ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.12.2015 Справа № 15/5009/7725/11

Суддя Проскуряков К.В., розглянувши скаргу від 02.10.2015 р. за вих. №5149/20 ОСОБА_1 Міські теплові мережі на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України

За позовом Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України (04116 м. Київ, вул. Шолуденко, 1)

До відповідача ОСОБА_1 Міські теплові мережі (69091 м. Запоріжжя, бул. Гвардійський, 137)

про стягнення 48449055,67 грн.

за участю: Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 73)

Представники сторін:

Від позивача: не зявився

Від відповідача (скаржника): ОСОБА_2О, довіреність №54/20-19 від 05.01.2015 р.

Від ВПВР: ОСОБА_3, довіреність №314/41/1421

СУТІНСТЬ СПОРУ:

02.10.2015 р. до господарського суду Запорізької області від ОСОБА_1 Міські теплові мережі надійшла скарга від 02.10.2015 р. за вих. №5149/20 на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Ухвалою суду від 02.10.2015 р. зазначену скаргу прийнято до розгляду, судове засідання призначено на 02.11.2015 р.

Ухвалою від 02.11.2015 р. у звязку із неявкою в судове засідання представника позивача, ненадання ним витребуваних судом документів, необхідністю витребування додаткових документів, розгляд скарги відкладено на 16.11.2015 р.

Ухвалою від 16.11.2015 р. розгляд скарги відкладено на 02.12.2015 р.

За письмовим клопотанням представників відповідача та Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, розгляд скарги відбувався без фіксації судового процесу за допомогою технічних засобів.

