РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2015 р. Справа № 906/1506/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Розізнана І.В.

судді Мельник О.В. ,

судді Грязнов В.В.

при секретарі судового засідання Романчук М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача - публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" на рішення господарського суду Житомирської області від 20.10.15 р. у справі № 906/1506/15 (суддя Тимошенко О.М.)

за позовом публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" (м. Київ)

до приватного підприємства "Слободище" (с. Слободище, Бердичівський р-н, Житомирська обл.)

про стягнення 178870,93 грн.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, представник за довіреністю №305 від 18.05.2015р.;

відповідача - не з'явився;

Судом розяснено представнику права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Аграрний фонд" звернулося до господарського суду Житомирської області з позовом про стягнення з відповідача 13 243, 03 грн. пені, 165 537, 90 грн. штрафу за неналежне виконання умов біржового договору поставки зерна врожаю 2014 року №140 Ф від 13.02.2014р.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 20.10.15 р. в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що додатковою угодою №2 від 17.10.2014р. сторонами змінено предмет та місце виконання зобов'язання визначеного біржовим договором, зобов'язання відповідача щодо поставки пшениці 4-го класу на Черняхівський елеватор ДП ДАК "Хліб України" припинено в зв'язку із заміною цього зобов'язання на зобов'язання про поставку пшениці 2-го та 3-го класу на франко-склад ДП "Хлібна база №73" в с.Павлопілля Нікопольського району Дніпропетровської області. Оскільки додатковим договором №2 від 17.10.2014р. не передбачено строку виконання зобов'язань відповідачем, в будь-якому разі, кінцева дата виконання зобов'язання щодо поставки не може бути ранішою ніж 17.10.2014р., (не раніше дати укладення додаткового договору №2 від 17.10.2014р.). Поставка відповідачем товару 17.10.2014р., визначеного в додатковому договорі №2 від 17.10.2014р., свідчить про те, що відповідач не порушив зобов'язання щодо строку поставки, тому відсутні підстави для застосування пункту 7.2 біржового договору, який передбачає пеню та штраф за порушення строків поставки.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, публічне акціонерне товариство "Аграрний фонд" звернулося до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове рішення, яким задоволити позов.

Скаржник зазначає, що висновок суду першої інстанції, що зобов'язання відповідача з поставки товару до 01.10.2014р. припинилось у зв'язку з укладенням додаткового договору від 17.10.2014р. №2, є таким що суперечить нормам матеріального права, а саме главі 50 ЦК України. Додатковим договором від 17.10.2014р. №2 сторони не вносили зміни в основні умови зобов'язання, зокрема п. 1.2. договору, яким встановлено термін поставки товару до 01.10.2014р. включно.

Оскільки відповідач здійснив поставку товару з порушенням строків, які визначені біржовим договором поставки зерна врожаю 2014 року №140 Ф від 13.02.2014р., що підтверджується актами передавання-приймання зерна від 17.10.2014р., тому неналежне виконання умов біржового договору є підставою для застосування до продавця (відповідача) наслідків невиконання договірних зобов'язань, передбачених умовами біржового договору.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 12.11.2015р. апеляційну скаргу позивача прийнято до провадження, справу призначено до слухання.

Приватне підприємство "Слободище" надіслало до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи апеляційної скарги заперечує, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, тому просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відповідач вказує, що додатковим договором від 17.10.2014р. №2 сторони встановили нові зобов'язання щодо предмету, строків поставки, ціни, місця виконання договору, які ним виконані в повному обсязі, тому відсутні підстави для стягнення з відповідача пені та штрафу за порушення строків поставки.

В судовому засіданні 01.12.2015р. представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав, вважає рішення місцевого господарського суду незаконним та необґрунтованим, а тому просить його скасувати.

Представник відповідача в судове засідання 01.12.2015р. не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами, у відповідності до вимог ст.101 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи та обставини на предмет повноти їх встановлення, надання їм судом першої інстанції належної юридичної оцінки, вивчивши доводи апеляційної скарги стосовно дотримання норм матеріального і процесуального права судом першої інстанції, заслухавши представника позивача, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Як встановлено апеляційним судом, між публічним акціонерним товариством "Аграрний Фонд" (покупець/позивач) та приватним підприємством "Слободище" (постачальник/відповідач) укладено біржовий договір поставки зерна врожаю 2014 року №140 Ф від 13.02.2014 року (а.с.10-15).

