КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"09" грудня 2015 р. Справа №5011-16/10952-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Калатай Н.Ф.

суддів: Рябухи В.І.

Ропій Л.М.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Мостобуд»

на рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2015

у справі № 5011-16/10952-2012 (суддя Ярмак О. М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»

до Публічного акціонерного товариства «Мостобуд»

про стягнення 51 758 256,29 грн.

ВСТАНОВИВ:

Позов, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с. 202-207 т. 1) заявлено про стягнення з відповідача заборгованості за генеральним договором про здійснення кредитування № 18/031-К від 17.04.2007 в сумі 135 315 920,68 грн. яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом в сумі 35 700 000 грн., простроченої заборгованості за процентами в сумі 30 714 641,70 грн., пені за кредитом в сумі 18 842 162,50 грн., пені за процентами в сумі 10 476 621,68 грн. та збитків від інфляції в сумі 39 582 494,80 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 10.11.2015 у справі № 5011-16/10952-2012 позов задоволено повністю.

Не погоджуючись з рішенням, Публічне акціонерне товариство «Мостобуд» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2015 по справі № 5011-16/10952-2012 та прийняти нове рішення про часткову відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються докази, зокрема, сплати судового збору.

Предметом позову у цій справі є дві вимоги немайнового характеру.

Частина 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» встановлює, що у разі коли в позовній заяві об'єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на дату звернення з цією апеляційною скаргою, при зверненні до господарського суду встановлені ставки судового збору в таких розмірах:

- за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат;

- за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру 1 розмір мінімальної заробітної плати;

- за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду; апеляційних скарг у справі про банкрутство; заяви про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги;

- за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду; заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Отже, виходячи з приписів Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, судовий збір за звернення з апеляційною скаргою має бути сплачений в розмірі 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, незалежно від того, в якій частині апелянт оскаржує рішення суду першої інстанції.

Будь-яких виключень щодо вказаної норми Закон України «Про судовий збір» не містить.

Вказана правова позиція викладена й в п. 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-06/2093/15 від 12.11.2015 «Про деякі питання практики застосування Закону України «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями, внесеними згідно із Законом України від 22.05.2015 № 484-VIII)», в якому зазначено, що законом передбачено сплату судового збору з апеляційної та касаційної скарг на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

Статтею 4 Закону України «Про судовий збір», в редакції, чинній на дату звернення з позовом до суду, було встановлено, що судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

При зверненні до суду першої інстанції з цим позовом (серпень 2012 року - примітка суду) позивачем заявлено до стягнення 51 758 256,29 грн. і сплачено судовий збір в сумі 64 380 грн. (60 розмірів мінімальних заробітних плат).

Починаючи з 01.09.2015, відповідно до Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

В жовтні 2015 року позивачем до суду першої інстанції подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій заявлену до стягнення суму збільшено на 83 557 664,39 грн. і доплачено судовий збір в сумі 118 320 грн. .

Загальна сума судового збору, що сплачена за звернення до суду з цим позовом, становить 182 700 грн. (64 380+118 320), що дорівнює 150 розмірів мінімальних заробітних плат, як це передбачено чинним на момент сплати законодавством.

За таких обставин, при зверненні до суду з цією апеляційної скаргою, згідно з приписами статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на дату звернення з апеляційною скаргою, відповідач 2 має сплатити судовий збір в сумі 200 970 грн. (182 700*110%).

Заявником до апеляційної скарги не додано доказів сплати судового збору.

Водночас до апеляційної скарги заявником додано клопотання про відстрочення сплати судових витрат, в якому заявник просить відстрочити сплату судового збору.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Зі змісту клопотання про відстрочення сплати судового збору слідує, що як на підставу для його задоволення заявник посилається те, що через брак обігових коштів він не має можливості сплатити судовий збір, та просить звернути увагу на те, що ним побудовано більш ніж 5 000 інженерних споруд і що під час АТО в східних регіонах переважна кількість мостів і шляхопроводів була зруйнована, а відтак, збереження таких підприємств є важливим для відновлення інфраструктури східної частини України, зруйнованої в ході проведення АТО.

Отже, як на підставу для відстрочки сплати судового збору заявник, фактично, послався на відсутність в нього достатньої кількості обігових коштів.

Частиною 1 ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Частиною 1 ст. 32 ГПК України встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч. 2 ст. 32 ГПК України ці дані встановлюються такими засобами:

- письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів;

- поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Заявником до клопотання не надано жодних доказів того, що в нього станом на дату звернення до суду з цією апеляційної скаргою відсутні кошти для оплати судового збору (виписки з усіх наявних банківських рахунків тощо).

За таких обставин, клопотання Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» про відстрочення сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Водночас колегія суддів зауважує заявникові на тому, що ним в клопотанні про відстрочення сплати судових витрат не зазначено, до якої дати він просить відстрочити сплату судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

З огляду на викладені вище обставини, апеляційна скарга повертається заявнику.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з нею до апеляційного господарського суду в загальному порядку після усунення вказаних недоліків.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 86, п. 3 ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Мостобуд» про відстрочку сплати судового збору.

2. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Мостобуд»на рішення Господарського суду міста Києва від 10.11.2015 у справі № 5011-16/10952-2012 повернути без розгляду.

3. Матеріали справи № 5011-16/10952-2012 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Н.Ф. Калатай

Судді В.І. Рябуха

Л.М. Ропій