номер провадження справи 8/195/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2015 Справа № 908/5576/15

за позовом Концерну «Міські теплові мережі» (факт. адреса: 69065, м.Запоріжжя, вул. Щаслива, 2а)

до відповідача ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 (юр. адреса: 69006, м.Запоріжжя, вул. Трегубенка, 8; факт. адреса: 69000, АДРЕСА_1)

про стягнення 15436 грн. 60 коп. основного боргу за договором № 101993 від 01.06.2008 р., 3102 грн. 02 коп. пені, 388 грн. 04 коп. річних процентів, 5103 грн. 69 коп. втрат від інфляції грошових коштів

Суддя І. А. Попова

Представники:

Позивача ОСОБА_3, дов. № 30/2019 від 05.01.2015 р.

Відповідача не з'явився

Заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 15436 грн. 60 коп. основного боргу за договором № 18838387 від 16.05.2008 р., 3102 грн. 02 коп. пені, 388 грн. 04 коп. річних процентів, 5103 грн. 69 коп. втрат від інфляції грошових коштів.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в засіданні 25.11.2015 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених у позові, відповідно до ст. ст. 11, 15, 16, 258, 509, 526, 530, 625, 629 ЦК України, ст.ст. 1, 2, 193, 232, 276 ГК України. В обґрунтування вимог вказує, що відповідно до умов договору № 101993 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, укладеного з відповідачем 01.06.2008 р., позивач відпускав теплову енергію в нежитлове приміщення № 93 першого поверху для розміщення магазину промислових товарів по вул. Ладозька, 20 в м.Запоріжжя. Вказаний обєкт нерухомого майна належить відповідачу на праві власності. Позивач в період з січня 2014 р. по квітень 2014 р. та з жовтня 2014 р. по квітень 2015 р. відпустив відповідачу теплову енергію на суму 15436 грн. 60 коп. В порушення положень договору відповідач не здійснив оплату спожитої теплову енергію в спірному періоді. Таким чином, заборгованість відповідача в спірний період складає 15436 грн. 60 коп. Відповідач заперечень щодо нарахувань, зазначених у рахунках та актах приймання-передачі теплової енергії на адресу Концерну «МТМ» не надав, належним чином оформлені акти приймання-передачі теплової енергії за спірний період не повернув. Позивач просить стягнути з відповідача 15436 грн. 60 коп. заборгованості за вказаний період. За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань у відповідності до п. 7.2.8 договору відповідачу нараховано пеню в розмірі 3102 грн. 02 коп. за період з 20.11.2014 р. по 01.10.2015 р. У відповідності до ст.. 625 ЦК України до стягнення заявлено 388 грн. 04 коп. річних процентів, нарахованих за період з 20.02.2014 р. по 01.10.2015 р., та 5103 грн. 69 коп. втрат від інфляції грошових коштів, нарахованих за період з березня 2014 р. по серпень 2015р.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, представник відповідача в судове засідання за викликом не зявився, правом надати відзив на позов не скористався. Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України. В разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Згідно ОСОБА_4 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців ФОП ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: 69006, м.Запоріжжя, вул. Трегубенко, 8. Ухвала суду від 04.11.2015 р. про порушення провадження по справі №908/5576/15, яка направлялася на адресу відповідача, повернута органом зв'язку з посиланням адресат не проживає , Крім того, ухвала від 04.11.2015 р., яка направлялася на фактичну адресу відповідача (АДРЕСА_2), зазначену позивачем в позовній заяві, також повернута з позначенням органу звязку «організація відсутня». З урахуванням обставин справи вважається належним виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу щодо вчинення судом певних процесуальних дій. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Оскільки всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду позовної заяви по суті в судовому засіданні 25.11.2015 року за відсутності представника відповідача.

Згідно до ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Заслухавши представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що ОСОБА_1 особою підприємцем ОСОБА_2 (споживач, відповідач по справі) та Концерном «Міські теплові мережі» (теплопостачальна організація, позивач по справі) 01.06.2008 р. укладено договір № 101993 купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді, за умовами якого Теплопостачальна організація зобов'язалася відпустити теплову енергію в гарячій воді споживачу, а споживач прийняти та оплатити її вартість за діючими тарифами (цінами) в терміни та порядку, встановленими умовами договору та додатками до договору, що є його невід'ємними частинами.

Порядок розрахунків узгоджено сторонами пунктами 6.1-6.11 вказаного договору, якими передбачено, що розрахунки за даним договором здійснюються в грошовій формі або в іншій формі, що не заперечується діючому законодавству, відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів (цін) діючих на час розрахунків та на підставі показань приладів комерційного обліку теплової енергії або даних, встановлених розрахунковим способом. Підставою для розрахунків споживача з теплопостачальною організацією є рахунок та акт приймання-передачі (п. 6.3). Споживач зобовязаний до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок теплопостачальної організації суму заборгованості за спожиту теплову енергію (п. 6.4).Споживач з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від теплопостачальної організації рахунок-фактуру, акт приймання-передачі та податкову накладну. Отриманий акт споживач повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу теплопостачальної організації протягом пяти днів з дати отримання. У разі неотримання підписаного ОСОБА_3 приймання-передачі або обґрунтованих заперечень в його підписанні у встановлений термін, акт підписується теплопостачальною організацією з позначенням про відмову у підписанні його споживачем, та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому розрахунковий період (п. 6.7.2).