Згідно п. 1.1. біржового договору постачальник передає покупцю у власність товар: пшеницю м'яку 4 клас, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його.

Відповідно до п. 1.1.1. біржового договору кількість (тонн) товару (або за текстом договору "весь обсяг товару"): 450, 000.

Термін поставки: до 01 жовтня 2014р. включно (п. 1.2. біржового договору).

Згідно п. 1.3. біржового договору поставка вважається здійсненою в момент підписання акта (ів) передавання-приймання на всю кількість товару на базисі поставки відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 1.4. біржового договору базис поставки: Франко-склад Черняхівський елеватор ДП ДАК "Хліб України", 12301, вул. Індустріальна, буд. 42, смт. Черняхів, Житомирська обл.

Остаточний розрахунок з постачальником проводиться за умови виконання постачальником договору в повному обсязі та здійснюється покупцем за наявності належним чином оформлених документів: складських документів на товар, виписаних покупцю; акта передавання-приймання на весь обсяг товару за цим договором; додаткового договору до цього договору із зазначенням розміру остаточного розрахунку за цим договором та визначення ціни одиниці товару (п.2.6 біржового договору).

Згідно п. 3.1. біржового договору сума попередньої оплати за цим договором складає 50 відсотків вартості всього обсягу товару, виходячи з мінімальної інтервенційної ціни на момент укладення договору і становить 375 075 грн., у тому числі ПДВ 62 512,50 грн.

Покупець протягом п'яти робочих днів з дня надходження на його адресу документів визначених підпунктом 2.5. цього договору перераховує на поточний рахунок постачальника попередню оплату у сумі визначеній підпунктом 3.1. цього договору (п. 4.1. біржового договору).

Відповідно до п. 7.2. біржового договору за порушення строків виконання постачальником зобов'язання з поставки товару з нього стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості недопоставленого обсягу товару, розрахованого від ціни фіксингу, що діяла на Аграрній біржі та сертифікованих нею акредитованих товарних біржах на останній день поставки (підпункт 1.2. цього договору) за кожний день прострочення;

за прострочення понад п'ятнадцяти днів додатково стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості недопоставленого обсягу товару розрахованого від ціни фіксингу, що діяла на Аграрній біржі та сертифікованих нею акредитованих товарних біржах на останній день поставки (підпункт 1.2. цього договору).

Відповідно до п. 9.2. біржового договору він набуває чинності з моменту його укладення та реєстрації на Аграрній біржі.

Договір підписаний сторонами, скріплений їх печатками та зареєстрований Аграрною біржею.

На виконання біржового договору позивач перерахував відповідачу 525 105 грн. попередню плату, що підтверджується випискою з банку від 17.02.2014р. (а.с. 20) та платіжним дорученням від 08.04.2014р. №1374 (а.с. 21).

Сторонами укладено додатковий договір до біржового договору поставки зерна врожаю 2014 року №140 Ф від 13.02.2014 року №1 від 01.04.2014р., яким викладено п. 3.1. біржового договору в наступній редакції: "3.1. Сума попередньої оплати за цим договором складає 70 відсотків вартості всього обсягу товару, виходячи з мінімальної інтервенційної ціни на момент укладення договору і становить 525 105, 00 грн., у тому числі ПДВ 87 517, 50 грн. Попередня оплата здійснюється покупцем в два етапи згідно з підпунктами 4.1. цього договору.".

Відповідно до п. 5 додаткового договору №1 від 01.04.2014р. він є невід'ємною частиною біржового договору поставки зерна врожаю 2014 року №140 Ф від 13.02.2014 року та складається українською мовою у 5 оригінальних примірниках, що мають однакову юридичну силу (а.с. 16-17).

Додатковий договір підписаний сторонами, скріплений їх печатками та зареєстрований Аграрною біржею.

Листом (вих. №78 від 30.09.2014р.) відповідач повідомив позивача про те, що у зв'язку із несприятливими погодними умовами, а саме надмірною кількістю опадів, зерно пшениці виявилось зараженим фузаріозом та не відповідає якісним показникам товару, зазначених в п. 1.1.2. біржового договору, тому відповідач зобов'язується знайти і замінити його іншим зерном (2 або 3 класу) та просив перенести і погодити термін поставки до 15.10.2014р. включно.

