ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2015 рокуСправа № 912/3404/14
Господарський суд Кіровоградської області в складі судді Тимошевської В.В. розглянув у відкритому судовому засіданні справу №912/3404/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія Докучаєвські чорноземи", м. Карлівка, Полтавська область

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Креатив", м. Кіровоград

про визнання припиненим зобов'язання

Представники сторін:

від позивача - участі не брали;

від відповідача - ОСОБА_1, довіреність № 4Д-10 від 04.09.15.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія Докучаєвські чорноземи" (далі - ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи") звернулось до господарського суду з позовною заявою до відповідача - Приватного акціонерного товариства "Креатив" (далі - ПрАТ "Креатив") та просить визнати припиненим зобов'язання ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" щодо сплати на користь ПрАТ "Креатив" 60 300 139,70 грн збитків (вартість насіння соняшника у кількості 12 458,861 тонн, переданого на зберігання відповідно до договору складського зберігання сільськогосподарської продукції від 05.09.11 № 116).

В обґрунтування поданого позову ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" послалось на укладення з ПрАТ "Креатив" угоди, названою "Мировою угодою", за умовами якої ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" сплачено ПрАТ "Креатив" частину боргу в розмірі 48 992 777,27 грн, а зобов'язання по сплаті інших платежів припинено внаслідок звільнення (прощення боргу) ПрАТ "Креатив". Проте, через невизнання (оспорювання, заперечення) ПрАТ "Креатив" обставин припинення зобов'язання зі сплати 60 300 139,70 грн збитків та порушення права ТОВ "АК Докучаєвські чорноземи" на припинення зобов'язання, позивач просить захисти його право в судовому порядку.

Відповідачем позов заперечено повністю, про що до матеріалів справи надано відзив на позов (том І а.с. 123).

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 23.01.2015 у даній справі у задоволенні позову відмовлено з підстав невідповідності пред'явленого позову встановленим законодавством способам захисту цивільних прав.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.04.2015 вказане рішення господарського суду залишено без змін.

За результатами касаційного перегляду Вищий господарський суд України згідно постанови від 30.06.2015 скасував рішення господарського суду Кіровоградської області від 23.01.2015 і постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.04.2015; справу направлено на новий розгляд до господарського суду Кіровоградської області.

В постанові Вищого господарського суду України від 30.06.2015 вказано, що при новому розгляді справи господарському суді першої інстанції слід врахувати викладене у постанові, належним чином дослідити правову природу угоди, укладеної між сторонами, встановити наявність/відсутність порушеного права позивача на момент розгляду справи та наявність/відсутність підстав для його захисту, врахувавши стан виконання сторонами мирової угоди від 20.11.2013 та виконавчого провадження по справі № 912/1141/13.

Відповідно до ухвали господарського суду Кіровоградської області (далі - господарський суд) від 21.07.2015 справу за результатами автоматичного розподілу прийнято до провадження суддею Макаренко Т.В.

15.09.2015 у зв'язку з перебуванням судді Макаренко Т.В. у відпустці та згідно автоматичного розподілу справи між суддями, справу № 912/3404/14 прийнято до провадження суддею господарського суду Тимошевською В.В.

Під час нового розгляду справи ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" надано письмові пояснення, у відповідності до яких позовні вимоги підтримано повністю (том ІІ а.с. 132-136).

ПрАТ "Креатив" згідно додаткових пояснень позовні вимоги вважає безпідставними та просить відмовити у їх задоволенні повністю (том ІІ а.с. 201-205, 159-161).

В судові засідання 18.09., 14.10., 13.11. та 26.11.2015 представник позивача не з'явився, хоча належним чином повідомлений про їх проведення, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями.

Представник відповідача приймав участь в названих судових засіданнях та в судовому засіданні 26.11.2015 подав письмове клопотання від 26.11.2015 про розгляд справи № 912/3404/14 колегією у складі трьох суддів.

