РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

"07" грудня 2015 р. Справа № 924/1520/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючий суддя Петухов М.Г.

суддя Гулова А.Г. ,

суддя Маціщук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - Фермерського господарства "ОСОБА_1 сокіл"

на рішення господарського суду Хмельницької області від 28.09.2015 р.

у справі №924/1520/15 (суддя Заверуха С.В.)

за позовом Фермерського господарства "ОСОБА_1 сокіл"

до відповідача ОСОБА_1 селищної ради

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Товариства з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр"

про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився;

відповідача: не з'явився;

третьої особи: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 29.09.2015 р. у справі №924/1520/15 у задоволенні позову фермерського господарства "ОСОБА_1 сокіл" до ОСОБА_1 селищної ради про зобов'язання укласти договір купівлі-продажу відмовлено.

При прийнятті вищевказаного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що 17.08.2012р. між Фермерським господарством "ОСОБА_1 сокіл" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр" укладено угоду про умови участі в аукціоні з продажу комунального майна територіальної громади смт. Білогір'я. 20.08.2012р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр" проведено аукціон з продажу лота: обєкту незавершеного будівництва. Відповідно до протоколу проведення аукціону №1 переможцем аукціону (покупцем) стало Фермерське господарство "ОСОБА_1 сокіл".

З матеріалів справи судом першої інстанції було встановлено, що позивач частково перерахував кошти в сумі 51 000 грн. за придбане на аукціоні майно, що підтверджується відповідними платіжними дорученнями, однак договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва між сторонами не було укладено. 05.08.2015р. позивач звернувся до відповідача із пропозицією укласти договорі купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва, проте селищна рада відмовила позивачу у цій пропозиції.

При вирішенні спірних правовідносин, судом першої інстанції було враховано відповідні положення Господарського та Цивільного кодексів України, Законів України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва", "Про приватизацію державного майна", а також правову позицію Верховного Суду України, наведену в Узагальненні Практики розгляду судами цивільних справ про визнання правочинів недійсними від 24.11.2008р.

В обґрунтування своїх висновків, суд першої інстанції зазначив, що в порушення норм ст. 19 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва" проект договору купівлі-продажу, що є предметом спору у даній справі, взагалі не містить положень про строк завершення будівництва, про заборону відчуження об'єкту незавершеного будівництва, про вимоги забезпечення екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища під час добудови та подальшого введення в експлуатацію об'єкта приватизації. Окрім того, відповідач не може бути примушений до дій щодо укладення договору у редакції, наданій до суду, які (дії) не є обовязковими для нього (відповідача) в силу невизначеності законом, оскільки на час розгляду справи строк проведення приватизації буде перевищувати два роки.

Також суд зауважив, що проект договору купівлі-продажу, який є предметом спору у даній справі, взагалі не містить положень про строк завершення будівництва та інших істотних умов договору. Крім того, протоколом проведення аукціону №1 сторони погодили строк сплати коштів за продаж майна - тобто 30 календарних днів з дня проведення аукціону, однак у проекті договору позивач вказує на необхідність внесення плати за куплений об'єкт протягом 30 календарних днів з моменту підписання договору.

Ураховуючи встановлені обставини у даній справі та положення діючого законодавства, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення позову.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, Фермерське господарство "ОСОБА_1 сокіл" звернулось з апеляційною скаргою до Рівненського апеляційного господарського суду, відповідно до якої просить рішення господарського суду Хмельницької області від 29.09.2015 р. у справі №924/1520/15 скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити.