Представник ОСОБА_1 «МТМ» підтримав заявлені вимоги, викладені у скарзі від 02.10.2015 р. за вих. №5149/20 з урахуванням письмових додаткових пояснень до скарги від 16.11.2015 р. пояснивши, що 30.05.2012 р. державним виконавцем ВПВР ДВСУ винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №32839020, в якій встановлено строк для самостійного виконання рішення протягом 7 днів з моменту винесення зазначеної постанови. Виконавче провадження неодноразово зупинялось та поновлювалось. ОСОБА_1 «МТМ» здійснював добровільне виконання судового рішення, у тому числі й в ті періоди, коли виконавче провадження було зупинено про, що повідомлявся державний виконавець. Всього ОСОБА_1 «МТМ» в рахунок погашення заборгованості було сплачено 44 488 778,00 грн. Крім цього, в примусовому порядку з боржника було стягнуто загальну суму у розмірі 78 613,65 грн., що підтверджується відповідними платіжними документами. Таким чином, скаржник вважає, що після письмового повідомлення державного виконавця про виникнення обставин, які зумовлюють обовязкове зупинення виконавчого провадження, зазначене провадження буде своєчасно зупинено та жодних заходів примусового виконання рішення зі стягненням виконавчого збору та витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій проведено не буде. 28.09.2015 р. під час телефонної розмови з державним виконавцем за фактом виконання боржником обовязку щодо погашення заборгованості на умовах розстрочки у сумі 191 934,54 грн. на підставі ухвали суду від 31.08.2015 р. у справі №15/5009/7725/11, державний виконавець повідомила про те, що у звязку з закінченням дії мораторію 01.09.2015 р. згідно Закону №2711 будуть вчинені дії щодо стягнення виконавчого збору на підставі постанови від 07.03.2014 р. Однак, постанова ВП №32839020 від 07.04.2014 р. на адресу ОСОБА_1 «МТМ» станом на 28.09.2015 р. не надходила, та враховуючи перебування представника боржника у відрядженні в м. Києві у період з 29.09.2015 р. по 01.10.2015 р., останнім прийняті міри по отриманню копії постанови у державного виконавця, яка вручила представнику «Концерну «МТМ» зазначену постанову 29.09.2015 р., що підтверджується штампом «Згідно з оригіналом 29 вер 2015» та особистим підписом державного виконавця. ОСОБА_1 «МТМ» відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» від 23.06.2005 р. №2711-IV внесено в Реєстр підприємств паливно-енергетичного комплексу, особистий код 167. Відповідно до абз. 6 п. 3.7 ст. 3 зазначеного Закону, на строк участі підприємства ПЕК у процедурі погашення заборгованості підлягають зупиненню виконавчі провадження та заходи примусового виконання рішень щодо цього підприємства, що підлягають виконанню в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Строк дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу неодноразово продовжувався, останній строк до 01.01.2016 р. Тобто, на момент надходження до ВПВР ДВСУ наказу господарського суду Запорізької області від 24.04.2012 р. №15/5009/7725/11 вже існували обставини, що зумовлювали обовязкове зупинення виконавчого провадження. З урахуванням всіх змін внесених до вказаного Закону та враховуючи, що ОСОБА_1 «МТМ» за весь період, а саме з дня предявлення виконавчого документа до виконання перебуває у Реєстрі підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості про, що державний виконавець повідомлявся, обставини, що зумовлювали обовязкове зупинення виконавчого провадження були наявними весь цей час. Відповідно до ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинної на момент винесення постанов в межах ВП №32839020) здійснення виконавчих дій, впродовж строку, на який виконавче провадження зупинено, не провадяться. Крім того, постанова про відкриття виконавчого провадження №32839020 від 30.05.2012 р. була надіслана на адресу боржника 06.06.2012 р. про, що свідчить відбиток штемпеля на конверті. Відповідно до положень ч. 3 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних предявлень до виконання документа державному виконавцю виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання. Однак, стягував повторно не предявляв виконавчий документ державному виконавцю до виконання у звязку з чим, винесення постанови про стягнення виконавчого збору на залишок суми заборгованості є неправомірним та безпідставним. Постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк. Таким чином, постанова про стягнення виконавчого збору мала бути винесена держаним виконавцем ще в червні 2012 р. з направленням її копії боржнику не пізніше наступного робочого дні після її винесення. Також, винесена 07.03.2014 р. постанова про стягнення виконавчого збору на адресу боржника державним виконавцем не направлена, що позбавило ОСОБА_1 «МТМ» законного права на її оскарження. Крім цього, державним виконавцем у період з моменту закінчення строку для добровільного виконання рішення суду і до моменту винесення постанови про стягнення виконавчого збору не вживались будь-які дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду. На підставі викладеного, скаржник просить суд визнати причину пропуску строку на оскарження постанови про стягнення виконавчого збору від 07.03.2014 р. поважною, оскільки про винесення цієї постанови ОСОБА_1 «МТМ» дізнався 29.09.2015 р., та поновити строк на її оскарження; визнати дії головного державного виконавця ВПВР ДВСУ ОСОБА_4 щодо винесення постанови від 07.03.2014 р. про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №32839020 незаконними; визнати недійсною та скасувати постанову від 07.03.2014 р. про стягнення з боржника виконавчого збору з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 24.04.2012 р. у справі №15/5009/7725/11.

Представник ВПВР ДВС України підтримав доводи викладені у запереченнях на скаргу від 02.11.2015 р. з урахуванням додаткових пояснень по суті скарги від 16.11.2015 р., у яких зазначено, що у звязку з частковим невиконанням боржником рішення суду у самостійний строк, державним виконавцем було прийнято постанову про стягнення виконавчого збору від 07.03.2014 р., яку надіслано на адресу боржника з супровідним листом простою кореспонденцією, що передбачено ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження». Факт направлення постанови підтверджується копією з Журналу реєстрації вихідної кореспонденції. Крім того, у постановах зазначається індикатор доступу сторін до матеріалів виконавчого провадження за допомогою Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень. Отже, ОСОБА_1 «МТМ» пропущено строк на оскарження постанови про стягнення виконавчого збору від 07.03.2014 р. У звязку з внесенням ОСОБА_1 «МТМ» до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості на строк дії процедури погашення заборгованості відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу», державним виконавцем неодноразово виносилися постанови про зупинення та поновлення виконавчого провадження ВП №32839020. У період коли виконавче провадження було не зупинено, державним виконавцем винесено 07.03.2014 р. постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 326 397,67 грн. (10% від залишку суми заборгованості за виконавчим документом). Боржником в повному обсязі заборгованість за виконавчим документом не погашено. Крім того, твердження скаржника, що органом виконання не вживалося заходів примусового виконання рішення суду з виконання наказу від 24.04.2012 р. у справі №15/5009/7725/11 є безпідставним, оскільки державним виконавцем перевірявся майновий стан боржника, а саме робилися запити до Державної фіскальної служби України щодо наявності зареєстрованих за боржником рахунків з метою звернення стягнення на кошти боржника. З урахуванням викладеного, ВПВР ДВС України просить суд відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_1 «МТМ».

