РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2015Справа №910/26455/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Аквілон»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРГЛАС»

про стягнення 217 962,73 грн.

Суддя Пукшин Л.Г.

Представники сторін:

від позивача не з'явився

від відповідача Шилюк В.В. - представник за довіреністю від 20.01.15

В судовому засіданні 25.11.2015 в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Аквілон» до Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРГЛАС» про стягнення 217 962,73 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою господарського суду Дніпропетровської області від 17.06.2013 року у справі № 904/4079/13 визнано ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «Аквілон» банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Під час роботи ліквідаційної комісії виявлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір № 23-05-2011/1 від 23.05.2011 р., на підставі якого позивач зобов'язався виконати затверджену відповідачем проектну документацію на об'єкті будівництва - цехові по виробництву склопакетів у м. Дніпродзержинську, земельні роботи, облаштування окремо розташованих фундаментів, укладання топінг-підлоги, а відповідач зобов'язався оплатити вказані роботи. За доводами позивача, останнім виконано роботи за договором на суму 5 597 401,01 грн., що підтверджується актами прийому-передачі виконаних робіт № 92 за жовтень 2011 р., № 98 за листопад 2011 р., № 99 за листопад 2011 р., № 119 за листопад 2011 р., № 94 за березень 2012 р., № 127 за березень 2012 р., № 102/04 за квітень 2012 р., № 131/03 за квітень 2012 р., № 67/04-1 за квітень 2012 р., № 288/10 за жовтень 2012 р. Відповідачем в свою чергу було прийнято та оплачено роботи на суму 5 379 438,28 грн, а тому заборгованість відповідача перед позивачем становить 217 962,73 грн. З метою досудового врегулювання спору, позивачем направлялася на адресу відповідача вимога про сплату заборгованості, яка залишена без реагування з боку відповідача, а тому позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості у розмірі 217 962,73 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.10.2015 порушено провадження у справі № 910/26455/15 за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 11.11.2015.

09.11.2015 відповідач через загальний відділ діловодства суду подав відзив на позовну заяву з додатками, відповідно до якого проти позову заперечував з наступних підстав. Так, за доводами відповідача ліквідатором позивача не вірно визначенf сума в акті № 67/04-01, яка складає 168191,93 грн а не 345 128,59 грн, як зазначає позивач у позовній заяві. Також відповідач, стверджує, що позивачем безпідставно заявлені вимоги по акту № 288/10 за жовтень 2012 р. на суму 1695055,13 грн, оскільки такі роботи не виконувалися і жодних актів з цього приводу з боку відповідача не підписувалось. Крім цього, позивачем двічі вказано суму платежу 408 005,04 грн від 19.10.2011 р. та не вказано оплату на суму 558 302,57 грн від 07.12.2011 р. За розрахунком відповідача, ТОВ «УКРГЛАС» перерахувало на рахунок позивача грошові кошти за договором у сумі 5 379 438,28 грн, що підтверджується виписками з банківського рахунку відповідача, що долучені до відзиву. В той час як позивачем виконано роботи лише на суму 3 725 409,22 грн, відповідно до підписаних актів та фактично виконаних робіт. Відтак, за розрахунками відповідача, у позивача існує борг перед відповідачем у сумі 1 654 029,06 грн. З огляду на зазначене відповідач просить суд відмовити у позові повністю.

У судовому засідання 11.11.2015 оголошувалась перерва до 25.11.2015 за клопотанням представника позивача у зв'язку з необхідністю з ознайомлення з відзивом на позовну заяву та доданих до нього документів.

У судове засідання 25.11.2015 з'явився представник відповідача. Позивач у судове засідання не з'явився, однак направив телеграму про слухання справи без уповноваженого представника позивача й зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Представник відповідача не заперечував щодо слухання справи без уповноваженого представника позивача, проти позовних вимог заперечував з підстав наведених у відзиві.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

23.05.2011 року між вимоги Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробничо-будівельна компанія «Аквілон» (надалі - генпідрядник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКРГЛАС» (надалі - замовник, відповідач) було укладено договір генерального підряду № 23-05-2011/1 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1. договору генпідрядник зобов'язується виконати за завданням замовника у відповідності до проектної документації будівельні та інші роботи, визначені у п. 2 даного договору, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити вказані роботи на умовах, визначених даним договором.