Скаржник вважає, що рішення господарського суду є незаконним та таким, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

На підтвердження своїх доводів, скаржник вказує, зокрема, наступне:

представник позивача заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, оскільки третя особа у справі в судове засідання не зявилася, однак, суд не відклав розгляд справи на підставі п.1,2 ст. 77 ГПК України;

на підтвердження заявлених вимог, представником позивача було заявлено клопотання щодо витребування з архіву матеріалів справи №924/830/15, в яких міститься договір з ТОВ «ОСОБА_2 інцест» щодо виготовлення проектно-кошторисної документації по реконструкції придбаного на торгах будинку ветеранів, які підтверджують наміри позивача укласти договір купівлі-продажу придбаного на аукціоні майна, проте в задоволенні даного клопотання судом було відмовлено;

судом першої інстанції не було враховано, що в оголошенні про проведення аукціону викладено інформацію про обєкт та умови його придбання та експлуатації без встановленого строку завершення будівництва, не містилися відомості про заборону відчуження обєкту незавершеного будівництва, про вимоги забезпечення екологічної безпеки, про охорону навколишнього природного середовища під час добудови та подальшого введення в експлуатацію обєкта приватизації та інші умови зазначені в рішенні суду, проте дана обставина в судовому засіданні не була досліджена;

судом не враховано та не надано правової оцінки тому, що при укладені угоди про умови участі в аукціоні з продажу комунального майна територіальної громади від 17 серпня 2012 року в п.2.2.5 обумовлено, що кошти за придбане на аукціоні нерухоме майно мають бути перераховані на рахунок відповідача в порядку, передбаченому п.5 ст.23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)», тобто покупець зобов'язаний внести зазначені кошти протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу, а в протоколі № 1 про проведення аукціону з продажу обєкта комунальної власності від 20.08.2012 року не зазначено з якого часу починається відлік строку для внесення коштів за придбаний обєкт. Крім того, протокол проведення аукціону не є правовстановлюючим документом, а лише передумовою укладення договору купівлі-продажу і не є підставою для внесення коштів;

відповідач не надав доказів того, що зі сторони ОСОБА_1 селищної ради вживалися дії, спрямовані на укладення договору купівлі-продажу обєкту нерухомого майна, придбаного ФГ «ОСОБА_1 сокіл» на умовах, визначених відповідачем при прийнятті рішення про приватизацію обєкту, більше того відповідач ухиляється від укладення договору купівлі-продажу, при розгляді справи відповідачем не було надано інших доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 селищної ради в невиконанні зобовязань за попередньою домовленістю;

ФГ «ОСОБА_1 сокіл» протягом перших 3-х місяців з моменту проведення торгів було сплачено на рахунок ОСОБА_1 селищної ради 51 000 грн., що також підтверджує намір позивача укласти договір купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва будівлі інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей, проте судом дана обставина не була прийнята до уваги.

З огляду на викладені вище аргументи на підтвердження своєї правової позиції, позивач вважає, що судом першої інстанції було відмовлено у задоволенні позову за відсутності на те визначених законом підстав, у звязку з чим рішення суду першої інстанції належить скасувати.

Від відповідача - ОСОБА_1 селищної ради надійшов відзив на апеляційну скаргу відповідача, відповідно до якого просить оскаржене рішення суду першої інстанції залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити.

На спростування доводів, викладених в апеляційній скарзі, вказує наступне.

Заявлене позивачем клопотання щодо витребування з архіву матеріалів справи №924/830/15 не оформлене належним чином всупереч вимог ст. 38 ГПК України, при цьому позивач не був позбавлений можливості особисто звернутися до Господарського суду Хмельницької області з клопотанням про витребуванням копій з матеріалів господарської справи №924/830/15, які на думку останнього є необхідним доказом.

На думку відповідача, укладений позивачем з ТОВ «ОСОБА_2 інцест» договір щодо виготовлення проектно - кошторисної документації по реконструкції придбаного на торгах будинку ветеранів не може підтверджувати чи заперечити наміри позивача щодо укладення договору купівлі - продажу придбаного на аукціоні майна.

Відповідно до п. №1 протоколу переможець аукціону (покупець) протягом тридцяти календарних днів перераховує кошти за придбаний на аукціоні обєкт незавершеного будівництва - будівля інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей, що знаходиться за адресою: вул. Миру, 1з в смт. Білогіря, Білогірський район, в сумі 244179 грн. (двісті сорок чотири тисячі сто сімдесят девять гивень). Кошти перераховуються на реквізити зазначені у протоколі №1 ОСОБА_1 селищної ради.

