РІШЕННЯ

"16" листопада 2015 р.Справа № 921/893/15-г/16

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Хоми С.О.

Розглянувши справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" вул. Б. Хмельницького, 6, м.Київ .

до відповідача: Публічного акціонерного товариства "Тернопільгаз" вул. Чернівецька, 54, м.Тернопіль.

За участю представників сторін:

позивача: ОСОБА_1-головний юрисконсульт, довіреність №14-93 від 18.04.14 р.

відповідача: ОСОБА_2 начальник юридичного відділу, довіреність №01/1269 від 03.08.2015 р.

Суть справи.

Хід розгляду справи відображений у відповідних ухвалах суду та протоколах судових засідань, які знаходяться в матеріалах справи.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м.Київ звернулось до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Тернопільгаз" вул. Чернівецька, 54, м.Тернопіль про cтягнення 31050 грн. 36 коп. основного боргу, 55390 грн. 16 коп. пені, 10300 грн. 25 коп. суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, 3 064 грн. 73 коп. - 3% річних.

Як зазначає позивач в своїй позовній заяві, підставою для звернення до суду з позовом є неналежне виконання відповідачем умов договору на купівлю-продаж природного газу № 05/2013-РО від 04.01.2013 року щодо дотримання строків оплати за поставлений природний газ.

Представник позивача в судове засідання зявився.

16.11.2015 року представником позивача подано Заяву № 14/2-1454 від 13.11.2015 року про уточнення розміру позовних вимог, в якій зазначено, зокрема, що після подання позову та порушення судом провадження у даній справі відповідачем було здійснено оплату використаного природного газу, просить суд стягнути з відповідача: втрати від інфляційних процесів, що складає 10300 грн. 25 коп., три відсотки річних у розмірі 3051 грн 97 коп, пеню -55134 грн. 95 коп.

Суд вважає, що дії позивача по зменшенню розміру позовних вимог відповідають ст. 22 ГПК України, не порушують прав і охоронюваних законом інтересів відповідача, не суперечать законодавству, а тому справа розглядається з врахуванням Заяви № 14/2-1454 від 13.11.2015 року про уточнення позовних вимог.

В судове засідання представник відповідача з'явився, проти позову заперечив.

11.11.2015 року від відповідача надійшли Додаткові пояснення № 01/1751 від 10.11.2015 року по справі.

В ході розгляду справи представнику позивача та представнику відповідача розяснено їх права та обовязки згідно ст.ст.20,22,81-1 ГПК України.

Технічна фіксація судового процесу у відповідності до ст.81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідних клопотань представників сторін.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, суд встановив наступне.

04 січня 2013 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія" Нафтогаз України, надалі "Продавець", з однієї сторони, та Публічним акціонерним товариством "Тернопільгаз", надалі "Покупець", з другої сторони, було укладено договір на купівлю-продаж природного газу №05/2013-РО, у відповідності до пункту 1.1. розділу 1 якого Продавець зобов'язується передати у власність Покупцю у 2013 році природний газ (далі газ), а "Покупець" зобов'язується прийняти і оплатити газ на умовах цього договору.

Як визначається в п. 1.2 р. договору, газ, що продається за договором, використовується "Покупцем" виключно для подальшої реалізації релігійним організаціям (крім обсягів, що використовуються для виробничо- комерційної діяльності), які є кінцевими споживачами газу, (далі споживачі "Покупця").

У відповідності до п. 2.1 р. 2 договору "Продавець" передає "Покупцеві у 2013 році газ в обсязі до 1 025,0 тис. куб. м., у тому числі по місяцях кварталів (тис. куб. м):

МісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсягМісяцьОбсяг
січень180,0квітень65,0липень10,2жовтень25,0
лютий200,0травень33,5серпень10,3листопад139,5
березень150,0червень12,5вересень10,5грудень188,5
І кв.530,0ІІ кв.111,0ІІІ кв.31,0ІV353,0
Згідно п. 3.3 р. 3 договору приймання-передача газу, переданого "Продавцем" "Покупцеві" у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Як визначається в п. 3.4 р. 3 договору не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, "Покупець" зобов'язується надати "Продавцеві" підписані та скріплені печаткою "Покупця" два примірники акта приймання-передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. "Продавець" не пізніше 8-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути "Покупцеві" один примірник оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Згідно п. 5.1 р. 5 договору ціни (граничні рівні цін) на природний газ установлюються НКРЕ та на дату укладення цього договору становлять:

Газ, який використовується за умови, якщо споживання не перевищує 2500 куб м. на рік:

- при наявності газових лічильників 725,4000 грн, в т.ч. ПДВ 20%;

- при відсутності газових лічильників 798,0000 грн, в т. ч. ПДВ 20%;

Газ, який використовується за умови, якщо споживання не перевищує 6000 куб м. на рік:

- при наявності газових лічильників 1098,0000 грн., в т. ч. ПДВ 20%;

- при відсутності газових лічильників 1207,8000 грн., в т. ч. ПДВ 20%;

Газ, який використовується Споживачами за умови, що споживання не перевищує 12000 куб м. на рік:

- при наявності газових лічильників 2 248,2000 грн., в т. ч. ПДВ 20%;

- при відсутності газових лічильників 2473,2000 грн., в т. ч. ПДВ 20%;

Газ, який використовується Споживачами за умови, що споживання перевищує 12000 куб м. на рік:

- при наявності газових лічильників 2685,6000 грн., в т. ч. ПДВ 20%;

- при відсутності газових лічильників 2954,1000 грн., в т. ч. ПДВ 20%;

У відповідності до п. 5.2 р. 5 договору ціни за 1000 куб. м природного газу, який передається за цим договором, без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ (2%), тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом становлять:

Газ, який використовується Споживачами за умови, що споживання не перевищує 2500 куб м. на рік:

- при наявності газових лічильників 234,3137 грн, крім того ПДВ 20%;

- при відсутності газових лічильників 293,6275 грн, крім того ПДВ 20%;

Газ, який використовується Споживачами за умови, що споживання не перевищує 6000 куб м. на рік:

- при наявності газових лічильників 538,7255 грн., крім того ПДВ 20%;

- при відсутності газових лічильників 628,4314 грн., крім того ПДВ 20%;

Газ, який використовується Споживачами за умови, що споживання не перевищує 12000 куб м. на рік:

- при наявності газових лічильників 1478,4314грн., крім того ПДВ 20%;

- при відсутності газових лічильників 1662,2549 грн., крім того ПДВ 20%;

Газ, який використовується Споживачами за умови, що споживання перевищує 12000 куб м. на рік:

- при наявності газових лічильників 1835,7843 грн., крім того ПДВ 20%;

- при відсутності газових лічильників 2055,1471 грн., крім того ПДВ 20%;

Згідно п. 5.4 р. 5 загальна сума вартості природного газу за договором становить 522 212 грн. 37 коп., крім того ПДВ 20%, усього з ПДВ 626 654 грн. 84 коп.

У відповідності до п. 6.1 р. 6 договору оплата за газ здійснюється "Покупцем" виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п. 6.2 договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання передачі.

Як визначається в п. 6.2 р. 6 договору оплата за газ здійснюється з поточного рахунка із спеціальним режимом використання "Покупця" на поточний рахунок із спеціальним режимом використання "Продавця" відповідно до вимог Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" кожного банківського дня розрахункового місяця згідно з нормативами розподілу коштів, затвердженими відповідною постановою НКРЕ та зараховується, як оплата за газ.

Згідно р. 11 договору на купівлю-продаж природного газу № 05/2013-РО від 04.01.2013 року цей договір набирає чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 1 січня 2013 року і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2013 року , а в частині розрахунків за газ до їх повного здійснення.

