ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2015 р.Справа № 922/5554/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична фірма "Вертекс", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Даніка", м. Харків
про припинення порушення прав власності на знак для товарів і послуг
за участю представників сторін:

позивача - Титаренко Ю.П., довіреність б/н від 21.05.2015 р.

відповідача - Воротняк Є.М., довіреність б/н від 12.10.2015 р.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Фармацевтична фірма "Вертекс" (позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю - фірма "Даніка" (відповідача), в якій просить суд зобов'язати відповідача припинити порушення прав позивача на знак для товарів та послуг "Мастоклін", заборонити відповідачу використовувати позначення "Мастоклін", яке є частиною торгового позначення "Мастоклін з лецитіном" та яке є тотожним знаку для товарів та послуг "Мастоклін" за свідоцтвом №126067 від 26.07.2010 р. та зобов'язати відповідача усунути позначення "Мастоклін" з усіх фармацевтичних препаратів власного виробництва, в тому числі, але не виключно дієтичних добавок.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач виробляє та розповсюджує в оптово-роздрібній аптечній мережі дієтичну добавку під торговою назвою "Мастоклін з лецитіном", чим порушує права позивача, якому належить право власності на знак для товарів і послуг "Мастоклін" на підставі Свідоцтва на знак для товарів і послуг №126067, зареєстрованого в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг від 26.07.2010 р. за заявкою № m200902815 від 17.03.2009 р. На підтвердження факту продажу відповідачем в оптово-роздрібній аптечній мережі дієтичної добавки під торговою назвою "Мастоклін з лецитіном" позивачем надано товарний чек № 4 від 18.08.2015 р., відповідно до якого представниками позивача було придбано в оптово-роздрібній аптечній мережі дієтичну добавку під торговою назвою "Мастоклін з лецитіном", а також надано упаковку дієтичної добавки ТОВ-фірма "Даніка", зі змісту якої вбачається, що виробником дієтичної добавки "Мастоклін з лецитіном" є ТОВ-Фірма "Даніка". В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. ст. 16, 20 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг".

Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити.

Представник відповідача позовні вимоги не визнає, просить у позові відмовити. Свої заперечення відповідач обґрунтовує тим, що згідно з п. 1 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" права, що випливають із свідоцтва, діють від дати подання заявки. Заявка на видачу свідоцтва на знак для товарів і послуг "Мастоклін" (далі - заявка) була подана позивачем до відповідного органу, що здійснює реєстрацію 17.03.2009 р. При цьому до дати подання позивачем заявки відповідач в інтересах своєї господарської діяльності добросовісно використовував торгівельну марку "Мастоклін" на території України, що підтверджується висновком державної санітарно-епідеміологічної експертизи державної санітарно-епідеміологічної служби за № 05.03.02-04/40565 від 09.08.2007 р. (далі - висновок), для здійснення якої відповідачем були надані технічні умови ТУ У 15.8-8:20 07, розроблені головним технологом TOB фірма-"Даніка" 15.07.2007 р., які 06.03.2008 р. затверджено директором TOB фірма-"Даніка" та 04.04.2008 р. угоджені заступником головного державного санітарного лікаря України, на підставі результатів вищевказаного висновку. Таким чином, відповідач вважає, що ним добросовісно використане позначення "Мастоклін" шляхом застосування його в технічній документації до дієтичної добавки "Мастоклін з лецитіном". Відповідач також зазначив, що після отримання висновку відповідач розпочав серійне виготовлення та оптову реалізацію дієтичних добавок серії "Джерело життя", до якої, в тому числі, входить дієтична добавка "Мастоклін з лецитіном", що підтверджується витратними накладними № 358 від 24.12.2007 р., № 24 від 30.01.2008 р.; № 83 від 26.03.2008 р., № 42 від 26.11.2008 р., № 5 від 12.01.2009 р., №с81 від 13.03.2009 р. На підставі викладеного, відповідач наполягає на тому, що ним не порушено права позивача, якому належить право власності на знак для товарів і послуг "Мастоклін", оскільки у відповідача виникло право попереднього користувача на знак для товарів і послуг "Мастоклін" до дати подання позивачем заявки на одержання Свідоцтва на знак для товарів і послуг №126067 від 26.07.2010 р., що, в свою чергу, надає відповідачеві право в подальшому на безоплатне продовження використання знаку відповідно до положень 500 ЦК України.

