ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2015 року Справа № 910/8058/15-г
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого-судді суддів:Демидової А.М., Воліка І.М. (доповідача), Шевчук С.Р.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні
касаційні скарги1) Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", 2) Заступника прокурора міста Києва,
на рішеннявід 19.05.2015
господарського суду міста Києва
та на постанову від 05.08.2015
Київського апеляційного господарського суду
у справі№ 910/8058/15-г
господарського суду міста Києва
за позовом 1) Приватного виробничого підприємства "Сіріус", 2) Приватного акціонерного товариства "Сіріус-Буд",
доПублічного акціонерного товариства "Дельта Банк"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача1) ОСОБА_4,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів2) Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, 3) Національного банку України,
за участюПрокуратрури міста Києва
провизнання зобов'язань припиненими
В судове засідання прибули представники сторін:
позивача-1Макидон М.М. (дов. від 04.06.2013 № 04-06-2013); Волянська О.Ю. (дов. від 11.02.2015 № 1);
позивача-2Марцінів Ю.К (дов. від 26.01.2015 № 26-01-2015);
відповідачаХанович К.В. (дов. від 05.10.2015 № б/н); Шпак Т.Г. (дов. від 05.10.2015 № б/н);
третьої особи-1ОСОБА_10 (дов. від 16.04.2015 № б/н); ОСОБА_11 (дов. від 16.04.2015 № б/н);
третьої особи-2Цуканова С.Г. (дов. від 09.11.2015 № 2743968/15);
третьої особи-3не з'явились;
прокуратуриПопенко О.С. - посвідчення № 029012 від 17.09.2014;
ВСТАНОВИВ:

У березні 2015 року Приватне виробниче підприємство "Сіріус" (надалі - ПрВП "Сіріус", позивач-1) та Приватне акціонерне товариство "Сіріус-Буд" (надалі - ПрАТ "Сіріус-Буд") звернулися до господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" (надалі - ПАТ "Дельта Банк", відповідач) про визнання припиненими забезпечувальних договорів (іпотеки та поруки), у зв'язку з погашення кредитної заборгованості ПрВП "Сіріус" шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог, за рахунок відступлених прав вимоги за Договором відступлення прав вимоги за договором банківського рахунку від 25.02.2015, укладеним позивачами з ОСОБА_4

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.05.2015 у справі № 910/8058/15-г (суддя Морозов С.М.), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 (колегія суддів: Майданевич А.Г. - головуючий, судді - Федорчук Р.В., Лобань О.І.), позов задоволено;

- визнано припиненими правовідносини за Кредитним договором № К-2004187, укладеним 14.12.2010 між ПрВП "Сіріус" та ПАТ "Дельта Банк" та зобов'язання Приватного виробничого підприємства "Сіріус", які випливають з даного Договору;

- визнано припиненими правовідносини за Договором кредитної лінії № ВКЛ-2004187-1, укладеним 14.12.2010 між ПрВП "Сіріус" та ПАТ "Дельта Банк" та зобов'язання ПрВП "Сіріус", які випливають з даного Договору;

- визнано припиненою іпотеку комплексу, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 8 940,60 кв. м, згідно Іпотечного договору № К-2004187/S-1, укладеного 14.12.2010 між ПрВП "Сіріус" та ПАТ "Дельта Банк", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2499, у зв'язку з припиненням основного зобов'язання;

- визнано припиненою іпотеку нежилого будинку, універмаг "ІНФОРМАЦІЯ_1", який розташований за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 16175,3 кв. м, згідно Іпотечного договору №К-2004187/S-2, укладеного 14.12.2010 між ЗАТ "Сіріус" та ПАТ "Дельта Банк", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Літвіновим А.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2497, у зв'язку з припиненням основного зобов'язання;

- визнано припиненою поруку ПрАТ "Сіріус-Буд" за Договором поруки №П-2004187-1, укладеним 14.12.2010 між ЗАТ "Сірус-Буд" (правонаступником якого є ПрАТ "Сіріус-Буд") та ПАТ "Дельта Банк", у зв'язку з припиненням основного зобов'язання;

- стягнуто з ПАТ "Дельта Банк" на користь ПрВП "Сіріус" 3654,00 грн. витрат по сплаті судового збору; стягнуто з ПАТ "Дельта Банк" на користь ПрАТ "Сіріус-Буд" 3654,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з постановленими судовими актам и судів попередніх інстанцій, відповідч - ПАТ "Дельта Банк" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 та рішення господарського міста Києва від 19.05.2015 скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстнції (з урахуванням заяви про зміну вимог касаційної скарги від 16.11.2015). В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що судами порушено норми процесуального та матеріального права, оскільки з урахуванням вимог ст. ст. 512, 514, 1066, частини 2 ст. 1068, ст. 610 Цивільного кодексу України, ст. ст. 2, 34, 36 Закону України "Про систему гарантування вкладі фізичних осіб" надано невірну правову оцінку підставам припинення зобов'язань сторін за кредитним та забезпечувальними договорами, що є підставою для скасування оскаржуваних судових актів.