Також, 30.11.2015 р. до суду від Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України супровідним листом від 26.11.2015 р. за вих. №2/172-15/58/20.1 надійшов витяг з журналу вихідної кореспонденції.

Представник позивача у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце призначеного судового засідання був повідомлений належним чином шляхом направлення на його адресу відповідної ухвали суду. Клопотань про розгляд справи без уповноваженого представника позивача або про відкладення розгляду скарги на адресу суду не надходило. Документи витребувані ухвалою суду від 02.10.2015 р., від 02.11.2015 р. та від 16.11.2015 р. не надіслав.

Розглянувши матеріали скарги та додані до неї документи, заслухавши представників відповідача (скаржника) та Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 17.02.2012 р. у справі №15/5009/7725/11 позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 Міські теплові мережі на користь Дочірньої компанії Газ України Національної акціонерної компанії Нафтогаз України 43 558 778,06 грн. основного боргу, 1 632 760,98 грн. пені, 742 305,96 грн. втрат від інфляційних процесів, 3% річних в розмірі 882 449,70 грн., 56 460,00 грн. судового збору.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 02.04.2012 р. у справі №15/5009/7725/11 апеляційну скаргу ОСОБА_1 Міські теплові мережі залишено без задоволення, рішення господарського суду Запорізької області від 17.02.2012 р. у справі № 15/5009/7725/11 залишено без змін.

На виконання рішення господарського суду Запорізької області від 17.02.2012 р. та постанови Донецького апеляційного господарського суду від 02.04.2012 р. у справі № 15/5009/7725/11 видано наказ від 24.04.2012 р.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.06.2012 р. у справі 15/5009/7725/11 касаційну скаргу ОСОБА_1 «Міські теплові мережі» залишено без задоволення, постанову Донецького апеляційного господарського суду від 02.04.2012 р. у справі № 15/5009/7725/11 залишено без змін.

21.05.2012 р. до Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» надійшла заява від 08.05.2012 р. за вих. №31/10-3071 про відкриття виконавчого провадження щодо виконання наказу господарського суду Запорізької області від 24.04.2012 №15/5009/7725/11.

30.05.2012 р. державним виконавцем ВПВР ДВСУ ОСОБА_4 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №32839020 щодо примусового виконання наказу суду від 24.04.2012 р. №15/5009/7725/11, у якій зазначено, що боржнику самостійно виконати рішення суду протягом 7 днів з моменту винесення постанови.

Зазначену копію постанови ОСОБА_1 «МТМ» було отримано 11.06.2012 р., що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №014 від 06.06.2012 р.

Постановою ВПВР ДВСУ від 06.07.2012 р. зупинено виконавче провадження ВП №32839020 до закінчення строку дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

27.03.2013 р. старшим державним виконавцем ВПВР ДВСУ ОСОБА_4 винесено постанову про поновлення виконавчого провадження ВП №32839020 у звязку з надходженням до відділу заяви ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» від 01.03.2013 р. №31/10-1061 про поновлення виконавчого провадження, оскільки п.3.4. ст.3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 01.01.2013 р. Таким чином, усунено обставини, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження.

Постановою ВПВР ДВСУ від 29.07.2013 р. зупинено виконавче провадження ВП №32839020 до закінчення строку дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу».

28.02.2014 р. ВПВР ДВСУ прийнято постанову про поновлення виконавчого провадження ВП №32839020 у звязку з тим, що відповідно до п.3.4. ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 01.01.2014 р., а отже обставини, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження усунено.