При розгляді вказаного клопотання господарський суд враховує норми ст. 15 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", якими визначено, що справи в судах розглядаються суддею одноособово, а у випадках, визначених процесуальним законом, - колегією суддів, а також за участю народних засідателів і присяжних (частина перша). Суддя, який розглядає справу одноособово, діє як суд (частина друга).

Згідно частини першої ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

За змістом частин першої, третьої і п'ятої статті 4-6 Господарського процесуального кодексу України у сукупності та взаємозв'язку з частиною третьою статті 2-1 цього Кодексу формування колегій суддів з розгляду конкретних справ здійснюється з використанням автоматизованої системи документообігу суду.

Таким чином, наведеними нормами встановлено, що розгляд справи у місцевому господарському суді здійснюється суддею одноособово, а необхідність призначення колегіального розгляду конкретної справи вирішується судом з урахуванням категорії та складності такої справи. При цьому, питання складності справи визначається виключно судом та не залежить від позицій учасників судового процесу. Розгляд справи колегією у складі трьох суддів при її першому розгляді не є обов'язковою умовою та підставою для здійснення колегіального розгляду справи при її новому розгляді судом першої інстанції.

На підставі викладеного господарський суд відхиляє клопотання ПрАТ "Креатив" від 26.11.2015 про колегіальний розгляд справи № 912/3404/15.

Клопотання ПрАТ "Креатив" від 29.10.2014, від 11.11.2014 про зупинення провадження у справі не розглядається у зв'язку з не підтриманням таких клопотань під час розгляду справи (том І а.с. 32, 70, 246).

Враховуючи належне повідомлення позивача і відповідача про судове засідання, з огляду на граничні строки вирішення спору у даній справі та відсутність підстав для відкладення розгляду справи, господарський суд вважає можливим розглянути справу по суті в судовому засіданні 26.11.2015 за відсутності представника позивача та за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні 26.11.2015 господарський суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представником відповідача в судовому засіданні 26.11.2015 позовні вимоги заперечено повністю згідно поданих до матеріалів справи відзиву і пояснень.

Розглянувши наявні у справі матеріали та оцінивши подані сторонами докази, врахувавши обґрунтування підстав позову і заперечень проти позовних вимог та виконуючи вказівки, що містяться в постанові Вищого господарського суду України від 30.06.2015, прийнятій у даній справі, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.09.2011 між ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" (Зберігач) та ПрАТ "Креатив" (Покажодавець) укладено договір № 116 складського зберігання сільськогосподарської продукції з додатковими угодами (далі - Договір складського зберігання), за умовами якого Поклажодавець зобов'язався передати Зерновому складу сільськогосподарську продукцію, а Зерновий склад зобов'язався прийняти її на зберігання (том І а.с. 74-83).

Рішенням господарського суду від 20.08.2013 у справі № 912/1141/13 стягнуто з ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" на користь ПрАТ "Креатив" 60 300 139,70 грн збитків, завданих внаслідок неповернення зі зберігання зерна за названим вище Договором складського зберігання.

Вказаним рішенням встановлено, що ПрАТ "Креатив" передано ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" на зберігання за Договором складського зберігання насіння соняшника в загальній кількості 12458,861 тонн, яке не було повернуто зі зберігання по закінченню терміну зберігання та є втраченим, що є підставою для стягнення збитків в розмірі вартості такого насіння соняшника.

Рішення господарського суду від 20.08.2013 у справі № 912/1141/13 оскаржено ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" до суду апеляційної інстанції та згідно ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.12.2013 апеляційне провадження по апеляційні скарзі ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" припинено внаслідок відмови останнього від апеляційної скарги та її прийняття судом (том І а.с. 22).

Таким чином, рішення господарського суду від 20.08.2013 у справі № 912/1141/13 набрало законної сили.

На виконання вказаного рішення господарським судом 18.09.2013 видано відповідний наказ (том І а.с. 14).

20.11.2013 між ПрАТ "Креатив" та ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" укладено угоду, названу "Мирова угода", зміст правовідносин якої, згідно пункту 1 угоди, стосується Договору складського зберігання сільськогосподарської продукції № 116 від 05.09.2011 (том І а.с. 15).

