РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2015Справа №910/23988/15

За позовомПублічного акціонерного товариства «Київенерго»
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
простягнення 30 097,80 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача:Кирищук В.П.
від відповідача:не з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Київенерго» (надалі - ПАТ «Київенерго») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - «Підприємець») про стягнення 30 097,80 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в порушення Правил користування електричною енергією відповідач самовільно здійснив підключення струмоприймачів у приміщенні, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, до електромереж ПАТ «Київенерго» без укладення відповідного договору, без дозволу та без оплати за спожиту електроенергію, у зв'язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача вартості самовільно спожитої теплової енергії у розмірі 30 097,80 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 10.09.2015 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду на 21.10.2015 р.

Ухвалами господарського суду міста Києва від 21.10.2015 р. та 09.11.2015 р. розгляд справи відкладено до 09.11.2015 р. та 23.11.2015 р. відповідно у зв'язку із неявкою представника відповідача та невиконанням ним вимог ухвали суду.

В судове засідання представник позивача з'явився, вимоги ухвали суду виконав, надав пояснення стосовно суті спору, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується відмітками на звороті ухвали суду.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 01030, АДРЕСА_1, на яку було відправлено ухвалу суду, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №19189878 від 22.08.2014 р., матеріалами справи та вказано в позові.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.01.2014 р. та 25.03.2014 р. уповноваженими представниками ПАТ «Київенерго» було зафіксовано факти самовільного підключення Підприємцем струмоприймачів до електричної мережі електропередавальної організації з метою без облікового споживання електричної енергії приміщення МАФ за адресою: АДРЕСА_2, про що комісією ПАТ «Київенерго» було складено акти про порушення №23846 від 28.01.2014 р. та №38513 від 25.03.2014 р.

Вказаними актами встановлено, що споживач при користуванні електричною енергією порушив ст.ст. 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» та п.п. 1.3, 5.1, 6.40, 10.2 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р.

На підставі вказаних актів про порушення №23846 від 28.01.2014 р. та №38513 від 25.03.2014 р., комісією з розгляду актів порушень Правил користування електричною енергією та умов договорів про постачання електричною енергією і нарахувань ПАТ «Київенерго» були прийняті рішення, оформлені протоколами №369 від 08.12.2014 р. та №370 від 08.12.2014 р., провести нарахування до сплати відповідачем вартості електричної енергії, не облікованої у період з 29.01.2013 р. по 28.01.2014 р. на суму 25 319,09 грн. та за період з 29.01.2014 р. по 25.03.2014 р. на суму 4 778,71 грн.

На виконання вказаного рішення позивачем були виставлені відповідачу рахунки на оплату №98023846/акт23846 та №98023846/акт38513, які були направлені на адресу відповідача.

Спір у справі виник у зв'язку з відмовою відповідача відшкодовувати вартість спожитої електричної енергії на загальну суму 30 097,80 грн.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про електроенергетику» споживання енергії можливе на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії.

Пунктом 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України № 28 від 31.07.1996 р. (надалі - «Правила»), встановлено, що договір на постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Згідно з підпунктом 1 пункту 10.2 Правил споживач електричної енергії зобов'язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів).

За змістом частини 2 статті 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушеннями в електроенергетиці є: крадіжка електричної і теплової енергії, самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без приладів обліку.

Згідно з підпунктами 15 та 16 пункту 8.1 Правил постачальник електричної енергії має право контролювати додержання споживачами та субспоживачами вимог цих Правил відповідно до умов укладених договорів, а також складати акти про невідповідність дій (бездіяльності) споживача умовам договору про постачання електричної енергії та порушення вимог законодавства України в електроенергетиці.

За змістом пункту 6.41 Правил у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

Із матеріалів справи вбачається, що внаслідок самовільного підключення Підприємцем струмоприймачів до електричної мережі електропередавальної організації з метою без облікового споживання електричної енергії приміщення МАФ за адресою: АДРЕСА_2, комісією ПАТ «Київенерго» було складено акти про порушення №23846 від 28.01.2014 р. та №38513 від 25.03.2014 р.

Пунктом 6.42 Правил передбачено, що на підставі акта порушень уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків.

Як підтверджується протоколами №369 від 08.12.2014 р. та №370 від 08.12.2014 р., комісією з розгляду актів про порушення Правил прийнято рішення про проведення нарахування за актами №23846 від 28.01.2014 р. та №38513 від 25.03.2014 р. згідно з пунктом 2.6 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕ № 562 від 04.05.2006 р. (надалі - «Методика»), яка застосовується постачальником електричної енергії за регульованим тарифом при визначенні обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією та/або виявлення фактів крадіжки електричної енергії, самовільного підключення до об'єктів електроенергетики і споживання електричної енергії без приладів обліку (пункт 1.2 Методики).

За наслідками засідання вказаної комісії прийняті рішення про проведення нарахування до сплати відповідачем вартості електричної енергії, не облікованої у період з 29.01.2013 р. по 28.01.2014 р. на суму 25 319,09 грн. та за період з 29.01.2014 р. по 25.03.2014 р. на суму 4 778,71 грн.

Суд відзначає, що враховуючи приписи Правил і Методики, ПАТ «Київенерго» правомірно застосувало положення вказаних нормативно-правових актів для визначення обсягу та обрахування вартості електричної енергії, яку відповідач споживав за відсутності укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з ч. 3 ст. 1212 Цивільного кодексу України положення цієї глави застосовуються, зокрема, до вимог про відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

За змістом ч. 2 ст. 1213 Цивільного кодексу України у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість.

Пунктом 6.43 Правил визначено, що споживач зобов'язаний оплатити розрахункові документи на недораховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка.

Виявивши факт споживання відповідачем електричної енергії без укладення договору на її постачання, ПАТ «Київенерго» згідно з вимогами Правил та відповідно до приписів Методики виставило відповідачу до сплати рахунки №98023846/акт23846 та №98023846/акт38513.

Суд відзначає, що належних та допустимих доказів оскарження рішення комісії з розгляду актів порушень, оформлених протоколами №369 від 08.12.2014 р. та №370 від 08.12.2014 р., відповідачем не надано.

З огляду на викладене, заборгованість Підприємця перед ПАТ «Київенерго» за самовільно спожиту електроенергію станом на момент звернення до суду становить 30 097,80 грн., а строк виконання грошового зобов'язання настав.

Частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин суд приходить до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог та стягнення з Підприємця на користь ПАТ «Київенерго» заборгованості у розмірі 30 097,80 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Київенерго» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (01030, АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5; ідентифікаційний код 00131305) заборгованість у розмірі 30 097 (тридцять тисяч дев'яносто сім) грн. 80 коп. та судовий збір у розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.11.2015 р.

Суддя В.П. Босий