У судовому засіданні 20.10.2015 р. було оголошено перерву до 10.11.2015 р., 10.11.2015 р. до 26.11.2015 р.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вивчивши матеріали справи, всебічно та повно дослідивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд встановив таке.

Як вбачається з матеріалів справи, право власності на знак для товарів і послуг "Мастоклін" належить позивачеві на підставі Свідоцтва на знак для товарів і послуг №155354, зареєстрованого в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг №126067 від 26.07.2010 р. за заявкою № m200902815 від 17.03.2009 р.

Позивач стверджує, що відповідач виробляє та розповсюджує в оптово-роздрібній аптечній мережі дієтичну добавку під торговою назвою "Мастоклін з лецитіном", чим порушує права позивача, якому належить право власності на знак для товарів і послуг "Мастоклін" на підставі Свідоцтва на знак для товарів і послуг №126067, зареєстрованого в Державному реєстрі свідоцтв України на знаки для товарів і послуг від 26.07.2010 р. за заявкою № m200902815 від 17.03.2009 р.

На підтвердження факту продажу відповідачем в оптово-роздрібній аптечній мережі дієтичної добавки під торговою назвою "Мастоклін з лецитіном" позивачем надано товарний чек № 4 від 18.08.2015 р. (а.с. 14), відповідно до якого представниками позивача було придбано в оптово-роздрібній аптечній мережі дієтичну добавку під торговою назвою "Мастоклін з лецитіном", а також надано речовий доказ - упаковку дієтичної добавки ТОВ-фірма "Даніка", зі змісту якої вбачається, що виробником дієтичної добавки "Мастоклін з лецитіном" є ТОВ-Фірма "Даніка". В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на положення ст. ст. 16, 20 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг".

Відповідач визнає факт продажу в оптово-роздрібній аптечній мережі дієтичної добавки під торговою назвою "Мастоклін з лецитіном", але наполягає на тому, що ним не порушено права позивача, якому належить право власності на знак для товарів і послуг "Мастоклін", оскільки у відповідача виникло право попереднього користувача на знак для товарів і послуг "Мастоклін" до дати подання позивачем заявки на одержання Свідоцтва на знак для товарів і послуг №126067 від 26.07.2010 р., що, в свою чергу, надає право відповідачеві в подальшому на безоплатне продовження використання знаку відповідно до положень 500 ЦК України.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам справи та спірним правовідносинам сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" знак - це позначення, за яким товари і послуги одних осіб відрізняються від товарів і послуг інших осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг" свідоцтво надає його власнику право використовувати знак та інші права, визначені цим Законом.

За приписами п. 4 ст. 16 Закону "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг" використанням знака визнається: нанесення його на будь-який товар, для якого знак зареєстровано, упаковку, в якій міститься такий товар, вивіску, пов'язану з ним, етикетку, нашивку, бирку чи інший прикріплений до товару предмет, зберігання такого товару із зазначеним нанесенням знака з метою пропонування для продажу, пропонування його для продажу, продаж, імпорт (ввезення) та експорт (вивезення); застосування його під час пропонування та надання будь-якої послуги, для якої знак зареєстровано; застосування його в діловій документації чи в рекламі та в мережі Інтернет. Знак визнається використаним, якщо його застосовано у формі зареєстрованого знака, а також у формі, що відрізняється від зареєстрованого знака лише окремими елементами, якщо це не змінює в цілому відмінності знака.