Процесуальний опонент скаржника наголошує на тому, що позивач звернувся до відповідача лише 06.08.2015 р. з (офертою) пропозицією укласти договір купівлі-продажу обєкта малої приватизації способом викупу обєкта незавершеного будівництва будівлі інтернату для сільских ветеранів праці та літніх людей, розташованого по вул. Миру, 1з в смт. Білогіря. Однак, відповідно до Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств» право володіння, користування і розпорядження об'єктом приватизації переходить до покупця після сплати в повному обсязі ціни продажу об'єкта приватизації. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств» право власності на державне майно підтверджується договором купівлі-продажу, який укладається між покупцем та уповноваженим представником відповідного органу приватизації, а також актом приймання-передачі зазначеного майна. дках, передбачених законом, державній реєстрації. У разі придбання об'єкта приватизації на аукціоні, за конкурсом договір купівлі - продажу між покупцем і продавцем укладається не пізніш як у п'ятиденний термін з дня затвердження органом приватизації результатів аукціону, конкурсу. Усупереч Закону позивачем пропущено птиденний термін наданий для укладення договору купівлі - продажу за результатами аукціону.

Між тим, відповідач зауважує, що передумовою укладення договору є виконання умов проведення аукціону щодо продажу обєкта, а саме оплати повної вартості обєкта лота №1 згідно протоколу № 1, чого ФГ"Білогірський сокіл" здійснено не було. За таких умов, договір купівлі продажу з ОСОБА_1 селищною радою укладено не було.

Також відповідач звертає увагу на те, що порушення визначених законом термінів щодо укладення договору купівлі продажу за результатами проведення аукціону ставить під сумніви наміри позивача укласти означений договір купівлі продажу за визначеною вартістю.

Окрім того, станом на 2015 рік змінилась вартість обєкта, який на момент звернення позивача з позовом неоцінено, оскільки термін використання звіту незалежної оцінки майна незавершеного будівництва закінчився після спливу шестимісячного строку, який встановлено Законом України «Про загальні засади оцінки майна» та постановою Кабінету Міністрів України «Про методику оцінки майна».

Поряд з тим, відповідач зауважує, що наявне рішення ОСОБА_1 селищної ради 37 сесії 6 скликання №20 від 04.12.2014р. про продаж незакінченого будівництвом будинку інтернату сільських ветеранів праці та престарілих на підставі п. 30 ч. 1 ст. 26, ч. 5 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування».

За наведеного вище, відповідач вважає, що оскаржене рішення є цілком законним, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Товариства з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр" не скористалася правом подачі відзиву на апеляційну скаргу, що, у відповідності до ч. 2 ст. 96 ГПК України, не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

7 грудня 2015 року в судове засідання Рівненського апеляційного господарського суду представники учасників судового процесу не з'явилися.

Крім того, від представника скаржника - ФГ"Білогірський сокіл" надійшло клопотання про розгляд справи № 924/1520/15 без участі свого представника.

Від позивача - ОСОБА_1 селищної ради надійшло клопотання про відкладення розгляду справи № 924/1520/15 на іншу дату у зв'язку із неможливістю забезпечити явку свого представника в судове засідання.

Судова колегія дійшла висновку, що подане позивачем клопотання задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права та можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника, згідно з частинами 1-5 ст. 28 ГПК України, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні. (абз. 2 п. 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року).

При цьому, представник позивача не зазначає в чому саме полягає необхідність участі його представника в судовому засіданні Рівненського апеляційного господарського суду.

У відповідності до вимог ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язанні добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи викладене, а також своєчасне повідомлення всіх учасників судового процесу про проведення судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с. 96-97, 105-106, 108-109), суд апеляційної інстанції вважає, що у позивача була можливість належним чином підготуватися до судового засідання та визначитись щодо особи, яка представлятиме його інтереси у судовому засіданні.

