлення від покупця га погодження його в ціні та кількості (п. 3.4. договору).

Розрахунки здійснюються в безготівковій формі шляхом відтермінування платежу строком на 10 календарних днів з дня отримання товару (п. 3.6. договору).

Договір вступає в силу з моменту його підписання і діє до 31.12.2015р., але в будь-якому випадку до повного та належного виконання умов договору сторонами (п. 6.1. договору).

У разі порушення зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність передбачену договором та чинним законодавством України. Порушенням зобов'язань за цим договором невиконання або неналежне виконання умов передбачених договором (п. 7.1. договору).

На виконання умов договору позивач поставив відповідачу товар: макуху соєву у кількості 30,29 т на загальну суму 257 465,00 грн. з ПДВ. , що підтверджується видатковою накладною № 2159 від 11.07.2015р. (а.с.17) та товарно-транспортною накладною № Р2159 від 11.07.2015р. (а.с. 19-20).

В порушення умов договору, відповідач сплатив за поставлений товар із пропущенням встановленого договором строку, про що свідчить платіжне доручення № 90 від 04.08.2015р. на суму 257 465,00 грн. (а.с. 22).

Враховуючи вищевикладене позивач нарахував та просить стягнути з відповідача штраф 10% у розмірі 25 797,50 грн., пеня (подвійна облікова ставка НБУ) за період з 22.07.2015р. по 31.07.2015р. у розмірі 4240,68 грн., пеня 3% за період з 01.08.2015р. по 03.08.2015р. у розмірі 23 217,75 грн., 3% річних за період з 22.07.2015р. по 03.08.2015р. у розмірі 275,64 грн.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (статті 655 Цивільного кодексу України)

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог -відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 Цивільного кодексу України).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст.530 Цивільного кодексу України).

У разі невчасної оплати за товар покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми не сплаченого товару за кожен день прострочення. При затримці розрахунку більш ніж 5 днів стягується штраф у розмірі 10 % від суми не виконаного зобов'язання. При затримці розрахунку більш ніж 10 днів стягується договірна пеня у розмірі 3 % від суми не виконаного зобов'язання за кожен день прострочення (п. 7.2. договору).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 Цивільного кодексу України).

У разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки (п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. (ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (ч.6 ст.232 Господарського Кодексу України).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

11.11.2015р. відповідач подав до суду відзив, вказав, що заборгованість перед позивачем становить 5 788,52 грн. (пеня за період з 22.07.2015р. по 03.08.2015р. та 3 % річних за той самий період); в задоволенні позовних вимог в частині стягнення 47 743,05 грн. (пеня у розмірі 3% та штраф у розмірі 10% від суми боргу) просив відмовити. Також просив визнати недійсним друге та трете речення п.7.2 договору.

Згідно зі ст.16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу, зокрема, шляхом визнання правочину недійсним. Відповідно до ч.2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав і законних інтересів; права і законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються, зокрема, шляхом визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ч.3 ст.215 Цивільного кодексу України).

Із зустрічною позовною заявою відповідач до суду не звертався.

Разом з тим суд вважає за необхідне зауважити наступне.

Договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України).

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 Цивільного кодексу України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Сутність свободи договору розкривається насамперед через співвідношення актів цивільного законодавства і договору: сторони мають право врегулювати ті відносини, які не визначені у положеннях актів цивільного законодавства, а також відступати від положень, що визначені цими актами і самостійно врегулювати свої відносини, крім випадків, коли в актах законодавства міститься пряма заборона відступів від передбачених ними положень або якщо обов'язковість положень актів цивільного законодавства випливає з їхнього змісту чи суті відносин між сторонами.

Відповідно п.1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У п 7.2. договору сторони погодили, що у разі невчасної оплати за товар покупець сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми не сплаченого товару за кожен день прострочення. При затримці розрахунку більш ніж 5 днів стягується штраф у розмірі 10 % від суми не виконаного зобов'язання. При затримці розрахунку більш ніж 10 днів стягується договірна пеня у розмірі 3 % від суми не виконаного зобов'язання за кожен день прострочення (п. 7.2. договору).

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених Господарським кодексом України, іншими законами та/або договором (ч. 2 ст. 193, ч. 1 ст. 216 та ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено ч. 2 ст. 231 Господарського кодексу України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Разом з тим позивачем не враховано положення ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", відповідно до яких розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

З урахуванням наведеного судом проведено перевірку розрахунку та перерахунок і встановлено, що до стягнення належить за період з 22.07.2015р. по 03.08.2015р.: 5501,9грн.-пеня, 275,10грн.- 3% річних, а також штраф 10% у розмірі 25 746,50 грн.

З огляду на викладене, зважаючи на те, що мало місце прострочення виконання зобов'язання є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача 31 523,59грн., з яких: 25 746,50 грн.- штраф 10%, 5501,9грн.-пеня, 275,10грн.- 3% річних.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача - 500,72грн. (41,11 %), на відповідача - 717,28 грн. (58,89%).

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Капітал" (50029, Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, вул. Ногіна, буд. 21, прим. 1, ідентифікаційний код 21882205) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АгроСоюзСнаб" (19500, Черкаська область, м. Городище, вул. Чехова, буд. 41, ідентифікаційний код 36772067) 31 523,59грн., з яких: 25 746,50 грн.- штраф 10%, 5501,9грн.-пеня, 275,10грн.- 3% річних, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Капітал" (50029, Дніпропетровська область м. Кривий Ріг, вул. Ногіна, буд. 21, прим. 1, ідентифікаційний код 21882205) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АгроСоюзСнаб" (19500, Черкаська область, м. Городище, вул. Чехова, буд. 41, ідентифікаційний код 36772067) витрати по сплаті судового збору у розмірі 717,28 грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення, а у разі якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення -з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.11.2015

Суддя І.В. Мілєва