Також, прокуратура міста Києва звернулась з касаційною скаргою в якій просить скасувати рішення господарського міста Києва від 19.05.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015, і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції, посилаючись на те, що судами попередніх інстанцій надано невірну правову оцінку правовідносинам сторін за договором банківського рахунку, з урахуванням вимог ст. ст. 509, 1066, 1068 Цивільного кодексу України, оскільки не враховано, що право грошової вимоги та відповідне зобов'язання банку за договором банківського рахунку виникає не по факту наявності грошових коштів на рахунку, а на підставі розрорядження клієнта на відповідну грошову суму, тобто, судами, в порушення ст. 43 ГПК України. не було досліджено дотримання приписів законодавства, яке регулює ведення банківського рахунку, що є підставою для скасування оскаржуваних судових актів.

Представниками ПрВП "Сіріус", ПрАТ "Сіріус-Буд" та ОСОБА_4 подано відзиви на касаційні скарги, у яких надано заперечення проти доводів скаржників та просили оскаржувані судові рішення залишити без змін, а касаційні скарги без задоволення.

Фондом гарантування вкладів фізичних осіб надано до суду відзив на касаційні скарги, в якому підтримано вимоги касаційних скарг.

Перевіряючи юридичну оцінку встановлених судом фактичних обставин справи та їх повноту, Вищий господарський суд України, заслухавши представників сторін, думку прокурора та перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що касаційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 14.12.2010 між ПАТ "Дельта Банк" (Кредитор) та ПрВП "Сіріус" (Позичальник) укладений Кредитний договір № К-2004187 та Договір кредитної лінії №ВКЛ-2004187-1 відповідно до умов яких, Позичальником отримано кредитні кошти.

В забезпечення належного виконання кредитних зобов'язань Позичальника (ПрВП "Сіріус") укладені наступні забезпечувальні договори:

- Іпотечний договір № К-2004187/S-1 від 14.12.2010, укладений між ПАТ "Дельта Банк" (Іпотекодержатель) та ПрВП "Сіріус" (Іпотекодавець), відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме: комплекс, який розташований за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 8 940, 6 кв. м;

- Іпотечний договір № К-2004187/S-2 від 14.12.2010, укладений між ПАТ "Дельта Банк" та ЗАТ "Сіріус-Буд" (правонаступником якого є ПрАТ "Сіріус-Буд"), відповідно до якого в іпотеку Банку передано нерухоме майно, а саме: нежилий будинок - універмаг "ІНФОРМАЦІЯ_1", загальною площею 16175, 3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2;

- Договір поруки № П-2004187-1 від 14.12.2010, укладений між ПАТ "Дельта Банк" (Кредитор) та ЗАТ "Сіріус-Буд" (Поручитель).

Станом на 25.02.2015 у Позичальника - ПрВП "Сіріус" за кредитними договорами настав строк виконання зобов'язань, і заборгованість за цими договорами склала 478484538,94 грн., що підтверджується довідкою ПАТ "Дельта Банк", а саме:

- за Кредитним договором № К-2004187 прострочена заборгованість по кредиту у сумі 237642 500,00 грн.; 31574093,98 грн. - заборгованість за процентами нарахованими за період з 01.02.2015 по 24.02.2015 включно; 37586643,90 грн. - пеня за несвоєчасне повернення платежів за кредитом; 113050670,62 грн. - штрафні санкції за порушення обов'язкових умов договору;

- за Договором кредитної лінії № ВКЛ-2004187-1 прострочена заборгованість по кредиту у сумі 15999973,99 грн.; 16885452,38 грн. - заборгованість за простроченими відсотками; 473423,89 грн. - заборгованість за процентами нарахованими за період з 01.02.2015 по 24.02.2015 включно; 4379295,98 - пеня за несвоєчасне повернення платежів за кредитом; 20890670,62 грн. - штрафні санкції за порушення обов'язкових умов договору.