Також до договору на купівлю-продаж природного газу № 05/2013-РО від 04.01.2013 року між сторонами укладено:

- Додаткову угоду № 1 від 10.07.2013 року:

- Додаткову угоду № 2 від 08.08.2013 року ;

- Додаткову угоду № 3 від 31.12.2013 року ;

- Додаткову угоду № 4 від 28.04.2014 року ;

- Додаткову угоду № 5 від 15.05.2014 року;

- Додаткову угоду № 6 від 07.07.2014 року;

- Додаткову угоду № 7 від 05.09.2014 року;

- Додаткову угоду № 8 від 10.11.2014 року;

- Додаткову угоду № 9 від 08.12.2014 року;

- Додаткову угоду № 10 від 22.12.2014 року;

- Додаткову угоду № 11 від 05.02.2015 року;

- Додаткову угоду № 12 від 10.03.2015 року;

- Додаткову угоду № 13 від 27.03.2015 року;

- Додаткову угоду № 14 від 03.04.2015 року;

- Додаткову угоду № 15 від 06.04.2015 року;

- Додаткову угоду № 16 від 12.05.2015 року;

- Додаткову угоду № 17 від 03.06.2015 року;

- Додаткову угоду № 18 від 19.06.2015 року, згідно якої сторони дійшли згоди викласти статтю 11 "Строк дії договору" у наступній редакції: "Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 1 січня 2013 року і діє в частині реалізації газу до 30 червня 2015 року включно, а в частині розрахунків до їх повного здійснення."

Як слідує з матеріалів справи, Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" в період : січень 2013 року по червень 2015 року здійснила поставку природного газу відповідачу - Публічному акціонерному товариству по газопостачанню та газифікації "Тернопількгаз" згідно наступних актів приймання-передачі природного газу:

- від 31 січня 2013 року 246,940 тис. куб. м. на суму 164315 грн. 10 коп.;

- від 28 лютого 2013 року 211,125 тис. куб. м. на суму 125383 грн. 92 коп.;

- від 31 травня 2013 року 170,552 тис. куб. м. на суму 108579 грн. 12 коп.;

- від 31 травня 2013 року 134,663 тис. куб. м. на суму 79 319 грн. 56 коп.;

- від 31 травня 2013 року 25,405 тис. куб. м. на суму 14053 грн. 54 коп.;

- від 30 червня 2013 року 4,649 тис. куб. м. на суму 4391 грн. 71 коп.;

- від 31 липня 2013 року 0,381 тис. куб. м. на суму 187 грн. 58 коп.;

- від 31 серпня 2013 року 2,386 тис. куб. м. на суму 4206 грн. 35 коп.;

- від 30 вересня 2013 року 4,185 тис. куб. м. на суму 4390 грн. 22 коп.;

- від 31 жовтня 2013 року 22,351 тис. куб. м. на суму 14066 грн. 88 коп.;

- від 30 листопада 2013 року 61,217 тис. куб. м. на суму 56762 грн. 89 коп.;

- від 31 грудня 2013 року 265.201 тис. куб. м. на суму 206154 грн. 01 коп.;

- від 31 січня 2014 року 188,938 тис. куб. м. на суму 126563 грн. 11 коп.;

- від 28 лютого 2014 року 257,425 тис. куб. м. на суму 160786 грн. 13 коп.;

- від 31 березня 2014 року 220,773 тис. куб. м. на суму 131601 грн. 66 коп.;

- від 30 квітня 2014 року 17,776 тис. куб. м. на суму 9449 грн. 93 коп.;

- від 30 квітня 2014 року 31,078 тис. куб. м. на суму 149920 грн. 27 коп.;

- від 31 травня 2014 року 8,537 тис. куб. м. на суму 48394 грн. 55 коп.;

- від 30 червня 2014 року 3,232 тис. куб. м. на суму 18321 грн. 56 коп.;

- від 31 липня 2014 року 6,035 тис. куб. м. на суму 17105 грн. 60 коп.;

- від 31 серпня 2014 року 2,334 тис. куб. м. на суму 6615 грн. 49 коп.;

- від 30 вересня 2014 року 4,834 тис. куб. м. на суму 14136 грн. 55 коп.;

