ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2015 року Справа № 904/6711/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Дмитренко Г.К.- доповідач

суддів: Березкіної О.В., Подобєда І.М.

при секретарі: Ситниковій М.Ю.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність № 808/12-1683 від 22.12.14;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність № ББУ/ПУ433/ВП/14 від 16.12.14;

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 року у справі № 904/6711/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Берінг", м. Дніпропетровськ

до публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", м. Павлоград

про стягнення 288431 грн. 22 коп. заборгованості за договором поставки

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 17.11.2015 року по 03.12.2015 року (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 року (суддя Бондарєв Е.М.) з публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Берінг" стягнуто 288431 грн. 22 коп. заборгованості і 5768 грн. 62 коп. судового збору.

Не погоджуючись з рішенням суду, публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати, посилаючись на неповне зясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, та неправильне застосування судом норм процесуального права. В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" зазначає, що на теперішній час у нього відсутнє порушення грошового зобовязання по оплаті отриманого товару на суму 288431 грн. 22 коп. Відповідач вважає, що через ненадання позивачем рахунків на оплату поставленого товару публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" використало своє право, передбачене п. 4.5 договору, та затримало оплату за продукцію. За твердженням відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Берінг" вважається кредитором, що прострочив виконання дій по наданню рахунків на оплату, а тому у відповідності з ч.4 ст. 612 Цивільного кодексу України прострочення в оплаті продукції з боку публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" не настало.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Берінг" у відзиві на апеляційну скаргу просить в її задоволенні відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін. У відзиві на апеляційну скаргу позивач стверджує, що жодних претензій щодо ненадання документів на продукцію, визначених п. 4.3 договору, від відповідача не надходило, питання про відмову від договору та повернення продукції або прийняття її на зберігання не ставилось, що, на думку товариства з обмеженою відповідальністю "Берінг", свідчить про приймання продукції і супроводжувальних документів.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права, судова колегія вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

31.12.2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Берінг" (постачальник, позивач) і публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" (покупець, відповідач) укладено договір поставки № 14-16/619-КП.

За п.1.1 договору в порядку та на умовах, передбачених даним договором, постачальник зобовязався поставити у власність покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення (продукція), в асортименті, кількості, в строки, за ціною та з якісними характеристиками, погодженими сторонами в даному договорі і специфікаціях, які є невідємною частиною даного договору.

Покупець зобов'язується прийняти та оплатити продукцію, яка поставляється у його власність, згідно з умовами цього договору (п.1.2 договору).

Відповідно п.4.1 договору поставка продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, за цінами, з якісними характеристиками та у строки, узгоджені сторонами у специфікаціях. Під партією продукції сторони розуміють будь-яку кількість продукції, однорідної за своїми якісними показниками, які супроводжуються одним документом про якість та/або одним товаросупроводжувальним документом.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що умови поставки продукції - DDP, згідно "Інкотермс-2010", з урахуванням умов та застережень, які містяться в даному договорі та/або відповідних специфікаціях до договору. Узгоджене місце призначення поставки вказується сторонами у відповідних специфікаціях до договору. Постачальник несе всі витрати, пов'язані з постачанням продукції, до моменту її поставки в узгоджене місце призначення поставки. У випадках, коли сторонами у специфікаціях обумовлюються інші умови поставки, взаємовідносини сторін будуть регулюватися положеннями, погодженими сторонами у відповідних специфікаціях до договору.

У відповідності з п.4.7 договору датою поставки вважається дата, зазначена представником покупця на відповідних товаросупроводжувальних документах, наданих постачальником. При поставці автомобільним транспортом датою поставки вважається дата, яка вказана представником покупця на видатковій накладній.

Зобов'язання постачальника вважаються виконаними з моменту передачі продукції у розпорядження покупця у погоджене місце призначення поставки в асортименті, кількості, у строки, з якісними характеристиками, узгодженими сторонами у договорі та специфікаціях до договору. Зобов'язання покупця вважаються виконаними з моменту прийняття та оплати поставленої продукції (п.4.8 договору).