25.02.2015 між ПрВП "Сіріус" (Новий кредитор), ОСОБА_4 (Первісний кредитор) та ПрАТ "Сіріус-Буд" (Майновий поручитель) укладений Договір відступлення прав вимоги за договором банківського рахунку, за умовами якого ОСОБА_4 відступив ПрВП "Сіріус" право вимоги частини коштів на рахунках № НОМЕР_1 в доларах США та №НОМЕР_1 в гривнях, відкритих за Договором банківського рахунку №10 від 11.12.2012 у розмірі 12710694,30 дол. США та Договором банківського рахунку № 9 від 11.12.2012 у розмірі 122000000,00 грн., які укладені між ПАТ "Дельта Банк" та ОСОБА_4

26.02.2015 ПрВП "Сіріус" звернувся до ПАТ "Дельта Банк" з повідомленням про відступлення права вимоги з нотаріально засвідченою копією договору та із заявою про перерахування грошових коштів з рахунків НОМЕР_1 та №НОМЕР_1/980 в межах суми відступлення в рахунок погашення заборгованості ПрВП "Сіріус" за кредитними договорами із наданням платіжних доручень.

Враховуючи те, що Банк не виконав заяву щодо перерахування коштів, 26.02.2015 ПрВП "Сіріус" подало ПАТ "Дельта Банк" заяву про видачу готівки з каси на всю суму відступлення права вимоги для погашення кредитного боргу, в якій також зазначалось про припинення зобов'язання ПрВП "Сіріус" внаслідок зарахування боргу ПАТ "Дельта Банк" при неперерахуванні коштів з рахунків НОМЕР_1 та НОМЕР_2.

Постановою Правлінням Національного банку України від 02.03.2015 №150 ПАТ "Дельта Банк" віднесено до категорії неплатоспроможних, на виконання якої виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення "Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк", яким з 03.03.2015 у ПАТ "Дельта Банк" запроваджено тимчасову адміністрацію.

23.03.2015 ПрВП "Сіріус" звернулось із заявою до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" в якій просило, у зв'язку з погашенням боргу ПрВП "Сіріус" перед ПАТ "Дельта Банк" за кредитними договорами внаслідок зарахування, вжити заходи щодо припинення обтяжень (іпотеки) та зняття заборони відчуження іпотечного майна.

У відповідь Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ "Дельта Банк" повідомила ПрВП "Сіріус" про те, що банк не визнав відступлення прав вимог, а заява про перерахування коштів є такою, що суперечить чинному законодавству, оскільки ПрВП "Сіріус" не є власником відповідного рахунку, а тому не може ним розпоряджатись.

Не виконання Банком розпоряджень ПрВП "Сіріус" щодо перерахування коштів відступлених по Договору відступлення прав вимоги за договором банківського рахунку від 25.02.2015 в рахунок погашення кредитної заборгованості стало підставою для звернення позивачів до суду з позовом про визнання припиненими правовідносини за Кредитним договором №К-2004187 та Договором кредитної лінії №ВКЛ-2004187-1 від 14.12.2010 між ПрВП "Сіріус" та ПАТ "Дельта Банк" та акцесорних зобов'язань, які випливають з договорів іпотеки та поруки.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що Договори банківського рахунку № 9 та № 10 від 11.12.2012, право вимоги за якими відступлено на користь позивача-1, не містять умови про заборону клієнту (власнику рахунку) відступати право вимоги грошових коштів на рахунках іншій особі, а отже в силу приписів частини 1 ст. 1066, частини 1 та 3 ст. 512, 516 Цивільного кодексу України, сторона договору банківського рахунку може бути замінена іншою особою внаслідок, зокрема, передання нею своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); при цьому заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1, 3 ст. 1068 Цицвільного кодексу України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка та за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Положенняит частини 2 та 3 ст. 1066 Цицвільного кодексу України визначено, що банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

З урахуванням вищенаведених законодавчих приписів, за договором банківського рахунку банк зобов'язаний приймати і зараховувати кошти на рахунок, видавати та перераховувати грошові кошти з рахунку, а також здійснювати інші операції з рахунком клієнта. При цьому вимога перерахування та видачі грошових коштів з банківського рахунку складають зміст грошових зобов'язальних правовідносин, а відтак можуть бути предметом відступлення.

Таким чином, на підставі договорів банківського рахунку між банком та ОСОБА_4 (клієнт) склалися зобов'язальні правовідносини, які мають майново-грошовий характер, а клієнт в таких відносинах є кредитором за майновою вимогою з можливістю розпорядження належними йому коштами, і станом на 25.02.2015, за відсутності обставин, передбачених ст. 1074 Цивільного кодексу України, ОСОБА_4 не був обмежений у розпорядженні грошовими коштами на рахунках відкритих у ПАТ "Дельта Банк", в тому числі у відступленні права вимоги.

