номер провадження справи 30/66/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

20.11.2015 Справа № 908/1606/15-г

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши матеріали заяви Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 08.05.2015р. у справі №908/1606/15-г

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, буд. 69-А),

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" (87500, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Лепорського, буд. 1)

про стягнення 4 632 498,65 грн. заборгованості за договором № 06/600-66 від 02.01.2014р.;

за участю представників:

від позивача - Раздобаров П.В. (довіреність б/н від 20.01.2015 р.), Харцизова Т.В. (довіреність б/н від 29.12.2014 р.);

від відповідача - Пругло Т.М. (довіреність № 09-18/4200/14 від 31.12.2014 р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 08.05.2015 р. у справі №908/1606/15-г (суддя Кагітіна Л.П.), яке залишено без змін постановою Вищого господарського суду України від 21.10.2015 р., позов задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" 3 392 537 (три мільйони триста дев'яносто дві тисячі п'ятсот тридцять сім) грн. 46 коп. основного боргу, 218 059 (двісті вісімнадцять тисяч п'ятдесят дев'ять) грн. 30 коп. пені, 961 091 (дев'ятсот шістдесят одна тисяча дев'яносто одна) грн. 24 коп. інфляційних втрат, 60 810 (шістдесят тисяч вісімсот десять) грн. 65 коп. - 3% річних та 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

04.11.2015 р. на виконання на виконання постанови Вищого господарського суду від 21.10.2015 р. у справі № 908/1606/15-г видано наказ про стягнення з публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" 36 540 (тридцять шість тисяч п'ятсот сорок) 00 грн. судових витрат, пов'язаних зі сплатою судового збору при подачі касаційної скарги.

Також на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 08.05.2015 р. у справі №908/1606/15-г, яке набрало законної сили 21.10.2105 р., видано наказ від 04.11.2015 р. про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "МІК" 3 392 537 (три мільйони триста дев'яносто дві тисячі п'ятсот тридцять сім) грн. 46 коп. основного боргу, 218 059 (двісті вісімнадцять тисяч п'ятдесят дев'ять) грн. 30 коп. пені, 961 091 (дев'ятсот шістдесят одна тисяча дев'яносто одна) грн. 24 коп. інфляційних втрат, 60 810 (шістдесят тисяч вісімсот десять) грн. 65 коп. - 3% річних та 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. витрат зі сплати судового збору.

09.11.2015 р. до господарського суду надійшла заява боржника в порядку ст. 121 ГПК України про надання відстрочки виконання рішення строком до 21.10.2017 р., мотивована скрутним фінансовим станом боржника.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2015 р., враховуючи перебування судді-доповідача у справі Кагітіної Л.П. на лікарняному, заяву про відстрочку виконання рішення передано на розгляд судді Мойсеєнко Т.В.

Ухвалою господарського суду від 12.11.2015 р. заяву прийнято до розгляду суддею Мойсеєнко Т.В. та призначено розгляд заяви в судовому засіданні на 20.11.2015 р.

В судовому засіданні 20.11.2015 р. були присутні представники обох сторін. За їх заявою фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Представник боржника підтримав заяву про надання відстрочки виконання рішення строком до 21.07.2017 р.

Представники стягувача проти надання відповідачу відстрочки виконання рішення заперечили, просили в задоволенні заяви відмовити повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Як визначено у п. 7.1.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України», відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Відповідно до п. 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В обґрунтування необхідності надання відстрочки боржник посилається на кризову ситуацію в Донецькому регіоні, пов'язану з проведенням антитерористичної операції на сході країни і зокрема у м. Маріуполь. Вказує, що у зв'язку з даними обставинами в період січень-червень 2015 року фінансово-економічне становище підприємства значно погіршилось, змінився ринок збуту металу, що призвело до зменшення обсягів виробництва підприємстві боржника. Заборгованість державного бюджету перед відповідачем по сплаті бюджетного відшкодування ПДВ станом на 30.06.2015 р. склала 1 392 695 тис. грн. При цьому заборгованість підприємств-контрагентів перед відповідачем станом на 30.06.2015 р. склала 3 644 тис. грн. Вказані обставини дуже погіршили фінансове становище відповідача та негативно вплинули на його господарську діяльність. Зазначає, що стягнення суми боргу одночасно зумовить неможливість погашення заборгованості за іншими платежами, податками та зборами і може привести до неплатоспроможності боржника.

Суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

На підтвердження свого фінансового стану боржником наданий баланс (про фінансовий стан) на 30.06.2015 р. та наказ по підприємству від 05.02.2015 р. № 53 «Про заходи в період зниження обсягів виробництва та погіршення фінансово-економічного стану комбінату», відповідно до якого на підприємстві введено неповний 32-годинний робочий тиждень.

Проаналізувавши надані боржником докази, суд зазначає, що із наданого балансу (звіту про фінансовий стан) на 30.06.2015 р. вбачається, що на кінець звітного періоду підприємство має нерозподілений прибуток в розмірі 4 160 044 тис. грн., рахунки в банках на суму 421 544 тис. грн. При цьому із балансу вбачається, що зазначені показники фінансового стану збільшились на кінець звітного періоду порівняно з початком звітного періоду, тобто фінансово-господарська діяльність боржника не є збитковою.

Також баланс свідчить, що дебіторська заборгованість підприємства за продукцію, товари, роботи, послуги складає 19 554 488 тис. грн., дебіторська заборгованість за розрахунками з бюджетом - 1 392 695 тис. грн., у тому числі з податку на прибуток - 40 000 тис. грн. Разом із цим, боржник, у свою чергу, також має кредиторську заборгованість перед бюджетом на суму 27 474 тис. грн. Поточна кредиторська заборгованість за одержаними авансами складає 2 407 861 тис. грн. Тобто показники дебіторської та кредиторської заборгованості в даному випадку не свідчать про об'єктивну неможливість виконання судового рішення боржником.

Зі звіту боржника про рух грошових коштів (за прямим методом) за 2 квартал 2015 року вбачається, що рух коштів від операційної діяльності за звітний період склав 1 268 703 тис. грн. (більше одного мільярду грн.), чистий рух грошових коштів за звітний період - 165 894 тис. грн. (більше 165 мільйонів грн.).

Таким чином, посилання боржника на збитковість господарської діяльності підприємства спростовуються матеріалами справи.

Виходячи з економічних показників діяльності підприємства, зокрема, за наявності нерозподіленого прибутку в розмірі 4 160 044 тис. грн. (більше чотирьох мільярдів грн.), боржником не доведена неможливість сплати ним стягувачу загальної суми за наказами в даній справі в розмірі 4 742 118,65 грн.

При цьому суд враховує, що боржник направив стягувачу лист від 20.11.2015 р. №089лм/660 з пропозицією розглянути графік погашення заборгованості з розстроченням платежу на листопад-грудень 2015 року, тобто лише на 2 місяці.

За таких обставин, суд вважає, що необхідність надання відстрочки виконання рішення терміном саме до 21.07.2017 р. боржником не доведена.

На час розгляду заяви про відстрочку боржник навіть частково не погасив заборгованість перед стягувачем.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Здійснення підприємницької діяльності на власний ризик означає покладання на підприємця тягаря несприятливих наслідків такої діяльності. Наявність заборгованості перед відповідачем інших осіб, незадовільний фінансовий стан не є підставою для розстрочення або відстрочення виконання рішення.

Зниження фінансових показників господарської діяльності підприємства внаслідок дії несприятливих обставин, пов'язаних з проведенням антитерористичної операції, а також посилання боржника на те, що виконання рішення негативно вплине на фінансовий стан боржника та його господарську діяльність не є виключною обставиною, яка може бути підставою для надання відстрочки виконання рішення в розумінні ст. 121 ГПК України, адже боржник здійснює господарську діяльність та має відповідні грошові надходження. Крім того, проведення стягнення можливо за рахунок наявного у боржника майна.

Сам по собі факт проведення антитерористичної операції не є доказом неможливості виконання рішення суду та підставою для надання відстрочки.

За змістом ст.10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та ст.14-1 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" єдиним належним доказом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), які мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України, тоді як інші документи не можуть вважатися доказами наявності таких обставин. Дана правова позиція викладена у постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.11.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (в редакції чинній на момент розгляду зави про відстрочку).

Сертифікату про форс-мажорні обставини боржником не надано.

Невиконання рішення боржником негативно впливає на господарську діяльність стягувача, а наслідки інфляційних процесів в економіці держави та фінансова криза рівним чином впливають на фінансовий стан як боржника, так і стягувача.

Враховуючи те, що боржник всупереч вимог ст. 33, 34 ГПК України не довів належними та допустимими доказами наявність виключних обставин, які ускладнюють виконання боржником судового рішення або роблять його неможливим, суд не вбачає підстав для задоволення заяви боржника.

Керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Заяву Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" про відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області від 08.05.2015р. у справі №908/1606/15-г залишити без задоволення.

Суддя Т.В.Мойсеєнко