07.03.2014 р. старшим державним виконавцем ВПВР ДВСУ ОСОБА_4 винесено постанову про стягнення виконавчого збору, відповідно до якої встановлено, що постановою від 30.05.2012 р. відкрито виконавче провадження з виконання наказу №15/5009/7725/11 від 24.04.2015 р., боржнику запропоновано виконати його в самостійному порядку в семиденний строк. Відповідно до заяви ДК «Газ України»НАК «Нафтогаз України» від 07.02.2014 р. №31/10-706 залишок боргу за вказаним виконавчим документом складає 3 263 976,70 грн. та постановлено стягнути з боржника ОСОБА_1 «МТМ» виконавчий збір у розмірі 326 397,67 грн.

Постановою ВПВР ДВСУ від 27.08.2014 р. зупинено виконавче провадження ВП №32839020 у звязку з тим, що 03.07.2014 р. прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення розрахунків у паливно-енергетичному комплексі», яким внесено зміни до Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» №2711-IV від 23.06.2005 р. Відповідно до п.3.4. вказаного Закону процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 01.01.2016 р.

02.09.2015 р. головним державним виконавцем ВПВР Департаменту ДВС Міністерства юстиції України ОСОБА_4 винесено постанову про поновлення виконавчого провадження ВП №32839020 у звязку з тим, що згідно з п.3.4. ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» процедура погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу діє до 01.09.2015 р., крім ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», що має стратегічне значення для енергетичної безпеки держави, для якого процедура погашення заборгованості діє до 01.01.2016 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» постанова про стягнення виконавчого збору виноситься під час першого надходження виконавчого документа державному виконавцю. Під час наступних предявлень до виконання виконавчого документа державному виконавцеві виконавчий збір стягується в частині, що не була стягнута під час попереднього виконання.

Частиною 8 статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що постанова про стягнення виконавчого збору надсилається боржнику не пізніше наступного робочого дня після її винесення і може бути оскаржена до суду в десятиденний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження), що державний виконавець зобов'язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до статті 47 цього Закону, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Судом встановлено, що постанова від 28.02.2014 р. про поновлення виконавчого провадження була направлена ВДВР ДВСУ на адресу ОСОБА_1 «МТМ» 05.03.2014 р. та постанова від 07.03.2014 р. про стягнення виконавчого збору - 14.03.2014 р. простою кореспонденцією за №12-0-34-2136/5-129/5, що підтверджується копією витягу з Журналу реєстрації вихідної кореспонденції Відділу примусового виконання рішень (книга №4), 2014 р.

Посилання ОСОБА_1 «МТМ» на копію витягу з журналу реєстрації вхідної кореспонденції за період з березня по квітень 2014 р. як на доказ отримання ним лише постанови від 28.02.2014 р. про поновлення виконавчого провадження судом оцінюється критично та не приймається до уваги, оскільки, як вбачається зі супровідних листів ВПВР ДВСУ відповідно до яких надсилалися зазначені вище постанови, вони мають різні дати складання, а саме: від 05.03.2015 р., від 13.03.2015 р. та однаковий реєстраційний №12-0-34-2136/5-129/5, який формується відповідно до п. 30 Інструкції з діловодства у Державній виконавчій службі України, затвердженої наказом Державної виконавчої служби України №19/2 від 18.04.2012 р., крім цього, відповідно до зазначеного журналу 17.03.2014 р. зареєстровано за №2096 кореспонденцію, яка надійшла від ВПВР ДВСУ від 05.03.2014 р. за вих. №2-0-34-2136/5-129/5 та 31.03.2014 р. зареєстровано за №2546 кореспонденцію щодо стягнення виконавчого збору, яка надійшла від ВПВР ДВСУ від 13.03.2014 р. за вих. №12-0-34-2136/5-129.

Враховуючи, викладене суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 «МТМ» отримав постанову від 07.03.2014 р. про стягнення виконавчого збору 31.03.2014 р.

Суд зазначає, що до п. 3.4. ст. 3 Закону України «Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу» вносилися зміни щодо строку процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, а саме до 1 січня 2014 р. (в редакції Закону №2711-IV від 23.06.2005 р. зі змінами від 16.06.2013 р.) та до 1 січня 2016 р. (в редакції Закону від №2711-IV від 23.06.2005 р. зі змінами від 01.08.2014 р.).