Ч. 5 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" встановлено, що свідоцтво надає його власнику виключне право забороняти іншим особам використовувати без його згоди знак для товарів і послуг, якщо інше не передбачено цим Законом: зареєстрований знак стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг; зареєстрований знак стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно наведених у свідоцтві товарів і послуг, якщо внаслідок такого використання ці позначення і знак можна сплутати; позначення, схоже із зареєстрованим знаком, стосовно товарів і послуг, споріднених з наведеними у свідоцтві, якщо внаслідок такого використання можна ввести в оману щодо особи, яка виробляє товари чи надає послуги, або ці позначення і знак можна сплутати.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг" будь-яке посягання на права власника свідоцтва, передбачені статтею 16 цього Закону, в тому числі вчинення без згоди власника свідоцтва дій, що потребують його згоди, та готування до вчинення таких дій, вважається порушенням прав власника свідоцтва, що тягне за собою відповідальність згідно з чинним законодавством України. Порушенням прав власника свідоцтва вважається також використання без його згоди в доменних іменах знаків та позначень, вказаних у пункті 5 статті 16 цього Закону. На вимогу власника свідоцтва таке порушення повинно бути припинено, а порушник зобов'язаний відшкодувати власнику свідоцтва заподіяні збитки. Власник свідоцтва може також вимагати усунення з товару, його упаковки незаконно використаного знака або позначення, схожого з ним настільки, що їх можна сплутати, або знищення виготовлених зображень знака або позначення, схожого з ним настільки, що їх можна сплутати. Вимагати поновлення порушених прав власника свідоцтва може за його згодою також особа, яка придбала ліцензію.

Згідно зі ст. 424 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності є:

1) право на використання об'єкта права інтелектуальної власності;

2) виключне право дозволяти використання об'єкта права інтелектуальної власності;

3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню об'єкта права інтелектуальної власності, в тому числі забороняти таке використання;

4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Законом можуть бути встановлені винятки та обмеження в майнових правах інтелектуальної власності за умови, що такі обмеження та винятки не створюють істотних перешкод для нормальної реалізації майнових прав інтелектуальної власності та здійснення законних інтересів суб'єктів цих прав.

Майнові права інтелектуальної власності можуть відповідно до закону бути вкладом до статутного капіталу юридичної особи, предметом договору застави та інших зобов'язань, а також використовуватися в інших цивільних відносинах.

Відповідно до ст. 495 ЦК України майновими правами інтелектуальної власності на торговельну марку є:

1) право на використання торговельної марки;

2) виключне право дозволяти використання торговельної марки;

3) виключне право перешкоджати неправомірному використанню торговельної марки, в тому числі забороняти таке використання;

4) інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Майнові права інтелектуальної власності на торговельну марку належать володільцю відповідного свідоцтва, володільцю міжнародної реєстрації, особі, торговельну марку якої визнано в установленому законом порядку добре відомою, якщо інше не встановлено договором.

Ч. 1 ст. 431 ЦК України встановлено, що порушення права інтелектуальної власності, в тому числі невизнання цього права чи посягання на нього тягне за собою відповідальність, встановлену Цивільним кодексом, іншим законом чи договором.

Згідно з ч. 1 ст. 432 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого права інтелектуальної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів та послуг" права, що випливають із свідоцтва, діють від дати подання заявки.

Згідно витягу з Державного реєстру свідоцтв України на знаки для товарів і послуг (а.с. 13) заявка на видачу Свідоцтва на знак для товарів і послуг "Мастоклін" була подана позивачем до відповідного органу, що здійснює реєстрацію 17.03.2009 р.

Тобто, позивач має право на захист знаку для товарів і послуг "Мастоклін", з дати подання заявки на видачу свідоцтва на знак для товарів і послуг "Мастоклін", тобто з 17.03.2009 р.

Відповідно до п. 6 ст. 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг" виключне право власника свідоцтва забороняти іншим особам використовувати без його згоди зареєстрований знак не поширюється на здійснення будь-якого права, що виникло до дати подання заявки або, якщо було заявлено пріоритет, до дати пріоритету заявки.