По змісту вказаної угоди зафіксовано, зокрема наступне.

Відповідно до Договору зберігання ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" станом на 20.11.2013 не повернув ПрАТ "Креатив" насіння соняшника у кількості 11 206,061 тонн, що зберігається на зерновому складі ТОВ "АК Докучаєвські чорноземи" (п. 2.1. угоди).

Заборгованість ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" перед ПрАТ "Креатив" згідно рішення господарського суду від 20.08.2013 у справі № 912/1141/13 складає 60 3000 139,70 грн та судовий збір за подання позовної заяви складає 68 820,00 грн, а всього 60 368 959,70 грн (п. 3.1.уоди).

ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" у строк до 23.11.2013 зобов'язується сплатити на користь ПрАТ "Креатив" частину боргу у сумі 48 992 777,275 грн (п. 4.1. угоди). Додатковою угодою № 1 від 23.11.2013 дату "23.11.2013 року" замінено на дату "28.11.2013 року" ( том І а.с. 16).

Сторони погодили, що з моменту виконання ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" пункту 4.1. даної Угоди зобов'язання ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" по сплаті інших, ніж передбачені даною Угодою платежів, припиняються внаслідок звільнення (прощення боргу) ПрАТ "Креатив" відповідно до ст. 605 Цивільного кодексу України (п. 4.4. угоди).

Після підписання даної Угоди, але не раніше часу надходження на поточний банківський рахунок ПрАТ "Креатив" грошових коштів, визначених в п. 4.1. даної Угоди, ПрАТ "Креатив" зобов'язується направити до господарського суду Кіровоградської області (справа № 912/1464/13) заяву про відмову від позову, а ТОВ "АК Докучаєвські чорноземи" до Дніпропетровського апеляційного господарського суду (справа № 912/1141/13) заяву про відмову від апеляційної скарги (п. 4.5. угоди).

З матеріалів справи слідує, що ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" сплачено ПрАТ "Креатив" передбачену угодою суму в розмірі 48 992 777,275 грн, а саме:

15 000 000,00 грн згідно платіжного доручення № 3556 від 22.11.2013;

5 000 000,00 грн згідно платіжного доручення № 3569 від 22.11.2013;

28 992 777,28 грн згідно платіжного доручення № 3672 від 28.11.2013 (том І а.с. 17-19).

ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" відмовилось від апеляційної скарги у справі № 912/1141/13, що підтверджено ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 04.12.2013 (том І а.с. 22).

Листом від 04.12.2013 ПрАТ "Креатив" підтвердило ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи", що згідно мирової угоди, укладеної 20.11.2013, залишок грошових коштів в сумі 7 186 772,92 грн згідно рішення суду першої інстанції по справі № 912/1141/13 не буде пред'явлений до стягнення за умови виконання мирової угоди (том І а.с. 20).

Натомість, як стверджує ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи", ПрАТ "Креатив" пред'явив наказ від 18.09.2013, виданий у справі № 912/1141/13, до виконання, чим не визнав (порушив, оспорив) право ТОВ "АК Докучаєвські чорноземи" на припинення зобов'язання зі сплати 60 300 139,70 грн збитків.

В свою чергу відповідач (ПрАТ "Креатив) відповідно до поданих у справі відзиву та пояснень вважає, що мирову угоду не можна розглядати як договір у цивільно-правовому розумінні; борг існує на підставі рішення господарського суду, яке є обов'язковим до виконання; рішення суду є невід'ємною стадією процесу правосуддя, а тому прощення боргу може відбуватися не інакше як на підставах та в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України і Законом України "Про виконавче провадження"; відносини, пов'язані з судовим рішенням та порядком його виконання, характеру цивільно-правових не мають.

При розгляді справи господарський суд враховує наступне.

Відповідно до ст. ст. 173, 174 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 509 Цивільного кодексу України закон, договір та інші юридичні факти є підставою виникнення зобов'язання, в силу якого одна сторона (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язана вчинити певну дію (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші тощо), або утриматися від певних дій, а інша сторона (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України (абз. 2 ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України).

