РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2015Справа №910/19084/14
За позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум"

до Дочірнього підприємства "Мілкіленд-Україна" та Компанії "Мілкіленд Н.В." (Milkiland N.V.)

про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 1-0034/13/11-KLI від 26.04.2013 р.

Суддя Нечай О.В.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Сидоренко Ю.А., за довіреністю

від відповідача - 1: не з'явився

від відповідача - 2: не з'явився

перекладач: ОСОБА_3

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду міста Києва були передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (далі - позивач) до Дочірнього підприємства "Мілкіленд-Україна" (далі - відповідач - 1) та Компанії "Мілкіленд Н.В." (Milkiland N.V.) (далі - відповідач - 2) про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 1-0034/13/11-KLI від 26.04.2013 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.09.2014 було порушено провадження у справі № 910/19084/14, розгляд справи призначено на 24.09.2014.

24.09.2014 судове засідання не відбулось.

Розпорядженням Заступника Голови господарського суду міста Києва Ковтуна С.А. від 24.09.2014, у зв'язку з перебуванням судді Нечая О.В. у відрядженні, справу № 910/19084/14 було передано для розгляду судді Спичаку О.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.09.2014 справу № 910/19084/14 було прийнято до провадження суддею Спичаком О.М., розгляд справи призначено на 22.10.2014.

24.09.2014 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Розпорядженням В.о. голови господарського суду міста Києва Ковтуна С.А. від 29.09.2014, у зв'язку з поверненням судді Нечая О.В. з відрядження, справу № 910/19084/14 було передано для розгляду судді Нечаю О.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 29.09.2014 справу № 910/19084/14 було прийнято до провадження суддею Нечаєм О.В., розгляд справи призначено на 22.10.2014.

У судове засідання 22.10.2014 представник позивача з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 11.09.2014 про порушення провадження у справі № 910/19084/14 позивач виконав.

У судове засідання 22.10.2014 представник відповідача - 1 не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 11.09.2014 про порушення провадження у справі № 910/19084/14 відповідач - 1 не виконав.

У судове засідання 22.10.2014 представник відповідача - 2 не з'явився. Вимоги ухвали господарського суду міста Києва від 11.09.2014 про порушення провадження у справі № 910/19084/14 відповідач - 2 не виконав.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.10.2014 було відкладено розгляд справи на 25.04.2015, провадження у справі зупинено у зв'язку зі зверненням господарського суду міста Києва із судовим дорученням про надання правової допомоги до Центрального органу іноземної держави (Королівства Нідерланди).

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.03.2015 було виправлено описку допущену в ухвалі господарського суду міста Києва від 22.10.2014.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 22.04.2015 провадження у справі № 910/19084/14 було поновлено.

У судове засідання 22.04.2015 представник позивача з'явився та подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

Представники відповідачів у судове засідання 22.04.2015 не з'явились.

Враховуючи те, що представники відповідачів у судове засідання 22.04.2015 не з'явились, а також у зв'язку із невиконанням відповідачами вимог ухвали господарського суду міста Києва від 11.09.2014 про порушення провадження у справі № 910/19084/14, розгляд справи було відкладено на 28.10.2015.

У зв'язку зі зверненням господарського суду міста Києва із судовим дорученням про надання правової допомоги до Центрального органу іноземної держави (Королівства Нідерланди) провадження у справі № 910/19084/14 було зупинено.

25.09.2015 до відділу діловодства господарського суду міста Києва надійшов лист від 17.07.2015 Гаазької окружної прокуратури (Arrondissementsparket Den Haag) Королівства Нідерланди з підтвердженням про виконання судового доручення господарського суду міста Києва.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 28.10.2015 провадження у справі було поновлено.

У судове засідання 28.10.2015 представники позивача та відповідача - 2 з'явились.

Оскільки відповідач - 2 не є резидентом України, створений та діє за законодавством Королівства Нідерланди, а в судове засідання 28.10.2015 в якості уповноваженого представника відповідача - 2 з'явився громадянин Королівства Нідерланди та повідомив суд про те, що вільно володіє лише голландською мовою, суд дійшов висновку про необхідність виклику в судове засідання перекладача.

Враховуючи необхідність витребування нових доказів та виклику в судове засідання перекладача, розгляд справи було відкладено на 18.11.2015.