Про відступлення права вимоги банк був повідомлений належним чином, з наданням належним чином засвідчених правовстановлюючих документів, а отже з моменту повідомлення зобов'язаний виконувати заявлені вимоги, оскільки в іншому випадку банк порушує зобов'язання, які виникли на підставі договорів банківського рахунку.

При цьому судами вказано не те, що в силу приписів ст. 515 Цивільного кодексу України, заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема, у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Виходячи з цього, судами відхилено безпідставне посилання відповідача щодо неможливості здійснення зміни кредитора у зобов'язанні з підстав, передбачених ст. 515 Цивільного кодексу України, оскільки зобов'язання з договору банківського рахунку не є таким, що нерозривно пов'язане з особистістю кредитора. При цьому перехід прав вимоги за договором відступлення такого права щодо залишку грошових коштів, що обліковуються на рахунку не суперечить природі договору банківського рахунку.

Також, судами встановлено, що суми грошових коштів на рахунках, право вимоги частини яких відступлено на користь ПрВП "Сіріус", з урахуванням встановленого курсу долара станом на 26.02.2015 (день подання до банку заяви на перерахування грошових коштів в погашення кредитної заборгованості) сума відступленої вимоги становила - 503450160,31 грн., станом на 27.02.2015 (наступний робочий день в який банк мав можливість здійснити перерахування коштів відповідно до заяви) становила - 522772742,75 грн. та станом на 02.03.2015 (дата на яку зобов'язання з перерахування коштів мало бути виконано) становила - 509708586,53 грн., тобто були достатніми для погашення кредитної заборгованості за кредитними договорами №ВКЛ-2004178-1, №КЛ-2004187 від 14.12.2010. оскільки загальна сума заборгованості згідно довідки банку станом на 25.02.2015 складала - 478484287,94 грн.).

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі зокрема, на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно зі ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; до відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст. 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін. Аналогічні положення містяться в частині 3 ст. 203 Господарського кодексу України.

За змістом наведених норм, згоди іншої сторони у зобов'язанні із зарахуванням вимог не вимагається; при цьому вимоги повинні бути однорідними (грошовими), строк виконання яких настав.

За Кредитним договором №К-2004187 від 14.12.2010 право вимоги ПАТ "Дельта Банк" до ПрВП "Сіріус" виникло в результаті реалізації банком права на дострокове стягнення кредиту, що підтверджується листом за № 2/01-17/4546 від 04.07.2012 та рішенням Постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 20.02.2015 про стягнення заборгованості.

Також, вимога щодо повернення заборгованості ПрВП "Сіріус" станом на 25.02.2015 за Договором кредитної лінії ВКЛ-2004187-1 від 14.12.2010 на суму 58 628 816,86 грн. та станом на 24.02.2015 за Кредитним договором №К-2004187 від 14.12.2010 на суму 419855471,08 грн., підтверджена довідкою ПАТ "Дельта Банк" від 25.02.2015.

За встановленого та враховуючи вищенаведені законодавчі приписи, місцевий господарський суд, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що вимоги ПрВП "Сіріус" та ПАТ "Дельта Банк" за вищезазначеними зобов'язаннями є зустрічними, а тому відповідно до ст. ст. 598, 601 Цивільного кодексу України та ст. 203 Господарського кодексу України, зустрічні однорідні вимоги за Договором кредитної лінії №ВКЛ-2004178-1, Кредитним договором №КЛ-2004187 від 14.12.2010 та за Договорами банківського рахунку №9, №10 від 11.12.2012 в частині права вимоги відступленої згідно Договору відступлення прав вимоги за договором банківського рахунку від 25.02.2015 на користь ПрВП "Сіріус", за заявою останнього є припиненими шляхом зарахуваня зустрічних однорідних вимог, у зв'язку з чим зобов'язання ПрВП "Сіріус" перед ПАТ "Дельта Банк" за кредитними договорами №ВКЛ-2004178-1, № КЛ-2004187 від 14.12.2010 на суму 478484287,94 грн. є такими, що припинилися внаслідок зарахування.

Відповідно до ст. 602 Цивільного кодексу України не допускається зарахування зустрічних вимог: про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; в інших випадках, встановлених договором або законом. В частині 5 ст. 203 Господарського кодексу України вказано, що не допускається зарахування вимог, щодо яких за заявою другої сторони належить застосувати строк позовної давності і строк цей минув, а також в інших випадках, передбачених законом.