Пунктом 10.1 договору визначено, що цей договір набуває чинності з 01 червня 2008 р. по 01 червня 2009 р. Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, окрім досягнення взаємної згоди сторін про його розірвання. Як слідує з пояснень представника позивача, наданих у судовому засіданні, договір №101993 від 01.06.2008 р., укладений сторонами у справі, діє до теперішнього часу.

Як свідчать вивчені матеріали, ФОП ОСОБА_2 володіє нежитловим приміщенням №93 по вул. Ладозька, 20 в м.Запоріжжя на підставі договору купівлі-продажу №5573 від 11.04.2008р.

На сплату наданих відповідачу послуг з постачання теплової енергії за період січень 2014 квітень 2014 р. та жовтень 2014 р. квітень 2015 р. позивачем направлялися рахунки та акти приймання-передачі теплової енергії, про що свідчать реєстри відправлення рахунків та актів виконаних робіт. Відповідач акти приймання передачі теплової енергії за вказаний період не підписав та не повернув теплопостачальній організації, зауважень щодо якості послуг не висловив.

Як вказує позивач, відповідач в порушення умов договору в узгоджені строки та в узгоджених розмірах не розрахувався за спожиту теплову енергію, внаслідок чого за ним склалася заборгованість за період січень 2014 квітень 2014 р. та жовтень 2014 р. квітень 2015 р. в сумі 15436 грн. 60 коп.

Положеннями ст.ст.11, 629 ЦК України встановлено, що договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами. Приписами статті 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України унормовано, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно ч.1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Статтею 275 ГК України встановлено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Пунктом 2 статті 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Оскільки відповідач не надав суду доказів оплати боргу позивачу, суму заборгованості не спростував, суд вважає, що вимоги про стягнення 15436грн. 60коп. основного боргу за період січень 2014р. квітень 2014р. та жовтень 2014р. квітень 2015р. за договором №101993 від 01.06.2008р. обґрунтовані, підтверджені доданими розрахунками та підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки судом встановлено, що відповідач прострочив виконання зобов'язань по оплаті наданої йому теплової енергії, розрахунок заявлених до стягнення річних процентів та втрат від інфляції грошових коштів перевірено, вимоги про стягнення річних процентів в сумі 388грн. 04коп., нарахованих за період з 20.02.2014р. по 01.10.2015р., та втрат від інфляції грошових коштів в розмірі 5103грн. 69коп., нарахованих за період з березня 2014р. по серпень 2015р., суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення пені в розмірі 3102 грн. 02 коп., нарахованої за період з 20.11.2014 р. по 01.10.2015 р., позивач обґрунтовує п. 7.2.8 договору №101993 від 01.06.2008 р., яким передбачено, що в разі несплати або несвоєчасної сплати споживачем за теплову енергію відповідно до терміну, встановленого у пунктів 6.3 договору, з наступного дня після закінчення терміну сплати споживачу нараховується пеня у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу (але не більше суми обумовленої чинним законодавством) за кожен день прострочення по день фактичної оплати.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

За приписами ч. 1 статті 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Згідно з ч. 3 статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Частиною 6 статті 231 ГК України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

З огляду на наведене, судом встановлено підстави щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання. Суд знаходить представлений розрахунок неустойки обґрунтованим, вимоги не суперечними ст. 232 ГК України та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги задовольняються.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст. 193 ГК України та ст.. 526 ЦК України, керуючись ст. ст. 49, ст. ст. 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 особи підприємця ОСОБА_2 (юр. адреса: 69006, м.Запоріжжя, вул. Трегубенка, 8; факт. адреса: 69000, АДРЕСА_1 реєстраційний номер фізичної особи платнику податків НОМЕР_1) на користь Концерну Міські теплові мережі (69091, м.Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137, ): 15436 (пятнадцять тисяч чотириста тридцять шість) грн. 60 коп. основного боргу з зарахуванням на наступні реквізити: п/р 2813 в Філії Запорізького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957; 3102 (три тисячі сто дві) грн. 02оп. пені, 388 (триста вісімдесят вісім) грн. 04 коп. річних процентів, 5103 (пять тисяч сто три) грн. 69 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.. судового збору з зарахуванням на наступні реквізити: п/р 1951 в Філії Запорізького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957. Видати наказ.

Повне рішення складено 30 листопада 2015 року.

Суддя І.А. Попова