02.11.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано клопотання про долучення документів до матеріалів справи.

17.11.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача було подано письмові пояснення.

18.11.2015 через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником відповідача - 1 було подано клопотання про залучення до участі у справі третьої особи.

У судове засідання 18.11.2015 представник позивача з'явився, надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники відповідачів у судове засідання 18.11.2015 не з'явились. Про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені, що підтверджується матеріалами справи.

У судове засідання 18.11.2015 з'явився перекладач та надав суду документи, що підтверджують його кваліфікацію.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши у судовому засіданні 18.11.2015 клопотання представника відповідача - 1 про залучення до участі у справі третьої особи, суд відмовив у задоволенні вищезазначеного клопотання, у зв'язку з його необґрунтованістю.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва,

ВСТАНОВИВ:

26.04.2013 між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" (далі - позивач, кредитор) та Дочірнім підприємством "Мілкіленд-Україна" (далі - відповідач - 1, позичальник) було укладено Кредитний договір № 1-0034/13/11-KLI (далі - Кредитний договір), відповідно до умов якого кредитор, на умовах, визначених цим Договором, відкриває відновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає позичальнику кредитні кошти (далі - кредит) окремими частинами, надалі -«вибірки», на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної цим Договором (п. 1.2) граничної суми коштів (далі - кредитний ліміт), а позичальник зобов'язується вчасно погашати кредитору заборгованість за кредитом, а також сплачувати на користь кредитора проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 1.4 Кредитного договору кредитування позичальника за цим Договором здійснюється протягом 23 місяців від дати його укладення, до 31.03.2015, що є максимально можливим кінцевим терміном погашення заборгованості за Кредитом. При цьому позичальник зобов'язаний погашати заборгованість за усіма вибірками згідно з графіком, встановленим п.п. 1.2 цього Договору, але в будь-якому випадку, для вибірок, що надані протягом перших 12 місяців кредитування - не пізніше кінцевого терміну 31.03.2014 включно.

Пунктом 3.1 Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом позичальник сплачує кредитору проценти у валюті відповідної вибірки, що нараховується на суму фактичної заборгованості позичальника за кредитом за фактичний строк існування заборгованості за кредитом з періодичністю, визначеною в п. 2.3 цього Договору. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту та не враховується день повного погашення заборгованості за кредитом, використовується річна процентна ставка в розмірі, зазначеному в п. 3.2 цього Договору, та приймається рік, що складається з умовно 360 днів у відповідному році - для вибірок в доларах США.

Згідно з п. 3.2 Кредитного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії цього Договору в розмірі 11,5 % річних.

На виконання умов Кредитного договору позивач надав відповідачу - 1 кредитні кошти в сумі 5 000 000,00 доларів США, що підтверджується меморіальним ордером № від 30.04.2013 та меморіальним ордером № від 15.05.2013, а також випискою з особового рахунку відповідача - 1.

22.04.2015 позивачем направлено відповідачу -1 вимогу №1184/3.2 від 19.04.2014, в якій позивач вимагав у відповідача - 1 негайно в день отримання цієї вимоги погасити заборгованість.

Вказана вище вимога позивача була залишена відповідачем - 1 без відповіді та задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором (ч. 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України).

З наявних у матеріалах справи банківських виписок по особовому рахунку позичальника вбачається, що позивач свої зобов'язання за Кредитним договором виконав належним чином, а саме надав відповідачу - 1 кредит у належному розмірі.

Відповідно до Узагальнюючої податкової консультації щодо використання банківських виписок як первинних документів, затвердженої наказом Державної податкової служби України 05.07.2012 N 583, первинним документом вважається документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

В свою чергу, господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов'язань, власному капіталі підприємства.

Виписки з особових рахунків клієнтів, що є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Порядок, періодичність друкування та форма надання виписок (у паперовій чи електронній формі) із особових рахунків клієнтів обумовлюються договором банківського рахунку, що укладається між банком і клієнтом під час відкриття рахунку.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що додані позивачем до позовної заяви банківські виписки по особовому рахунку позичальника є первинними документами, а відповідно, і належними та допустимими доказами, в розумінні статей 33, 34 ГПК України, тому приймаються до уваги судом.