У відповідності з умовами даного договору генпідрядник зобов'язується виконати відповідно до затвердженої замовником проектної документації наступні роботи: на об'єкті будівництва - цехові по виробництву склопакетів у м. Дніпродзержинську, а саме: земельні роботи, облаштування окремо розташованих фундаментів, укладання топінг-підлоги (п.2. договору).

Згідно з п. 5 договору роботи повинні бути виконані згідно з графіком виробництва робіт (додаток № 1).

Ціна робіт визначається на основі договірної ціни (додаток № 2) і твердого кошторису (додаток № №), які являються невід'ємними частинами даного договору. Загальна ціна робіт складає 1 498 717,12 грн з ПДВ (п.8 договору).

Відповідно до п. 35 договору розрахунок за виконані роботи здійснюються щомісячно по факту виконаних робіт на основі актів приймання-передачі протягом 5 календарних днів з моменту їх оформлення.

Згідно з п. 37 договору замовник зобов'язується підписанти надані генпідрядником екземпляри актів приймання-передачі робі по формі КБ-2В і довідки про вартість робіт за формою КБ-3, які відображають обсяг і вартість фактично виконані роботи, або письмово обґрунтовує причини відмови від їх підписання протягом 5 днів з дня отримання. Оплата належним чином виконаних і прийнятих замовником робіт здійснюється протягом 5 днів з дня підписання замовником відповідного акта приймання-передачі робі по формі КБ-2В.

Приймання-передача результатів виконаних робіт буде здійснюватися у відповідності до вимог законодавства України з обов'язковим оформленням акта приймання-передачі робі по формі КБ-2В (п. 39 договору).

За доводами позивача, ТОВ «Виробничо-будівельна компанія «Аквілон» як генпідрядник за договором виконано роботи на суму 5 597 401,01 грн., що на його думку підтверджується довідками про вартість виконаних робіт та актами прийому-передачі виконаних робіт, зокрема: № 92 за жовтень 2011 р. на суму 122 889,88 грн, № 98 за листопад 2011 р. на суму 50 049,60 грн, № 99 за листопад 2011 р. 32 154,30 грн, № 119 за листопад 2011 р. 58 056,15 грн, № 94 за березень 2012 р. на суму 2 936 674,69 грн, № 127 за березень 2012 р. на суму 113 352,64 грн, № 102/04 за квітень 2012 р. на суму 188 388,82 грн, № 131/03 за квітень 2012 р. на суму 55 651,20 грн, № 67/04-1 за квітень 2012 р. на суму 345 128,59 грн та № 288/10 за жовтень 2012 р. на суму 1 695 055,13 грн. Проте, як вказує позивач, відповідачем було частково оплачено прийняті роботи у сумі 5 379 438,28 грн, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 217 962,73 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором будівельного підряду.

Згідно зі статтею 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 527 Цивільного кодексу України визначено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

За умовами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як встановлено умовами договору (п. 35) розрахунок за виконані роботи здійснюються щомісячно по факту виконаних робіт на основі актів приймання-передачі протягом 5 календарних днів з моменту їх оформлення.

Оплата належним чином виконаних і прийнятих замовником робіт здійснюється протягом 5 днів з дня підписання замовником відповідного акта приймання-передачі робі по формі КБ-2В (п. 37 договору).

Відповідно до п. 36 договору генпідрядник визначає обсяг і вартість виконаних робіт, які підлягають оплаті, на основі кошторису, виставляє рахунок на оплату виконаних робіт а також два екземпляри акта приймання-передачі робі по формі КБ-2В і довідки про вартість робіт за формою КБ-3 і надає їх замовнику.

Як вбачається із матеріалів справи акт приймання-виконаних будівельних робіт № 288/10 за жовтень 2012 р. на суму 1 695 055,13 грн та довідка про вартість виконаних робіт за жовтень 2012 р. не підписані з боку відповідача.

Відповідачем в свою чергу заперечується факт виконання таких робіт та не отримання жодних документів від позивача щодо виконання робіт у жовтні 2012 року на суму 1 695 055,13 грн.

В процесі розгляду справи позивачем не надано жодних доказів щодо направлення вказаних вище акту та довідки на адресу відповідача.

Варто зазначити, що передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту і виникнення за таким актом прав та обов'язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт у строк, визначений договором.