Окрім того, ухвалами суду апеляційної інстанції від 21.10.2015р., від 09.11.2015р. у справі № 924/1520/15 не було визнано явку представника позивача в судове засідання обов'язковою, зокрема, третю особу було зобов'язано надати копії зазначених в ухвалах документів. Проте, станом на 7 грудня 2015 року третьою особою не виконано вимоги ухвали суду.

З огляду на наведене вище та з урахуванням встановлених ст. 102 ГПК України строків розгляду апеляційної скарги, судова колегія вважає, що у відповідності зі ст. 75 ГПК України апеляційна скарга підлягає розгляду за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а оскаржене рішення залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено та як стверджується матеріалами справи, 18.01.2008р. ОСОБА_1 селищною радою прийнято рішення №23 про продаж незакінченого будівництвом будинку-інтернату для сільських ветеранів праці та престарілих (а.с. 19).

17.08.2012р. Фермерським господарством "ОСОБА_1 сокіл" (Учасник аукціону) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр" (Організатор аукціону) укладено Угоду про умови участі в аукціоні з продажу комунального майна територіальної громади смт. Білогір'я (а.с. 20-21).

За умовами п. 1.1. Угоди предметом цієї угоди є умови участі в аукціоні з продажу комунального майна територіальної громади смт. Білогіря по лоту №1, а саме: об'єкт незавершеного будівництва - будівля інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Білогірський район, смт. Білогіря, вул. Миру,1з.

Згідно з п. 2.2.5. Угоди учасник аукціону серед іншого зобовязується перерахувати кошти за придбане на аукціоні нерухоме майно згідно виставлених ОСОБА_1 селищною радою рахунків в порядку, передбаченому п. 5 ст. 32 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" № 2171-ХІІ від 06.03.1992р.

У п.п. 3.1., 3.2. Угоди визначено, що сума реєстраційного внеску складає 17 грн. 00 коп., що складає один неоподаткований мінімум доходів громадян; учасник аукціону перераховує на вказаний у цьому договорі розрахунковий рахунок гарантійний внесок в розмірі 22 197, 90 грн.

Відповідно до п. 5.6. Угоди взаємовідносини сторін, що не врегульовані цією угодою регулюються чинним законодавством України.

Позивачем долучено до матеріалів справи копію платіжного доручення №300 від 17.08.2012р. на підтвердження факту перерахування 22 197, 90 грн. гарантійного внеску для участі в аукціоні 20.08.2012р. по лоту №1 (а.с. 24).

20.08.2012р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр" проведено аукціон з продажу лота: обєкту незавершеного будівництва будівлю інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Білогірський район, смт. Білогіря, вул. Миру,1з, продавцем обєкта є ОСОБА_1 селищна рада.

Відповідно до Протоколу проведення аукціону №1 від 20.08.2012р. переможцем аукціону (покупцем) стало Фермерське господарство "ОСОБА_1 сокіл" (смт. Білогіря, вул. Ломоносова, 15а, ). Ціна продажу 244179,00 грн.

У п. 1 зазначеного Протоколу №1 від 20.08.2012р. визначено порядок розрахунків за придбане майно, а саме: переможець аукціону (покупець) протягом тридцяти календарних днів перераховує кошти за придбаний на аукціоні об'єкт незавершеного будівництва - будівля інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Білогірський район, смт. Білогіря, вул. Миру,1з в сумі 244179,00 грн.

Протокол №1 проведення аукціону підписано ліцитатором, представником ФГ "ОСОБА_1 сокіл" та 20.08.2012р. затверджено директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр" та головою ОСОБА_1 селищної ради.

22.08.2012р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Західноукраїнський аукціонний центр" та Фермерським господарством "ОСОБА_1 сокіл" підписано акт виконаних робіт щодо проведення аукціону (а.с. 22).