Пунктом 4.9 договору встановлено, що право власності на продукцію, ризики втрати або пошкодження продукції переходять від постачальника до покупця з дати поставки продукції.

Відповідно п. 5.1 договору загальна сума договору визначається загальною сумою всіх специфікацій, які є невідємною частиною даного договору. У випадку відхилення кількості фактично поставленої продукції від узгодженої до поставки кількості, загальна вартість договору змінюється пропорційно кількості фактично поставленої продукції із розрахунку її ціни, зазначеної у відповідних специфікаціях до договору. У будь-якому випадку загальна орієнтовна сума договору не повинна перевищувати суму еквівалентну 5000000 грн. з ПДВ на дату укладення договору. Сума договору може бути збільшена шляхом підписання сторонами відповідної додаткової угоди після отримання дозволу уповноваженого на це органа управління покупця.

Ціни на продукцію, яка поставляється постачальником, встановлюються сторонами у відповідних специфікаціях до договору (п.5.2 договору).

Шляхом підписання специфікації сторони узгодили найменування, кількість, ціну, вартість товару, строк та умови поставки товару, умови оплати товару та інші умови поставки товару. Відповідно до цієї специфікації постачальник мав поставити покупцю товар на загальну суму 290699 грн. 82 коп. (а.с. 16).

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв на підставі довіреностей від 04.02.2015 року №2210151/П та від 16.03.2015 року №221282/П, виданих ОСОБА_3 (а.с. 18, 23), товар на суму 288431 грн. 22 коп. (у т.ч. ПДВ), що підтверджується видатковими накладними від 12.02.2015 року № 33 на суму 94860 грн., від 17.02.2015 року № 35 на суму 69973 грн. 20 коп., від 16.03.2015 року № 56 на суму 89278 грн. 02 коп., від 01.04.2015 року № 65 на суму 34320 грн. (а.с. 17, 20, 22, 25) та товарно-транспортними накладними від 12.02.2015 року № БР0000008, від 17.02.2015 року №БР0000011, від 16.03.2015 року № БР0000009, від 01.04.2015 року № БР0000001 (а.с. 19, 21, 24, 26).

З огляду на викладене, позивач належним чином виконав свої договірні зобов'язання, передавши відповідачу товар на загальну суму 288431 грн. 22 коп.

Згідно п. 5.4 договору поставки розрахунки за поставлену постачальником продукцію за цим договором здійснюються покупцем шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника протягом 5 робочих днів з 60 календарного дня з дати поставки відповідної продукції на підставі отриманого покупцем рахунку та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 цього договору, якщо інший більший термін відстрочення не зазначений у відповідній специфікації. Датою оплати вважається дата списання коштів з поточного рахунка покупця.

Аналогічні умови погоджені сторонами у специфікації від 28.01.2015 року.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Берінг" виконало свої зобовязання по поставці товару, втім відповідач, в порушення умов договору, товар не оплатив, у звязку з чим прострочив виконання грошового зобовязання щодо оплати товару на суму 288431 грн. 22 коп.

Доказів погашення вищезазначеної заборгованості публічним акціонерним товариством "ДТЕК Павлоградвугілля" не надано, тому позовні вимоги про стягнення з відповідача 288431 грн. 22 коп. основного боргу обґрунтовано визнані судом першої інстанції такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 265 Господарського кодексу України визначено, що за договором поставки одна сторона постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1,7 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності із ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно ч. 1, 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Згідно ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу із ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В апеляційній скарзі відповідач вказує на те, що позивач у відповідності до умов договору не надав до суду доказів предявлення публічному акціонерному товариству "ДТЕК Павлоградвугілля" рахунків на оплату за продукцію, яка була поставлена за видатковими накладними від 12.02.2015 року № 33, від 17.02.2015 року № 35, від 16.03.2015 року № 56, від 01.04.2015 року № 65. Відповідач вважає, що через ненадання позивачем рахунків на оплату поставленого товару публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" використало своє право, передбачене п. 4.5 договору, та затримало оплату за продукцію.