Отже, державним виконавцем було винесено постанову 28.02.2014 р. про поновлення виконавчого провадження у період коли діяла редакція Закону №2711-IV від 23.06.2005 р. зі змінами від 16.06.2013 р. з встановленим строком процедури погашення заборгованості до 01.01.2014 р., та у період до прийняття постанови від 03.07.2014 р. про зупинення виконавчого провадження, державним виконавцем правомірно винесено постанову від 07.03.2014 р. про стягнення виконавчого збору з боржника.

Твердження ОСОБА_1 «МТМ» про те, що за весь період, а саме з дня предявлення виконавчого документа до виконання весь цей час існували обставини, що зумовлювали обовязкове зупинення виконавчого провадження, судом до уваги не приймається, оскільки державним виконавцем після поновлення виконавчого провадження прийнято постанову від 07.03.2014 р. про стягнення виконавчого збору, доказів оскарження постанови від 28.02.2014 р. про поновлення виконавчого провадження боржником суду не надано.

В матеріалах виконавчого провадження міститься заява від 26.08.2014 р. за вих. №32839020/20 ОСОБА_1 «МТМ», яка адресована начальнику ВПВР ДВСУ, у якій зазначено, що державним виконавцем Рагімовою А.Н. 28.02.2014 р. було винесено постанову про поновлення виконавчого провадження у звязку з закінченням терміну процедури погашення заборгованості відповідно до Закону України №2711-IV від 23.06.2005 р. З платіжних вимог, датованих 31.07.2014 р., що були направлені на адресу банків з метою примусового стягнення залишку заборгованості за виконавчим провадженням ВП №32839020 ОСОБА_1 «МТМ» стало відомо про стягнення ще однієї суми 326 397,67 грн., яка стягується відповідно до постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 07.03.2014 р. №32839020. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 «МТМ» просить направити належним чином оформлену постанову про стягнення виконавчого збору від 07.03.2014 р. №32839020, оскільки на адресу боржника вказаної постанови не надходило.

В обґрунтування причини пропуску строку на оскарження постанови від 07.03.2014 р. боржник посилається на те, що зазначену постанову він не отримував та дізнався про її винесення лише 29.09.2015 р.

Проте, враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 «МТМ» було відомо про винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 07.03.2014 р. як 31.03.2014 р. так й 31.07.2014 р., будь-яких інших належних доказів в обґрунтування причини пропуску строку на оскарження постанови суду не надано, але у будь-якому разі боржником пропущено десятиденний строк на оскарження зазначеної постанови, оскільки з цією скаргою він звернувся до суду 02.10.2015 р.

У пункті 9.13. постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України від 17.10.2012 р. № 9 передбачено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Заявлена вимога скаржника про визнання недійсною та скасування постанови від 07.03.2014 р. про стягнення з боржника виконавчого збору з примусового виконання наказу господарського суду Запорізької області від 24.04.2012 р. у справі №15/5009/7725/11 не підлягає задоволенню, оскільки само по собі порушення державним виконавцем строку направлення на адресу боржника постанови не є підставою для визнання її недійсною, при винесення вказаної постанови державний виконавець діяв відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», крім цього, боржником пропущено строк на її оскарження передбачений ч. 8 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Щодо вимоги боржника про визнання дій головного державного виконавця ВПВР ДВСУ ОСОБА_4 щодо винесення постанови від 07.03.2014 р. про стягнення з боржника виконавчого збору ВП №32839020 незаконними, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 Кодексу адміністравтиного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Таким чином, вказана вимога про визнання дій державного виконавця незаконними не підлягає розгляду в господарському суді, оскільки вона підсудна адміністративному суду.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що скарга від 02.10.2015 р. за вих. №5149/20 ОСОБА_1 Міські теплові мережі на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні скарги від 02.10.2015 р. за вих. №5149/20 ОСОБА_1 Міські теплові мережі на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України відмовити.

2. Копію ухвали направити сторонам у справі та Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 73)

Суддя К.В. Проскуряков