- від 31 жовтня 2014 року 33,937 тис. куб. м. на суму 99245 грн. 36 коп.;

- від 30 листопада 2014 року 108,034 тис. куб. м. на суму 330584 грн. 04 коп.;

- від 31 грудня 2014 року 253,419 тис. куб. м. на суму 897103 грн. 26 коп.;

- від 31 січня 2015 року 224,641 тис. куб. м. на суму 795229 грн. 14 коп.;

- від 28 лютого 2015 року 232,417 тис. куб. м. на суму 794866 грн. 14 коп.;

- від 31 березня 2015 року 135,194 тис. куб. м. на суму 721935 грн. 96 коп.;

- від 30 квітня 2015 року 31,342 тис. куб. м. на суму 135397 грн. 44 коп.;

- від 31 травня 2015 року 8,461 тис. куб. м. на суму 34571 грн. 65 коп.;

- від 30 червня 2015 року 7,841 тис. куб. м. на суму 31050 грн. 36 коп.;

(належним чином засвідчені копії актів знаходяться в матеріалах справи).

Вказані акти підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками позивача та відповідача.

Всього позивачем було поставлено відповідачу природного газу на загальну суму 5304689 грн. 08 коп.

Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідачем було допущене неналежне виконання договірних зобов'язань, визначених у договорі на купівлю-продаж природного газу № 05/2013-РО від 04.01.2013 р., а саме було допущено прострочення термінів оплати за переданий природний газ.

У відповідності до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України № 435-ІУ від 16 січня 2003 року з наступними змінами, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України передбачені загальні умови виконання зобовязання, а саме зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України № 436-IV від 16 січня 2003 року з наступними змінами, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідачем було оплачено позивачу 5304689 грн 08 коп основного боргу за поставлений йому газ.

23.10.2015 року представником відповідача подано Відзив № 01/1659 від 20.10.2015 року, в якому зазначено, зокрема, що:

- відповідач позовні вимоги не визнає, сума основного боргу 31050 грн. 36 коп. сплачена товариством до моменту подання позову до суду, а саме 08.07.2015 року;

- відповідно до Додаткової угоди № 3 від 31 грудня 2013 року до договору купівлі-продажу за 3 05/2013-РО від 04.01.2013 року, п. 7.2 договору викладено у наступній редакції : "У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу (Розділ XI договору), "Покупець" не здійснив повну оплату фактично отриманого за договором природного газу, "Покупець" зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити Продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, зя який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу ( п. 6.1 договору);

- відповідно до Додаткової угоди № 18 від 19 червня 2015 року, строк дії договору діє в частині реалізації газу до 30 червня 2015 року;

- таким чином, штрафні санкції за неналежне виконання умов догвоору в частині оплати за отриманий природний газ, нараховуються, якщо до 20 числа наступного за місяцем закінчення строку дії договору, Покупець не здійснив оплату;

- як вбачається з матеріалів справи, термін дії договору закінчився в частині реалізації газу 30 червня 2015 року, а покупець за поставлений природний газ розрахувався у терміни, встановлені умовами договору, а саме 08.07.2015 року, тому нараховані позивачем штрафні санкції, як і позовні вимоги є безпідставними і не підлягають до задоволення, просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

У відповідності до статті 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Згідно частини 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Закон України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань № 543/96-ВР від 22 листопада 1996 року, з наступними змінами, регулює договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобовязань. Статтею 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. А згідно статті 3 вказаного Закону „розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно Додаткової угоди № 3 від 31.12.2013 року до договору купівлі-продажу природного газу від 04 січня 2013 р. №05/2013-РО сторони дійшли згоди, зокрема, викласти пункт 7.2 статті 7 "Відповідальність сторін" договору у наступній редакції: "У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу (Розділ XI договору), "Покупець" не здійснив повну оплату фактично отриманого за договором природного газу, "Покупець" зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити Продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу ( п. 6.1 договору)."