З наданих позивачем банківських виписок також вбачається, що у позичальника обліковується перед банком заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 2 403 750,00 доларів США та заборгованість по сплаті відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 23 436,56 доларів США.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем - 1 не було надано суду жодного доказу на спростування доводів позивача щодо існування у відповідача - 1 перед позивачем заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті відсотків за користування кредитом, а тому суд дійшов висновку про те, що у позичальника існує заборгованість за Кредитним договором у вищезазначеному розмірі.

З метою забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором, 26.04.2013 між позивачем та Компанією "Мілкіленд Н.В." (Milkiland N.V.) (далі - відповідач - 2, поручитель) було укладено Договір поруки № 1-0163/13/11-P (далі - Договір поруки), відповідно до умов якого поручитель поручається перед кредитором за належне та своєчасне виконання Дочірнім підприємством «Мілкіленд-Україна» у повному обсязі зобов'язань за Кредитним договором № 1-0034/13/11-KLI від 26.04.2013, а саме повернення суми кредиту, сплата процентів за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором. У разі порушення боржником забезпечених порукою згідно з Договором зобов'язань за Кредитним договором поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а кредитор, відповідно, має право звернутись з вимогою про повне або часткове виконання будь-якого із забезпечених порукою зобов'язань як до боржника та поручителя разом, так і до будь-якого з них окремо.

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Позивач звернувся до відповідача - 2 з вимогою про виконання зобов'язання вих. № 3223/3.1 від 13.06.2015, проте зазначена вимога була залишена відповідачем - 2 без виконання.

02.11.2015 представник позивача подав клопотання, у якому зазначив про те, що відповідачем - 1 після порушення провадження у цій справі було погашено заборгованість в частині сплати відсотків за користування кредитними коштами, на підтвердження чого долучив до клопотання банківську виписку по особовому рахунку відповідача - 1.

Відповідно до пункту 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

З огляду на вищенаведене, провадження у справі в частині позовних вимог щодо солідарного стягнення з відповідачів відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 23 436,56 доларів США, що еквівалентно 313 239,80 грн, підлягає припиненню, у зв'язку з відсутністю предмету спору; позовні вимоги в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості по поверненню кредитних коштів в сумі 2 403 750,00 доларів США, що еквівалентно 32 127 161,98 грн, підлягають задоволенню.

Крім основної суми заборгованості, позивач також просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь пеню в розмірі 194 309 доларів США 82 центи, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 22.08.2014 еквівалентно 2 597 035,07 грн.

Відповідно до частин 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно з ч. 1 ст. 550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Як вбачається з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з п. 7.2 Кредитного договору за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, несвоєчасну сплату процентів та/або комісій за цим Договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня сплачується окремо від процентів, комісій та штрафу, що підлягають сплаті відповідно до цього Договору.

Щодо вимог про стягнення пені в розмірі 194 309 доларів США 82 центи, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 22.08.2014 еквівалентно 2 597 035,07 грн, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 192 Цивільного кодексу України законним платіжним засобом, обов'язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно із частиною 1 статті 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях.

Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов'язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом (частина 3 статті 533 ЦК України).

Такий порядок визначено Декретом Кабінету Міністрів України «Про систему валютного регулювання і валютного контролю» від 19 лютого 1993 року № 15-93, дія якого не поширюється на правовідносини щодо нарахування та стягнення штрафних санкцій за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»).

Таким чином, максимальний розмір пені пов'язаний із розміром облікової ставки Національного банку України; оскільки чинне законодавство не передбачає встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти, пеня має обчислюватися та стягуватися за судовими рішеннями лише у національній валюті України - гривні.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 01.04.2015 у справі № 3-29гс15.

Оскільки пеня позивачем нараховується на заборгованість за Кредитним договором, тобто за внутрішньою угодою між резидентами, та враховуючи, що позивачем при нарахуванні пені в доларах США вищезазначені норми законодавства не враховано, позовні вимоги про солідарне стягнення з відповідачів пені в розмірі 194 309 доларів США 82 центи, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 22.08.2014 еквівалентно 2 597 035,07 грн, задоволенню не підлягають.

Оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за Кредитним договором, з урахуванням пені, в загальному розмірі 2 621 496 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 28.04.2014 еквівалентно 35 037 436,85 грн, підлягають частковому задоволенню в розмірі 2 403 750,00 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ станом на 28.04.2014 еквівалентно 32 127 161,98 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 3 п. 4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» N 7 від 21 лютого 2013 року якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при задоволенні позову - на відповідача, при відмові в позові - на позивача, при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21 лютого 2013 року N 7 відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи.

Обґрунтовуючи суму понесених судових витрат, представник позивача надав суду платіжне доручення № 27368 від 10.11.2015 на суму 1 680,00 грн за послуги усного послідовного перекладу, платіжне доручення № 45361 від 16.10.2015 на суму 468,00 грн за послуги письмового перекладу, платіжне доручення № 85173 від 29.04.2015 на суму 2 808,00 за послуги письмового перекладу, послуги завірки та платіжне доручення № 20772 від 10.11.2014 на суму 22 752,00 грн, сплачену за послуги письмового перекладу.

Дослідивши надані представником позивача докази на підтвердження понесених ним судових витрат, суд дійшов висновку про те, що вищезазначені витрати позивача є витратами, пов'язаними з розглядом цієї справи, в зв'язку з чим, з урахуванням пропорційності розміру задоволених позовних вимог, на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по 12 827,12 грн з кожного з відповідачів.

Керуючись статтями 4, 49, 80, 82 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Провадження у справі № 910/19084/14 в частині солідарного стягнення відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 23 436 доларів США 56 центів, що в гривневому еквіваленті складає 313 239,80 грн, припинити.

2. В іншій частині позов задовольнити частково.

3. Стягнути солідарно з Дочірнього підприємства "Мілкіленд-Україна" (02099, м. Київ, вулиця Бориспільська, будинок 9; ідентифікаційний код: 24255176) та Компанії "Мілкіленд Н.В." (Milkiland N.V.) (Хіллегомстраат 12-14, 1058 LS, м. Амстердам (Hillegomstraat, 12-14 1058LS, Аmsterdam, Королівство Нідерланди, реєстраційний номер 34278769) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, будинок 7; ідентифікаційний код: 21574573) заборгованість по поверненню кредитних коштів в розмірі 2 403 750 (два мільйони чотириста три тисячі сімсот п'ятдесят) доларів США 00 центів, що в гривневому еквіваленті складає 32 127 161 (тридцять два мільйони сто двадцять сім тисяч сто шістдесят одна) грн 98 коп.

4. В іншій частині позову відмовити.

5. Стягнути з Дочірнього підприємства "Мілкіленд-Україна" (02099, м. Київ, вулиця Бориспільська, будинок 9; ідентифікаційний код: 24255176) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, будинок 7; ідентифікаційний код: 21574573) судові витрати в розмірі 12 827 (дванадцять тисяч вісімсот двадцять сім) грн 12 коп.

6. Стягнути з Компанії "Мілкіленд Н.В." (Milkiland N.V.) (Хіллегомстраат 12-14, 1058 LS, м. Амстердам (Hillegomstraat, 12-14 1058LS, Аmsterdam, Королівство Нідерланди, реєстраційний номер 34278769) на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" (02100, м. Київ, бульвар Верховної Ради, будинок 7; ідентифікаційний код: 21574573) судові витрати в розмірі 12 827 (дванадцять тисяч вісімсот двадцять сім) грн 12 коп.

7. Стягнути з Дочірнього підприємства "Мілкіленд-Україна" (02099, м. Київ, вулиця Бориспільська, будинок 9; ідентифікаційний код: 24255176) в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 33 831 (тридцять три тисячі вісімсот тридцять одна) грн 59 коп.

8. Стягнути з Компанії "Мілкіленд Н.В." (Milkiland N.V.) (Хіллегомстраат 12-14, 1058 LS, м. Амстердам (Hillegomstraat, 12-14 1058LS, Аmsterdam, Королівство Нідерланди, реєстраційний номер 34278769) в дохід Державного бюджету України судовий збір в розмірі 33 831 (тридцять три тисячі вісімсот тридцять одна) грн 59 коп.

Повне рішення складено 04.12.2015.

Суддя О.В. Нечай