Такими правами, що виникли до дати подання власником свідоцтва заявки на реєстрацію знака, можуть бути права іншої особи на комерційне (фірмове) найменування, географічне зазначення чи промисловий зразок, а також використання іншою особою позначення, тотожного або схожого із зареєстрованим знаком, до дати подання заявки або, якщо було заявлено пріоритет, - до дати пріоритету заявки (право попереднього користувача, передбачене ст. 500 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 500 ЦК України встановлено, що будь-яка особа, яка до дати подання заявки на торговельну марку або, якщо було заявлено пріоритет, до дати пріоритету заявки в інтересах своєї діяльності добросовісно використала торговельну марку в Україні або здійснила значну і серйозну підготовку для такого використання, має право на безоплатне продовження такого використання або використання, яке передбачалося зазначеною підготовкою (право попереднього користувача).

З матеріалів справи вбачається, що 09.08.20007 р. відповідачем було отримано висновок державної санітарно-епідеміологічної експертизи державної санітарно-епідеміологічної служби за № 05.03.02-04/40565 (далі - висновок) відносно відповідності медичним критеріям безпеки/показникам дієтичних добавок серії "Джерело життя", виробником яких є відповідач. Експертиза була здійснена на підставі зразків продукції, що були надані TOB - фірма "Даніка". До вказаної серії дієтичних добавок відноситься також дієтична добавка "Мастоклін з лецитином", як це вбачається із додатку до висновку. Згідно з висновком дієтичні добавки серії "Джерело життя" відповідають вимогам діючого санітарного законодавства України і можуть бути використані в заявленій сфері застосування (дієтичні добавки до раціону харчування (за рекомендаціями на етикетках) (а.с. 29-31).

Для проведення експертизи відповідачем було надано технічні умови ТУ У 15.8-8:2007, розроблені головним технологом TOB фірма-"Даніка" 15.07.2007 р. та затверджені директором TOB фірма-"Даніка" 06.03.2008 р.

04.04.2008 р. на підставі висновку експертизи технічні умови були угоджені заступником головного державного санітарного лікаря України та введені в дію (а.с. 35-37).

В технічних умовах зазначено умови виробництва дієтичних добавок серії "Джерело життя", в тому числі препарату "Мастоклін з лецитином".

Після отримання висновку ДСЕС та введення в дію відповідач розпочав серійне виготовлення та оптову реалізацію дієтичних добавок серії "Джерело життя", до якої, в тому числі, входить дієтична добавка "Мастоклін з лецитіном", що підтверджується витратними накладними № 358 від 24.12.2007 р., № 24 від 30.01.2008 р., № 83 від 26.03.2008 р., № 42 від 26.11.2008 р., № 5 від 12.01.2009 р. та №81 від 13.03.2009 р.

Таким чином суд встановив, що виробництво та реалізація дієтичної добавки "Мастоклін з лецитіном" здійснювалися відповідачем до дати подання позивачем заявки на видачу свідоцтва на знак для товарів і послуг "Мастоклін", тобто до 17.03.2009 р.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

При цьому за умовами ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладені обставини та приписи закону, суд дійшов висновку про те, що у відповідача виникло право попереднього користувача на знак для товарів і послуг "Мастоклін" до дати подання позивачем заявки на видачу свідоцтва на знак для товарів і послуг "Мастоклін", тобто до 17.03.2009 р., відтак він має право в подальшому на безоплатне продовження використання знаку відповідно до ст. 500 ЦК України.

За таких обставин, суд вважає доводи позивача про порушення відповідачем прав позивача, який є власником вказаного Свідоцтва на знак для товарів і послуг №126067 від 26.07.2010 р., неправомірними та необґрунтованими, у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог позивача слід відмовити повністю.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір при відмові в позові покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 16 Закону України "Про охорону прав на знаки для товарів і послуг", ст. ст. 431, 432, 424, 495, 500 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4-3, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 30.11.2015 р.

Суддя О.В. Макаренко