За договором складського зберігання, згідно ст. 957 Цивільного кодексу України, товарний склад зобов'язується за плату зберігати товар, переданий йому поклажодавцем, і повернути цей товар у схоронності.

До договору складського зберігання застосовуються загальні положення Цивільного кодексу України про зберігання, якщо інше не встановлено положеннями цього кодексу про окремі види зберігання або законом (ст. 955 Цивільного кодексу України).

Стаття 949 Цивільного кодексу України встановлює, що зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Відповідно до частини першої ст. 951 Цивільного кодексу України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

Аналогічні положення щодо відшкодування зерновим складом збитків, завданих поклажодавцеві втратою, нестачею чи пошкодженням зерна, передбачені ст. 34 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні".

Відповідно до наведеного Закону за договором складського зберігання зерна зерновий склад зобов'язується за плату зберігати зерно, що передане йому суб'єктом ринку зерна (ч. 2 ст. 26); зерновий склад зобов'язаний повернути поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, зерно у стані, передбаченому договором складського зберігання та законодавством (ст. 32); за втрату, нестачу чи пошкодження зерна, прийнятого на зберігання, зерновий склад несе відповідальність на підставах, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 33).

Таким чином, на зберігача (у тому числі на зерновий склад) згідно, зокрема ст. ст. 949, 951, 957 Цивільного кодексу України, ст. ст. 26, 32, 33, 34 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні" покладається обов'язок зберегти та повернути річ (зерно), яка передавалось на зберігання, а в разі втрати (нестачі) такої речі (зерна) - сплатити її вартість.

За умовами Договору № 116 складського зберігання сільськогосподарської продукції від 05.09.2011 ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" зобов'язався: прийняти на зберігання сільськогосподарську продукцію Поклажодавця - ПрАТ "Креатив" (п. 1.1. Договору); забезпечити її кількісне і якісне зберігання (п. 3.1.1. Договору); повернути продукцію зі зберігання по закінченню строку зберігання (п. 3.1.5. Договору). Пунктом 7.1. Договору складського зберігання сторони погодили, що у разі невиконання чи неналежного виконання умов цього договору сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства.

Як зазначено вище, рішенням господарського суду від 20.08.2013 у справі № 912/1141/13, яке набрало законної сили, встановлено, що ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" не повернуто зі зберігання ПрАТ "Креатив" за Договором складського зберігання насіння соняшника в загальній кількості 12458,861 тонн, вартість якого склала 60 300 139,70 грн. Згідно вказаного рішення господарського суду ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" не надано суду належних доказів наявності на зберіганні відповідної кількості насіння, у зв'язку з чим судом не прийнято до уваги твердження відповідача про недоведеність ПрАТ "Креатив" факту втрати/нестачі майна та про наявність у нього насіння соняшнику, що належить позивачу у кількості 12458,861 тонн.

Відповідно до частини третьої ст. 33 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, у ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" на підставі Договору № 116 складського зберігання сільськогосподарської продукції від 05.09.2011, ст. 951 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 34 Закону України "Про зерно та ринок зерна в України", факту втрати насіння соняшника виникло зобов'язання відшкодувати ПрАТ "Креатив" вартість втраченого насіння соняшника, розмір якого, згідно рішення господарського суду від 20.08.2013 у справі № 912/1141/13, становить 60 300 139,70 грн.

Частиною першою ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з частиною третьою ст. 202 Господарського кодексу України до відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Ці підстави зазначені у статтях 599, 600, 604 - 609 Цивільного кодексу України, серед яких: зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599); зобов'язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов'язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора (ст. 605).

Матеріалами справи підтверджено, що ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" 22 та 28 листопада 2013 року сплачено вартість неповернутого зі зберігання насіння соняшника за Договором № 116 складського зберігання сільськогосподарської продукції від 05.09.2011 в розмірі 48 992 777,28 грн, щодо якого виник спір у справі № 912/1141/13 (том І а.с. 17-19). Надходження коштів та їх призначення ПрАТ "Креатив" не заперечується.