В матеріалах справи містяться копії платіжних доручень, а саме від 20.09.2012р. на суму 2500,00 грн., №405 від 12.10.2012р. на суму 10000,00 грн., від 01.12.2012р. на суму 9000,00 грн., №452 від 01.11.2012р. на суму 29500,00 грн. У графі «призначення платежу» означених платіжних документів зазначено: «за купівлю обєкта незавершеного будівництва будівлі інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей згідно протоколу № 1 від 20.08.2012 року.» Наведеними первинними документами стверджується факт часткового перерахування позивачем коштів за придбане на аукціоні майно на суму, яка становить лише 51 000 грн. (а.с. 24-26).

В матеріалах справи відсутні докази укладення між сторонами договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва.

Натомість, рішенням ОСОБА_1 селищної ради №20 від 04.12.2014р. вирішено продати незакінчений будівництвом будинок-інтернат для сільських ветеранів праці та престарілих (а.с. 27).

06.08.2015р. позивач надіслав відповідачеві пропозицію укласти договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва, при цьому надіслав проект договору (а.с. 28).

ОСОБА_1 селищна рада листом № 281 від 12.08.2015р. надала відповідь, згідно якої відмовила позивачу у пропозиції щодо укладення договору купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва, та запропонувала позивачу повторно прийняти участь у аукціоні з продажу вказаного об'єкту.

Аналізуючи встановлені обставини справи та переглядаючи спірні правовідносини на предмет наявності правових підстав для задоволення позовних вимог, суд апеляційної інстанції приймає до уваги наступні положення діючого законодавства з урахуванням фактичних даних справи.

Предметом спору у даній справі є вимога позивача про зобов'язання відповідача укласти договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва будівлі інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей, що розташований за адресою: вул. Миру,1з в смт. Білогір'я Хмельницької області.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що господарські зобов'язання можуть виникати в тому числі і з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

У відповідності з ч. 7 ст. 179 ГК України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Загальний порядок укладення господарських договорів визначений ст. 181 ГК України.

Так, відповідно до положень пункту 1 вказаної статті, господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно з п. 2 ст. 181 ГК України, проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін. У разі якщо проект договору викладено як єдиний документ, він надається другій стороні у двох примірниках.

Пунктом 3 статті 181 ГК України передбачено, що сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог частини першої цієї статті і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору.

За наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором (п. 4 ст. 181 ГК України).

Як свідчать встановлені обставини у даній справі, позивач 06.08.2015р. звернувся до відповідача з пропозицією укласти договір купівлі-продажу об'єкту незавершеного будівництва.

Предметом даного договору виступає об'єкт комунальної власності обєкту незавершеного будівництва будівля інтернату для сільських ветеранів праці та літніх людей, що знаходиться за адресою: Хмельницька область, Білогірський район, смт. Білогіря, вул. Миру,1з.

Частинами 2, 3, 4 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва" передбачено, що відчуження об'єктів незавершеного будівництва, що є в комунальній власності, регулюється положеннями цього Закону і здійснюється органами місцевого самоврядування. Державні органи приватизації здійснюють відчуження об'єктів незавершеного будівництва, що є в комунальній власності, якщо органами місцевого самоврядування були делеговані державним органам приватизації відповідні повноваження. До питань приватизації або відчуження об'єктів незавершеного будівництва, які перебувають у державній або комунальній власності, не врегульованих цим Законом, застосовуються положення законодавства України про приватизацію та місцеве самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна" до обєктів державної власності, що підлягають приватизації, належать: обєкти незавершеного будівництва та законсервовані обєкти, у тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких вони розташовані.

В абз. 4 ст. 2 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" обєктами малої приватизації є, зокрема, обєкти незавершеного будівництва, законсервовані обєкти, в тому числі разом із земельними ділянками державної власності, на яких вони розташовані (група Д).

Згідно з ч. 2 ст. 18-2 зазначеного Закону приватизація об'єктів групи Д здійснюється з урахуванням вимог Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва".

З урахуванням наявної в матеріалах справи копії протоколу №1 проведення аукціону з продажу об'єкта комунальної власності від 20 серпня 2012 року, колегія суддів відзначає, що у даному випадку має місце приватизація обєкту незавершеного будівництва за результатами проведення аукціону.