При цьому посилання відповідача на порушення таким зарахуванням пункту 4 частини 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", згідно з яким, під час тимчасової адміністрації не здійснюється зарахування зустрічних вимог, оскільки це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановлених Законом, судами відхилено виходячи з того, що укладення Договору відступлення прав вимоги за договором банківського рахунку від 25.02.2015, направлення повідомлення про відступлення права вимоги до банку, що виникло з Договорів банківського рахунку №9, №10 від 11.12.2012, отримання банком заяви про перерахування коштів (в рахунок погашення кредитної заборгованості) та заяви про видачу готівкових коштів в якій зазначалось про припинення зобов'язання ПрВП "Сіріус" внаслідок зарахування боргу ПАТ "Дельта Банк" при неперерахуванні коштів з рахунків НОМЕР_1 та НОМЕР_2 мало місце до запровадження у банку тимчасової адміністрації, тобто 26.02.2015, що свідчить про відсутність порушень вказаного Закону.

Відповідно до пункту 1 частини 1 ст. 559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання. Згідно з пунктом 1 частини 1 ст. 17 Закону України "Про іпотеку" іпотека припиняється у разі припинення основного зобов'язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Враховуючи те, що основне зобов'язання (Договір кредитної лінії №ВКЛ-2004178-1 та Кредитний договір №КЛ-2004187 від 14.12.2010) припинилося, тому є припиненими акцесорні зобов'язання, які виникли з Іпотечних договорів №К-2004187/S-1, №К-2004187/S-2 від 14.12.2010 та Договору поруку №П-2004187-1 від 14.12.2010, у зв'язку з чим позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

З огляду вищевикладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає такі висновкі господарських судів попередніх інстанцій обгрнутованими, оскільки за змістом кредитного договору, банк є кредитором позичальника з майновими вимогами про повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами; фізична або юридична особа, яка внесла кошти на депозит в установі банку, є кредитором банку з майновими вимогами щодо одержання процентів або іншого доходу, обумовленого договором банківського вкладу, за користування банком грошовими коштами вкладника, а також повернення суми вкладу після закінчення строку дії договору банківського вкладу (депозиту) або на першу вимогу вкладника; за договором відступлення права вимоги (цесії) відбувається заміна однієї із сторін первісного зобов'язання на певних, визначених договором цесії умовах; при цьому заміна сторони може бути здійснена і у договорі банківського вкладу.

Зарахування зустрічних однорідних вимог, про яке заявлено однією із сторін у зобов'язанні, здійснюється в силу положень ст. 601 Цивільного кодексу України та не пов'язується із прийняттям такого зарахування іншою стороною; випадки, коли залік зустрічних однорідних вимог не допускається, визначені положеннями ст. 602 Цивільного кодексу України України. При цьому, чинним законодавством не передбачено спеціальних вимог щодо форми заяви про зарахування зустрічних вимог як одностороннього правочину, тому її слід вважати зробленою, а зобов'язання припиненим внаслідок заліку зустрічних однорідних вимог, в момент направлення такої заяви іншій стороні у зобов'язанні.

При цьому доводи касаційної скарги відповідача про порушення судами частини 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", якою встановлено заборону на здійснення зарахування зустрічних однорідних вимог у зобов'язаннях, стороною яких є неплатоспроможний банк, щодо якого введено тимчасову адміністрацію, є безпідставними, з огляду на встановлені судами обставини звернення позивача-1 до банку-відповідача зі заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог 26.02.2015, тоді як тимчасову адміністрацію щодо ПАТ "Дельта Банк" було запроваджено з 03.03.2015 відповідно до рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №51 від 02.03.2015, що свідчить про відсутність будь-яких обмежень на час заліку зустрічних однорідних вимог.

Всі інші доводи викладені в касаційних скаргах відповідача та прокурора, були предметом дослідження судів попередніх інстанцій, їм дана належна оцінка, тому відхиляються як необґрунтовані та такі, що не спростовують зроблених судами висновків. При цьому в частині встановлення фактичних обставин справи та переоцінки наявних доказів касаційні скарги не відповідає вимогам статті 1117 ГПК України стосовно меж перегляду справи в касаційній інстанції.

На підставі викладеного, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судами першої та апеляційної інстанцій було повно та всебічно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, надано їм належну правову оцінку та винесені рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, що дає підстави для залишення їх без змін.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" та заступника прокурора міста Києва " залишити без задоволення.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.08.2015 та рішення господарського суду міста Києва від 19.05.2015 у справі № 910/8058/15-г залишити без змін.

Головуючий, суддя А.М. Демидова

Судді : І.М. Волік

С.Р. Шевчук