17.10.2014р. сторонами укладено додатковий договір до біржового договору поставки зерна врожаю 2014 року №140 Ф від 13.02.2014 року №2 за умовами якого, постачальник зобов'язується передати покупцю у власність товар: пшеницю 3 класу в кількості 232,638 тонн на загальну суму 520327,46 грн. та пшеницю 2 класу в кількості 217,362 тонн на загальну суму 507896,74 грн.; базис поставки Франко-склад ДП "Хлібна база №73" ДАРУ, 53250, Дніпропетровська обл., Нікополький район, с. Павлопілля (а.с.18).

Відповідно до п. 3 додаткового договору він набуває чинності та вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та реєстрації Аграрною біржею.

Цей додатковий договір є невід'ємною частиною біржового договору та складається українською мовою у 5 (п'яти) оригінальних примірниках, що мають однакову юридичну силу.

Додатковий договір підписаний сторонами, скріплений їх печатками та зареєстрований Аграрною біржею.

Як встановлено судом, відповідачем передано, а позивачем прийнято пшеницю м'яку 2 класу врожаю 2014 року у кількості 217,362 тонн по ціні 2 336, 64 грн. на загальну суму 507 896,74 грн., а також пшеницю м'яку 3 класу врожаю 2014 року у кількості 232,638 тонн по ціні 2 236,64 грн. на загальну суму 520327,46 грн. що підтверджується актами передавання-приймання зерна до біржового договору поставки зерна врожаю 2014 року №140 Ф від 13.02.2014 року від 17.10.2014р. (а.с. 22, 23).

Позивач повністю розрахувався за поставлений відповідачем товар, що підтверджується карткою рахунку 631 за 13.09.2013р. - 05.08.2015р., сплативши 1028224,20 грн. про, що зазначено представником позивача в судовому засіданні апеляційного суду.

Позивач направив на адресу відповідача претензію (вих. №04.12.2014р. №3184), в якій вказав на те, що останнім здійснено поставку товару з порушення строків, тому вимагав сплатити пеню та штраф в загальному розмірі 178780,93 грн. (а.с.24). Претензія була отримана відповідачем 09.12.2014р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.25).

Відповідач листом (вих. №103 від 29.12.2014р.) повідомив позивача, що укладення додаткового договору №2 від 17.10.2014р. свідчить про згоду позивача щодо зміни істотних умов договору, а саме: предмету, дати поставки та розрахунку (оплати) за договором, тому відсутні підстави для задоволення вимог позивача та сплати 178780,93 грн. пені та штрафу (а.с. 46-47).

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача, на підставі п. 7.2 біржового договору, пені за період з 02.10.2014р. по 17.10.2014р. в розмірі 13 243,03 грн. та 20% штрафу в розмірі 165 537, 90 грн., нарахованого на суму вартості поставленого товару з простроченням терміну за ціною фіксингу.

При вирішенні даного спору апеляційним судом враховується наступне.

Згідно ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом між сторонами виникли правовідносини, які носять характер договору поставки та регулюються розділом 3 глави 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Предметом спору у даній справі є стягнення з відповідача штрафних санкцій (застосування до відповідача господарської відповідальності), у зв'язку з неналежним виконанням п. 1.2. біржового договору.

Відповідно до ст. ст. 610-611 ЦК України невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), є його порушенням, у разі якого настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 7.2. біржового договору за порушення строків виконання постачальником зобов'язання з поставки товару з нього стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості недопоставленого обсягу товару, розрахованого від ціни фіксингу, що діяла на Аграрній біржі та сертифікованих нею акредитованих товарних біржах на останній день поставки (підпункт 1.2. цього договору) за кожний день прострочення; за прострочення понад п'ятнадцяти днів додатково стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості недопоставленого обсягу товару розрахованого від ціни фіксингу, що діяла на Аграрній біржі та сертифікованих нею акредитованих товарних біржах на останній день поставки (підпункт 1.2. цього договору).