За нормою, визначеною ст. 13 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", продаж об'єктів малої приватизації на аукціоні полягає у передачі права власності покупцю, який запропонував у ході торгів найвищу ціну.

За правилами, визначеними ч. 1 ст. 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)", право власності на державне майно підтверджується договором купівлі-продажу, який укладається між покупцем та уповноваженим представником відповідного органу приватизації, а також актом приймання-передачі зазначеного майна. У разі придбання об'єкта приватизації на аукціоні, за конкурсом договір купівлі-продажу між покупцем і продавцем укладається не пізніш як у п'ятиденний термін з дня затвердження органом приватизації результатів аукціону, конкурсу.

Частинами 5, 6 ст. 23 зазначеного Закону визначено, що договір купівлі-продажу є підставою для внесення коштів у банківську установу на обумовлений договором рахунок як оплату за придбаний об'єкт приватизації. Покупець зобов'язаний внести зазначені платежі протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу. У триденний термін після сплати в повному обсязі ціни продажу об'єкта приватизації уповноважений представник органу приватизації і новий власник підписують акт передачі приватизованого об'єкта.

На підставі аналізу наведених вище норм Закону, колегія суддів констатує виникнення у позивача як покупця обовязку щодо укладення договору купівлі продажу обєкта приватизації за результатами аукціону, який обмежений п'ятиденним строком з дня оформлення таких результатів протоколом.

З огляду на наявність протоколу № 1 проведення аукціону, який датовано 20 серпням 2012 року, та пропозиції позивача, адресованої відповідачеві 06.08.2015р., щодо укладення договору, колегія суддів констатує, що позивач не звернувся у визначений Законом термін до відповідача з пропозицією наведеного змісту. Відтак, позивач самоусунувся від реалізації права та виконання обовязку, визначеного у порядку Закону, щодо оформлення угоди про приватизацію обєкта аукціону шляхом укладення відповідного договору купівлі продажу.

Більше того, ч. 5 ст. 12 Закону України "Про приватизацію державного майна" передбачено, що строк проведення приватизації обєкта не повинен перевищувати двох років з моменту прийняття рішення про його приватизацію.

Усупереч Закону, в матеріалах справи відсутні належні докази на підтвердження того факту, що позивач протягом двох років з моменту проведення аукціону вчиняв дії, спрямовані на приватизацію обєкта продажу за результатами аукціону. При цьому, наявні в матеріалах справи платіжні документи стверджують, що позивачем перераховано разом із гарантійним внеском для участі в аукціоні кошти в оплату вартості обєкта незавершеного будівництва всього на суму, яка становить 73 197, 90 грн., тоді як вартість обєкта становить 244 179 грн.

За умовами, визначеними ст. 20 Закону України "Про особливості приватизації обєктів незавершеного будівництва", громадянам України та юридичним особам, зареєстрованим на території України, які відповідно до законодавства України є покупцями об'єктів незавершеного будівництва, після сплати ними 50 відсотків (для об'єктів незавершеного будівництва житлового призначення - 30 відсотків) ціни продажу цих об'єктів, може надаватися розстрочка платежу на строк до п'яти років (для об'єктів незавершеного будівництва житлового призначення - до 10 років). Кошти, що сплачуються в розстрочку, визначаються з урахуванням зміни ціни на дату внесення коштів за об'єкт незавершеного будівництва з урахуванням індексу інфляції, визначеного центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. У разі, якщо індекс інфляції у будь-якому місяці становить менше 1, вважати його рівним 1.

З урахуванням наведеної норми Закону, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне відзначити, що у даному випадку позивач повинен був сплати не менше 50 % ціни продажу обєкта, чого здійснено не було.

Таким чином, оформлення угоди про приватизацію обєкта комунальної власності шляхом укладення договору купівлі продажу в обумовлені Законом строки не відбулося.

Згідно з ч. 3 ст. 23 Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)" до договору включаються зобов'язання сторін, які були визначені умовами аукціону, конкурсу чи викупу, відповідальність та правові наслідки їх невиконання.

