Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"03" грудня 2015 р. Справа № 1/49-Д.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Маріщенко Л.О.

за заявою Багатопрофільного малого приватного підприємства "Сприяння" від 24.11.2015 про відстрочку виконання рішення суду у справі №1/49-Д

за позовом: Багатопрофільного малого приватного підприємства "Сприяння" (м.Житомир)

До: Державного підприємства "Житомирська пересувна механізована колона" (м. Житомир)

Треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

- Регіональне відділення фонду державного майна України по Житомирській області (м. Житомир)

- Міністерство аграрної політики та продовольства України (м. Київ)

за участю прокуратури Житомирської області (м. Житомир)

про визнання договору оренди нежилих приміщень від 08.04.1997р. продовженим на строк до 08.04.2017 р. та таким, що укладений на тих самих умовах, які були передбачені договором

та за зустрічним позовом Державного підприємства "Житомирська пересувна механізована колона"(м.Житомир)

до Багатопрофільного малого приватного підприємства "Сприяння" (м. Житомир)

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіональне відділення фонду державного майна України в Житомирській області (м. Житомир)

про звільнення займаного приміщення та стягнення неустойки.

Присутні:

від заявника (боржника): не з'явився

від стягувача: не з'явився

від прокуратури: ОСОБА_1 - посв. № 033462 від 18.05.2015

від ФДМ: ОСОБА_2 - дов. від 12.12.2014 № 05/4296

від МАППУ: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

03.07.2014 господарським судом Житомирської області прийнято рішення у справі №1/49-Д,згідно якого постановлено:

"1. В задоволені первісного позову відмовити

2. Зустрічний позов задовольнити.

3.Багатопрофільному малому приватному підприємству "Сприяння" звільнити виробничі приміщення площею 378 кв.м. (склад піску розміром 9х18 м., склад цементу розміром 9х6 м., приміщення бетонно-розчинного вузла розміром 9х18 м.), що знаходяться за адресою м. Житомир, вул.Маршала Рибалка, 29.

4. Стягнути з Багатопрофільного малого приватного підприємства "Сприяння" на користь Державного підприємства "Житомирська пересувна механізована колона" - 203,00 грн. судових витрат."

04.03.2015 постановою Рівненського апеляційного господарського суду рішення суду першої інстанції від 03.07.2014 у справі №1/49-Д залишено без змін, апеляційну скаргу Багатопрофільного малого приватного підприємства "Сприяння" - без задоволення.

26.10.2015 Вищий господарський суд України, залишив без змін рішення господарського суду Житомирської області від 03.07.2014 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 04.03.2015 у справі "1/49-Д..

17.11.2015 на виконання рішення суду видано накази.

24.11.2015 до суду від БМПП "Сприяння" надійшла заява про відстрочку виконання рішення суду, якою просить відстрочити виконання рішення господарського суду Житомирської області від 03.07.2014 по справі №1/49-Д до 19.11.2016, але в будь-якому випадку не раніше набрання законної сили рішення суду у справі №1/44-НМ за позовом Багатопрофільного малого приватного підприємства "Сприяння" до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Житомирській області, Міністерства аграрної політики України, Державного підприємства "Житомирська пересувна механізована колона",Фонду державного майна України за участю прокуратури Житомирської області про визнання права власності на майно та зобов'язання вчинити певні дії.

Боржник БМПП "Сприяння" в якості обставин, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим, послався на те, що негайне виконання рішення суду по справі №1/49-Д спричинить порушення законних прав первісного позивача, який вирішує питання про визнання права власності на 34/100 частин проведених поліпшень орендованих приміщень, а тому у разі задоволення позову БМП "Сприяння" у справі №1/44-НМ виконання рішення суду у справі №1/49-Д призведе до неправомірного втручання щодо мирного володіння та користування власником свого майна. Крім того,надав довідки про сплату орендної плати за весь період такої оренди та вказав на розгляд іншої справи № 1/44-НМ, де предметом спору є визнання права власності на майно.

В засідання суду представники сторін не прибули, хоча були належним чином повідомлені про участь в судовому засіданні, про що свідчить поштовий реєстр Господарського суду Житомирської області про відправку рекомендованої кореспонденції (а.с. 114).

Відповідно до ч.1 ст.121 ГПК України заява сторони про відстрочку виконання рішення суду розглядається судом у десятиденний строк у судовому засіданні з викликом сторін

Прокурор в судовому засіданні заперечив щодо відстрочення виконання рішення суду. Зокрема зазначив, що згідно встановлених норм Конституції України, рішення суду, яке набрало законної сили є обов'язковим до виконання та має бути виконане. Наведені відповідачем доводи щодо неможливості негайного виконання рішення суду у зв'язку із розглядом господарським судом Житомирської області справи №1/44-НМ, наявність договірних відносин не можуть бути виключними обставинами, які б були підставою для відстрочки виконання рішення суду у справі №1/49-Д, оскільки є запереченнями (поясненнями) по суті позовних вимог та могли оцінюватись господарським судом при розгляді справи №1/49-Д, у якій постановлено кінцеве рішення, або можуть оцінюватись при розгляді справи №1/44-НМ. Фактично БМПП "Сприяння" також мало право ініціювати питання зупинення провадження у одній справі до розгляду іншої.