Як встановлено апеляційним судом, відповідач звертався до позивача листом (вих. №78 від 30.09.2014р.), в якому зазначив, що у зв'язку із несприятливими погодними умовами, а саме надмірною кількістю опадів, зерно пшениці виявилось зараженим фузаріозом та не відповідає якісним показникам товару, зазначених в у п. 1.1.2. біржового договору, тому відповідач зобов'язався знайти і замінити його іншим зерном (2 або 3 класу) та просив перенести і погодити термін поставки до 15.10.2014р. включно.

17.10.2014р. сторонами укладено додатковий договір до біржового договору поставки зерна врожаю 2014 року №140 Ф від 13.02.2014 року №2 яким передбачено, що постачальник передає покупцю у власність товар: пшеницю 3 класу в кількості 232,638 тонн на загальну суму 520327,46 грн. та пшеницю 2 класу в кількості 217,362 тонн на загальну суму 507896,74 грн.; базис поставки Франко-склад ДП "Хлібна база №73" ДАРУ, 53250, Дніпропетровська обл., Нікополький район, с. Павлопілля (а.с.18).

Отже, уклавши додатковий договір №2 від 17.10.2014р. сторони тим самим врегулювали порядок виконання зобов`язань відповідача, cтрок виконання яких наступив, шляхом внесення змін в біржовий договір поставки зерна врожаю 2014 року №140 Ф від 13.02.2014р. в частині предмету договору (зобов'язання відповідача щодо поставки пшениці 4-го класу, змінено зобов'язанням щодо поставки пшениці 2, 3-го класу), ціни товару (зобов'язання відповідача щодо поставки пшениці на суму 750 150 грн., змінено зобов'язанням щодо поставки пшениці на суму 1028224,20 грн.) та базис поставки товару (зобов'язання відповідача щодо поставки пшениці на франко-склад Черняхівський елеватор ДП ДАК "Хліб України" змінено на зобов'язання щодо поставки пшениці франко-склад ДП "Хлібна база №73" в с. Павлопілля Нікопольського району Дніпропетровської області).

На організацію взаєморозрахунків між сторонами також вказує не змінений п. 1.2. біржового договору, яким врегульовано строк поставки товару до 01.10.2014р.

Відповідач, зобов`язання встановлені додатковим договором №2 від 17.10.2014 року, виконав належним чином, що підтверджується актами передавання-приймання зерна до біржового договору поставки зерна врожаю 2014 року №140 Ф від 13.02.2014 року від 17.10.2014р. (а.с. 22, 23).

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції, що зобов'язання відповідача з поставки товару до 01.10.2014р. припинилось у зв'язку з укладенням додаткового договору від 17.10.2014р. №2.

Так, згідно ст. 604 ЦК України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Новація припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з первісним зобов'язанням, якщо інше не встановлено договором.

Однак, укладений додатковий договір №2 від 17.10.2014р. між публічним акціонерним товариством "Аграрний Фонд" та приватним підприємством "Слободище" не є новацією щодо біржового договору поставки зерна врожаю 2014 року №140 Ф від 13.02.2014 року, оскільки при його укладені сторони не припинили первісні зобов`язання за біржовим договором, строк виконання яких для відповідача вже закінчився 01.10.2014р., замінивши їх новими зобов`язаннями між тими ж сторонами, а лише організували порядок погашення заборгованості відповідача, так як в силу ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду України у справах № 5011-35/1534-2012-42/553-2012, №5011-42/1230-2012-69/542-2012, №5011-35/1271-2012, яка згідно ст.11128 ГПК України є обовязковою для всіх судів України.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Натомість скаржником не подано судовій колегії належних та достатніх доказів, які стали б підставою для скасування рішення місцевого господарського суду.

Судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно з'ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Допущені порушення у застосуванні норм матеріального права не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення, оскільки не вплинули на загальну правову оцінку обставин справи та на правильність судового висновку щодо вирішення спору.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування рішення.

Керуючись, ст.ст. 33, 43, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Аграрний фонд" на рішення господарського суду Житомирської області від 20.10.15 р. у справі № 906/1506/15 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 Господарського процесуального кодексу України.

3. Справу повернути до господарського суду Житомирської області.

Головуючий суддя Розізнана І.В.

Суддя Мельник О.В.

Суддя Грязнов В.В.