А згідно Додаткової угоди № 18 від 19.06.2015 року сторони дійшли згоди викласти статтю 11 "Строк дії договору" у наступній редакції: "Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 1 січня 2013 року і діє в частині реалізації газу до 30 червня 2015 року включно, а в частині розрахунків до їх повного здійснення."

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем сплачено за переданий йому позивачем природний газ 08.07.2015 року в сумі 1352152 грн. 15 коп. згідно банківської виписки за 08.07.2015 року та меморіального ордеру №32520744 від 08.07.2015 року. Із наявних матеріалів справи та з Додаткових пояснень по справі від 10.11.2015 року №01/1751 поданих відповідачем вбачається, що кошти які надійшли від релігійних організацій в сумі 31050 грн 36 коп, на рахунок з спеціальним режимом використання, який відкрито для категорії «населення», поступили на рахунок НАК «Нафтогаз України» 8 липня 2015 року, разом із коштами від населення. Відповідно до Постанови НКРЕ від 02.08.2012 року №1000 «Про затвердження Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання гарнатованих постачальників природного газу» гарантовані постачальники та їх структурні підрозділи відкривають в установах уповноважених банків, поточний рахунок із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від категорії «Населення» (населення та релігійні організації, крім обсягів природного газу, що використовується для провадження виробничо-комерційної діяльності). Даний нормативний акт є обов'язковим для виконання як для НАК «Нафтогаз України», як для гарантованого постачальника природного газу для населення та релігійних організацій, так і для газотранспортної організації ПАТ «Тернопільгаз».

А, відтак, оскільки відповідач сплатив за отриманий природний газ до 20-го числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору, тобто до 20 липня 2015 року, тому в частині позовних вимог про стягнення 55134 грн. 95 коп. пені слід відмовити за безпідставністю.

В силу п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відтак, позивач просить стягнути з відповідача 3051 грн. 97 коп. 3% річних (в межах з 20.02.2013 по 21.07.2015 року) по кожному акту приймання-передачі природного газу окремо (розрахунок 3% знаходиться в матеріалах справи).

Перерахувавши суму 3% річних, беручи до уваги те, що день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення (п.1.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань"), та враховуючи, що заборгованість в сумі 31050 грн 36 коп за поставлений відповідачу в червні газ оплачена 8.07.2015 року без порушення умов договору щодо термінів сплати (тобто до 20.07.2015 року), а тому суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 2906 грн. 32 коп. - 3% річних (за період з 20.02.2013 року по 15.04.2015 року), підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи, не суперечать чинному законодавству.

В частині позовних вимог про стягнення 145 грн. 65 коп. 3% річних слід відмовити, як безпідставно заявлених.

Також позивач просить стягнути з відповідача 10300 грн. 25 коп. суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів, які нараховані за період :

- березень 2015 року - 39 грн 20 коп,

- квітень 2015 року - 10261 грн 05 коп.

Судом здійснено перерахунок сум інфляційних втрат. За результатами здійсненого перерахунку, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 10300 грн. 25 коп. суми, на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів , підлягають до задоволення, як обґрунтовано заявлені, підтверджені матеріалами справи, не суперечать чинному законодавству.

Судові витрати покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.43,49,82,85 Господарського процесуального кодексу України, суд:

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Тернопільгаз", вул. Чернівецька, 54, м.Тернопіль, ідентифікаційний код 03353503 на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м.Київ, ідентифікаційний код 20077720:

- 2906 грн. 32 коп. - 3% річних,

- 10300 грн. 25 коп.-втрат від інфляційних процесів;

- 264 грн. 13 коп. судового збору в повернення сплачених судових витрат.

3.В решті позову відмовити.

4.Повернути з державного бюджету України Публічному акціонерному товариству Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б. Хмельницького, 6, м.Київ, ідентифікаційний код 20077720: 626 грн. 51 коп. судового збору, як зайво сплаченого. Платіжне доручення № 3007214 від 12.08.2015 року на суму 1996 грн. 25 коп. залишити в справі.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

На рішення суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України, через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 30 листопада 2015 року

Суддя С.О. Хома