Виходячи зі змісту проекту договору купівлі продажу, який надано позивачем, колегія суддів зауважує, що умови договору, зокрема, визначені в частині проведення розрахунків за придбаний обєкт приватизації протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього договору, є такими, що не узгоджуються із зобовязаннями сторін, визначеними умовами аукціону.

За таких умов, твердження скаржника щодо неправильного визначення терміну перерахування коштів в оплату обєкта продажу з огляду на протокол проведення аукціону, не заслуговують на увагу, оскільки проект договору купівлі - продажу в обовязковому порядку розробляється з урахуванням умов аукціону, оформлених відповідним протоколом. Між тим, встановлення чи невстановлення порядку розрахунків в частині визначення терміну оплати обєкта приватизації не спростовує виникнення у позивача обовязку звернутися в обумовлений Законом строк з пропозицією укласти договір, який в подальшому виступає передумовою для внесення коштів в рахунок оплати повної вартості предмету продажу за результатами аукціону.

З урахуванням положень, наведених у ч. 1 ст. 19 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва", відповідно до яких обов'язковою умовою приватизації об'єктів незавершеного будівництва, крім продажу під розбирання, є встановлення строку завершення будівництва; забезпечення вимог екологічної безпеки, охорони навколишнього природного середовища під час добудови та подальшого введення в експлуатацію об'єкта приватизації, колегія суддів погоджується із зауваженням суду першої інстанції в тій частині, що проект договору купівлі-продажу, що є предметом спору у даній справі, не містить умов наведеного змісту. Відтак, між сторонами не досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, що зумовлює відсутність підстав для укладання договору купівлі-продажу в редакції позивача.

Між тим, як правильно відзначив суд першої інстанції з огляду на положення ст. 11 Закону України "Про особливості приватизації об'єктів незавершеного будівництва" визначено, для нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу обєкта незавершеного будівництва органи приватизації подають нотаріусу відповідні документи, а тому відсутність в матеріалах справи таких документів унеможливлює зобов'язати укласти договір купівлі-продажу з нотаріальним його посвідченням в редакції позивача.

Також, колегія суддів зауважує, що позивач звернувся із пропозицією укласти договір у серпні 2015 року, тобто лише після того як рішенням ОСОБА_1 селищної ради №20 від 04.12.2014р. повторно вирішено продати незакінчений будівництвом будинок-інтернат для сільських ветеранів праці та престарілих. За таких умов, варто відзначити, що станом на 2015 рік змінилась вартість обєкта, який на момент звернення позивача з позовом неоцінено, оскільки термін використання звіту незалежної оцінки майна незавершеного будівництва закінчився після спливу шестимісячного строку, який встановлено Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження Національного стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" від 10 вересня 2003 р. №1440.

Відтак, колегія суддів суду апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції надав оцінку наявним у справі доказам за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, що відповідає вимогам ст. 43 ГПК України, а, відтак, дійшов цілком законного та обґрунтованого висновку про відмову задоволенні позову.

В силу дії норм ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Натомість, скаржником не надано достатніх належних та допустимих доказів у розумінні ст. ст. 32, 33, 34 ГПК України на підтвердження своєї правової позиції, викладеної в апеляційній скарзі.

З огляду на наведені вище висновки, здійснені за результатами апеляційного провадження у даній справі, судова колегія відзначає, що доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують встановлених обставин справи, не віднайшли свого підтвердження наявними в матеріалах справи доказами та суперечать положенням чинного законодавства, а тому не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги.

Отже, рішення господарського суду Хмельницької області від 29.09.2015 р. у справі №924/1520/15 прийняте за повного з'ясуванням усіх обставин, що мають значення для справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування в порядку статті 104 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 29.09.2015 р. у справі №924/1520/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу апеляційну скаргу Фермерського господарства "ОСОБА_1 сокіл" - без задоволення.

2. Справу №924/1520/15 повернути в господарський суд Хмельницької області.

Головуючий суддя Петухов М.Г.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Маціщук А.В.