Отже, зобов'язання ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" щодо сплати на користь ПрАТ "Креатив" 48 992 777,28 грн збитків припинилося на підставі ст. 599 Цивільного кодексу України у зв'язку з його належним виконанням.

Положення ст. 605 Цивільного кодексу України, які передбачають припинення боргу прощенням боргу, не містять вимог щодо форми такого правочину та не передбачають обов'язковість укладення будь-яких договорів. За змістом наведеної норми для прощення боргу достатнім є волевиявлення кредитора, яке може здійснюватись як вчиненням одностороннього правочину, так і дво- чи багатостороннім правочином (договір).

За нормами ст. 6 Цивільного кодексу України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно зі ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Тобто, наведені норми закону закріплюють свободу договору, яка полягає у праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, крім випадків, коли актами цивільного законодавства передбачена обов'язковість положень цього акта для сторін договору.

Відповідно до частини першої ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Частина перша ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Досліджуючи правову природу укладеної між сторонами угоди від 20.11.2013, господарський суд зазначає, що згідно пункту 4.4. даної угоди сторони погодили, що з моменту виконання ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" пункту 4.1. даної Угоди, зобов'язання ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" по сплаті інших, ніж передбачені даною Угодою платежів, припиняються внаслідок звільнення (прощення боргу) ПрАТ "Креатив" відповідно до ст. 605 Цивільного кодексу України.

Тобто, даний пункт угоди містить волевиявлення ПрАТ "Креатив" на прощення боргу ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" по сплаті збитків за Договором № 116 складського зберігання сільськогосподарської продукції від 05.09.2011 за умови виконання пункту 4.1. угоди.

За змістом пунктів 5.4., 5.5. угоди сторони мають належне уявлення про сутність цієї угоди і всіх її елементів; не існує ніяких факторів, які могли б вплинути на їх уявлення про мету цієї угоди; сторони підтверджують, що викладені умови угоди відповідають їх волевиявленню і породжують настання бажаних наслідків, які відповідають їх дійсним інтересам.

Отже, угодою від 20.11.2013 сторони погодили порядок погашення заборгованості зі сплати 60 300 139,70 грн збитків шляхом припинення такого зобов'язання добровільною сплатою 48 992 777,28 грн та звільненням (прощенням боргу) решти зобов'язання в порядку ст. 605 Цивільного кодексу України.

Як встановлено вище, ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" виконано умови пункту 4.1. угоди по сплаті 48 992 777,28 грн. Листом від 04.12.2013 ПрАТ "Креатив" підтвердило, що відповідно до угоди від 20.11.2013 залишок грошових коштів в сумі 7 186 772,92 грн згідно рішення суду першої інстанції по справі № 912/1141/13 не буде пред'явлений до стягнення за умови виконання сторонами угоди (том І а.с. 20). Крім того, згідно пункту 5.1 угоди сторони погодились з тим, що відповідно до умов цієї угоди вони дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання будь яких зустрічних претензій, не мають і не матимуть ніяких інших вимог, за умови належного та своєчасного виконання відповідачем зобов'язань за даною мировою угодою позивач не матиме претензій/вимог до відповідача з приводу сплати/погашення інших грошових сум, окрім тих які визначені даною угодою.

Таким чином, зобов'язання ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" зі сплати збитків в розмірі 11 307 362,42 грн припинилось після сплати останнім 48 992 777,28 грн внаслідок прощення боргу ПрАТ "Креатив" .

Господарський суд за наявними матеріалами справи не встановив порушень прав третіх осіб внаслідок вказаного волевиявлення ПрАТ "Креатив".

При цьому, господарський суд враховує, що вказана угода хоч і названа сторонами як "Мирова угода" не є мировою угодою в розумінні норм частини 3 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" та частини 4 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, оскільки не затверджена господарським судом.

Отже, зобов'язання ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" щодо сплати на користь ПрАТ "Креатив" 60 300 139,70 грн збитків (вартість насіння соняшника у кількості 12 458,861 тонн, переданого на зберігання відповідно до договору складського зберігання сільськогосподарської продукції від 05.09.11 № 116) є припиненим.