Відповідно до п.4.3. договору постачальник зобов'язаний надати покупцю наступні документи:

- рахунок;

- податкову накладну;

- видаткову накладну;

- відповідні товаросупроводжувальні накладні (залізничну/товарно-транспортну накладну);

- сертифікат якості заводу-виробника та/або паспорт;

- сертифікат відповідності (у випадку, якщо продукція належить обов'язковій сертифікації);

- дозвіл Держгірпромнагляду (у випадку, якщо отримання даного документа обов'язково згідно з нормами чинного законодавства);

- інструкцію (керівництво) по експлуатації (у випадку, якщо даний документ передбачений);

- технічну документацію, передбачену п.2.4 цього договору.

Документи (окрім податкових накладних) постачальник зобов'язується надати покупцю разом з продукцією, що поставляється.

Пунктом 4.4 договору визначено, що у випадку поставки продукції без товаросупроводжувальної документації, що спричинить неможливість здійснити приймання за кількістю, якістю, асортиментом, комплектністю, покупець має право відмовитись від приймання продукції, що надійшла. В такому випадку повернення продукції здійснюється в порядку, передбаченому п.2.5 даного договору.

Покупець вправі затримати оплату за продукцію при ненаданні та/або несвоєчасному наданні оригіналів рахунків, податкових накладних, а також інших документів, надання або передача яких постачальником є обов'язковими в силу договору, при цьому покупець не несе відповідальності за таку затримку оплати (п.4.5 договору).

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство "ДТЕК Павлоградвугілля" вказує, що на теперішній час у нього відсутнє порушення грошового зобовязання по оплаті отриманої продукції на суму 288431 грн. 22 коп. За твердженням відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Берінг" вважається кредитором, що прострочив виконання дій по наданню рахунків на оплату, а тому в силу ч.4 ст. 612 Цивільного кодексу України прострочення в оплаті продукції з боку публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" не настало.

Колегія суддів не погоджується з наведеними вище доводами відповідача з огляду на наступне.

Рахунок-фактура є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти. За своїм призначенням рахунок-фактура не відповідає ознакам первинного документа, він не фіксує будь-якої господарської операції, розпорядження або дозволу на проведення господарської операції, а носить лише інформаційний характер. Ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора у розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України, тому наявність або відсутність рахунку-фактури не звільняє відповідача від обовязку оплатити отриманий товар.

З матеріалів справи вбачається, що товар був прийнятий відповідачем без будь-яких претензій та зауважень щодо його кількості, асортименту, якості, комплектності або відсутності необхідних документів, в тому числі рахунків, що вбачається з видаткових накладних від 12.02.2015 року № 33, від 17.02.2015 року № 35, від 16.03.2015 року № 56, від 01.04.2015 року № 65.

У видаткових накладних від 12.02.2015 року № 33, від 17.02.2015 року № 35, від 16.03.2015 року № 56, від 01.04.2015 року № 65, які свідчать про отримання відповідачем товару, міститься посилання на договір від 31.12.2014 року № 14-16/619-КП, а також рахунки на оплату продукції від 12.02.2015 року № 43, від 17.02.2015 року № 46, від 16.03.2015 року № 29, від 01.04.2015 року № 75 (а.с. 17, 20, 22, 25).

У відповідності з ч.1. ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 666 Цивільного кодексу України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання. Якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Відповідач з часу отримання товару не скористався передбаченим нормами ст. 666 Цивільного кодексу України правом встановити постачальнику строк для передачі необхідних документів.

Доказів відмови від договору та повернення товару відповідачем не надано.

За таких обставин посилання публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" на порушення постачальником обовязку щодо своєчасного надання рахунків є безпідставними.

З урахуванням викладеного колегією суддів відхиляються доводи публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля", наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2015 року у справі № 904/6711/15 залишити без змін, а скаргу публічного акціонерного товариства "ДТЕК Павлоградвугілля" без задоволення.

Головуючий суддя Г.К. Дмитренко

Суддя О.В. Березкіна

Суддя І.М. Подобєд

повний текст постанови виготовлений 07.12.15р.