Представник ФДМ в судовому засіданні заперечила щодо відстрочки виконання рішення, оскільки заява про відстрочку виконання рішення не містить обґрунтованих підстав що ускладнюють виконання рішення суду, однак містить лише міркування позивача відносно проведених ним поліпшень орендованого майна, що є предметом розгляду у справі № 1/44-НМ. Також, зазначила, що власником приміщень є держава в особі Міністерства аграрної політики та продовольства України

Відповідно до ч.1 ст.121 ГПК України заява сторони про відстрочку виконання рішення суду розглядається судом у десятиденний строк у судовому засіданні з викликом сторін.

Підстави для розстрочки, на які посилається боржник, не є винятковими в розумінні ст. 121 ГПК України.

Відповідно ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження".

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Згідно зі статтею 115 Кодексу рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обовязковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом № 606.

Виконання судового рішення є невідємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Згідно ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, господарський суд може, зокрема, відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом (п.7.1.1. Постанова ВГСУ від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" ).

Таким чином, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення суду, господарський суд враховує, насамперед, матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави, а також наявність тих виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим боржником у визначений строк та встановленим господарським судом способом.

Судом встановлено, що між сторонами виконавчого провадження існує конфлікт охоронюваних законом інтересів стягувача на реальне виконання рішення суду, боржника - на відстрочку його виконання. Йдеться про виключно легітимні, але конкуруючі інтереси боржника і кредитора (абз. 4 п.3.6 мотивувальної частини Рішення КСУ від 1 грудня 2004 року 18-рп/2004 у справі 1-10/2004 (справа про охоронюваний законом інтерес).

Однак Конституційний Суд України у Рішенні від 13.12.2012 № 18-рп/2012 виклав чітко свою правову позицію про те, що відстрочення виконання судового рішення на певний строк, має відповідати принципу верховенства права та здійснюватися у випадках і на підставі, визначених законом.

В Україні верховенство права закріплено в Основному Законі держави (ст. 8), а її засади конкретизовані у правових позиціях Конституційного Суду України, в тому числі, у ст. 5 Господарського кодексу України.

Оскільки Конституція України не містить чіткого визначення верховенства права, Конституційний Суд України дав його тлумачення в Рішенні № 15-рп/2004 від 2 листопада 2004 року (справа про призначення судом більш мякого покарання), в якому вказав, що «верховенство права це панування права в суспільстві. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, зокрема у закони, які за своїм змістом мають бути проникнуті передусім ідеями соціальної справедливості, свободи, рівності тощо».

Конституційний Суд України у Рішенні від 30 січня 2003 року 3-рп/2003 у справі про розгляд судом окремих постанов слідчого та прокурора зауважив, що "правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах" (абзац десятий пункту 9 мотивувальної частини).

Саме принцип верховенства права дає можливість приймати рішення з урахуванням загальних принципів права: добросовісності, розумності, та справедливості ( ст. 3 ЦК України), особливо коли йдеться про наявність оціночних понять у нормативно-правовому акті, який підлягає застосуванню, в даному випадку, ст. 121 ГПК України.

Окрім того, суд враховує судову практику Європейського суду з прав людини у національному законодавстві як інструменту функціонування Конвенції про захист прав людини та основних свобод, що є частиною національного законодавства України.

В силу частини 3 статті 4 ГПК України, статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" згадані судові рішення та зміст самої Конвенції про захист прав та свобод людини є пріоритетним джерелом права для національного суду.

Як вимагає частина 2 статті 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невідємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

У п. 24 Рішення від 14 грудня 2006 року у справі "Соловйов проти України" Європейський Суд з прав людини наголосив, що держава є відповідальною за виконання рішення, винесеного на користь заявника, протягом усього виконавчого провадження.

З врахуванням вищевикладеного, господарський суд виходить з того, що боржник не подав жодного належного та допустимого доказу на підтвердження реального існування тих виняткових обставин, які би давали суду підстави відстрочити виконання рішення суду у цій справі, як це вимагає стаття 33 ГПК України.

Подані докази сплати боржником орендної плати не є підставою для відстрочки виконання рішення суду. Твердження БМП "Сприяння" в обґрунтування своїх вимог щодо задоволення його заяви про надання відстрочки виконання рішення суду у справі №1/49 -Д фактично спростовує законність та обґрунтованість прийнятого рішення у даній справі, яка підтверджена рішеннями вищих судових інстанцій. Крім того, посилання на розгляд іншої пов'язаної справи 1/44-НМ не можуть бути виключними обставинами, які б були підставою для відстрочки виконання рішення суду у справі №1/49-Д, оскільки є рішення суду у справі № 1/44-НМ, яке залишене без змін апеляційною та касаційною інстанціями. БМПП "Сприяння" мало право ініціювати питання зупинення провадження у одній справі до розгляду іншої до прийняття рішень у справах.

Керуючись ст.ст. 86, 121 ГПК України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити Багатопрофільному малому приватному підприємству "Сприяння" у задоволенні заяви від 24.11.2015 про відстрочку виконання рішення господарського суду Житомирської області від 03.07.2014 у справі №1/49-Д.

Суддя ОСОБА_3

Друк:

1 - в справу

2,3 - сторонам (рек. з повід.)

4,5 - третім особам (рек)

6 - прокуратурі Жит.обл.