Відповідної позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 02.10.2012р. у справі №23/236.

Відповідно до ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Проте позивачем не доведено та матеріалами справи не підтверджується факт реального виконання підрядником робіт на об'єкті протягом жовтня 2012 року на суму 1 695 055,13 грн.

Виходячи з положень вищевикладених норм чинного законодавства, які конкретизовано умовами договору, позивач зобов'язаний надавати акти виконаних робіт відповідачу, який, в свою чергу, за результатом перевірки об'єму та якості виконаних робіт зобов'язаний прийняти належно виконані роботи шляхом підписання уповноваженим представником акту приймання виконаних робіт або надати мотивовану відмову від підписання акту.

Факт надання послуг фіксується первинними документами. Первинним документом є, зокрема акт приймання-здачі наданих послуг (виконаних робіт). Таким чином, підписання генпідрядником акта виконаних робіт, що є первинним обліковим документом в розумінні Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", який фіксує факт здійснення господарської операції, і, відповідно, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за виконані роботи.

Отже, узгоджений та підписаний між сторонами акт приймання виконаних підрядних робіт за своїми ознаками є документом, який підтверджує виконання договору підряду та відповідно до п.п. 35, 37 договору є підставою для оплати виконаних робіт замовником.

Крім того, обов'язок доведення виконання робіт за актами приймання виконаних будівельних робіт підписаними в односторонньому порядку покладено на будівельні підприємства, тобто підрядника, і останній повинен подати всі необхідні докази у розумінні ст. 32, 34 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження своїх доводів, оскільки відповідності зі статтею 43 ГПК України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності, і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Суд дійшов висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не підтверджують факт виконання позивачем у жовтні 2012 року на суму 1 695 055,13 грн, що зазначені в акті приймання виконаних робіт № 288/10 за жовтень 2012 р.

Таким чином, матеріалами справи та поясненнями відповідача спростовуються твердження позивача щодо виконання позивачем робіт на об'єкті протягом жовтня 2012 року на суму 1 695 055,13 грн.

Суд погоджується з доводами відповідача, що також підтверджується матеріалами справи, щодо вартості робіт за актом приймання-виконаних будівельних робіт № 67/04-01 за квітень 2012 р., яка складає 168 191,93 грн. Вказаний акт підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений їх печатками, та визначає вартість робіт на суму 168 191,93 грн, а не 345 128,59 грн, як зазначено позивачем у позовній заяві.

Відтак, як вбачається із матеріалів справи, позивачем виконано роботи за договором на суму 3 725 409,22 грн, що підтверджується актами виконаних робіт, підписаних уповноваженими представниками сторін та скріплені їх печатками, а саме:

№ 92 за жовтень 2011 р. на суму 122 889,88 грн,

№ 98 за листопад 2011 р. на суму 50 049,60 грн,

№ 99 за листопад 2011 р. 32 154,30 грн,

№ 119 за листопад 2011 р. 58 056,16 грн,

№ 94 за березень 2012 р. на суму 2 936 674,69 грн,

№ 127 за березень 2012 р. на суму 113 352,64 грн,

№ 102/04 за квітень 2012 р. на суму 188 388,82 грн,

№ 131/03 за квітень 2012 р. на суму 55 651,20 грн,

№ 67/04-1 за квітень 2012 р. на суму 168191,93 грн.

За доводами сторін, що підтверджується матеріалами справи, відповідачем на виконання вимог договору перераховано на рахунок позивача грошові кошти у сумі 5 379 438,28 грн. Відтак, із матеріалів справи вбачається, що у відповідача відсутня заборгованість перед позивачем, а навпаки існує переплата за договором.

Згідно з приписами ст. 32 ГПК України доказами у справі є фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці докази оцінюються судом на основі всебічності, повноти й об'єктивності усіх обставин справи у своїй сукупності відповідно до положень ст. 43 ГПК України.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

Відповідно до статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

В порядку передбаченому ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем доказів, які б підтверджували факт порушення відповідачем його прав і охоронюваних законом інтересів, не надано, за таких обставин в задоволенні позовних вимог, з викладених у позові правових підстав, необхідно відмовити.

Судовий збір, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

У позові відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.11.2015 р.

Суддя Пукшин Л.Г.