З припиненням зобов'язання припиняється існування прав і обовязків сторін, що складають зміст конкретного зобовязального правовідношення. Отже, припинення зобов'язання означає, що жодних дій по його виконанню кредитор вчиняти не може.

Між тим, як слідує з матеріалів справи, ПрАТ "Креатив" після укладення угоди від 20.11.2013 та сплати ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" 48 992 777,28 грн збитків, вчиняв дії по стягненню з ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" збитків за Договором № 116 складського зберігання сільськогосподарської продукції від 05.09.2011.

Так, 31.01.2014 ПрАТ "Креатив" звернувся до органів ДВС із заявою про примусове виконання наказу господарського суду у справі № 912/1141/13, виданого 18.09.2013, по стягненню з ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" заборгованості в розмірі 11 376 182,42 грн, у тому числі збитків в розмірі 11 307 362,42 грн. Постановою державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС від 08.02.2014 відкрито виконавче провадження № 41961483 (том І а.с. 85). Постановою від 10.11.2014 виконавче провадження закінчено на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (том ІІ а.с. 156-158).

ПрАТ "Креатив" знову звернувся до органів ДВС та згідно постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС від 29.12.2014 відкрито виконавче провадження № 45945227 по виконанню наказу господарського суду, виданого по справі № 912/1141/13 18.09.2013, про стягнення з ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" 60 300 139,70 грн збитків, а також 68 820,00 грн судового збору (том ІІ а.с. 149-150). Вказане виконавче провадження було закінчено згідно постанови від 14.05.2015 на підставі п. 4 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" (том ІІ а.с. 151-153).

Більш того, ПрАТ "Креатив" під час розгляду даної справи заперечує позовні вимоги з підстав, зокрема, невизнання зобов'язання припиненим та в своїх поясненнях від 15.10.2015 стверджує про те, що і не думав про прощення боргу ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи", а навпаки постійно вчиняє дії, спрямовані на стягнення заборгованості та виконання рішення господарського суду по справі № 912/1141/13 від 20.08.2013 в повному обсязі (том ІІ а.с. 201-205).

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно з пункту 1 частини другої ст. 16 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що в рівній мірі означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обовязків (постанова ВСУ від 04.02.2015 у справі № 6-243цс14).

Більш того, оскільки положення Конституції України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, виконання вимог якої є обов'язковим для України, мають вищу юридичну силу, а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням (постанову ВСУ від 21.05.2012 у справі №6-20цс11.)

За положеннями ст. ст. 599, 605 припинення зобов'язання його належним виконанням та прощенням боргу презюмується. У цьому випадку звернення до суду з позовом про визнання зобов'язання припиненим не є необхідним, проте такі вимоги підлягають розгляду судом у разі наявності відповідного спору.

Враховуючи те, що зобов'язання ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" щодо сплати на користь ПрАТ "Креатив" 60 300 139,70 грн збитків є припиненим, тоді як ПрАТ "Креатив" не визнає таке право та вживає дії по стягненню заборгованості дане право підлягає захисту судом шляхом його визнання.

На заперечення ПрАТ "Креатив" стосовно того, що збитки стягнуто згідно рішення господарського суду, яке підлягає обов'язковому виконанню, а відносини, пов'язані з судовим рішенням цивільно-правового характеру не мають, господарський суд зазначає наступне.

Як встановлено господарським судом при розгляді даної справи, зобов'язання ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" по сплаті збитків виникло згідно ст. 951 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 34 Закону України "Про зерно та ринок зерна в України", Договору № 116 складського зберігання сільськогосподарської продукції від 05.09.2011, факту втрати насіння соняшника. Рішенням господарського суду від 20.08.2013 у справі № 912/1141/13 підтверджено наявність відповідного зобов'язання та розмір збитків в сумі 60 300 139,70 грн. Наявність рішення господарського суду не припиняє зобов'язання зі сплати збитків за договором зберігання та вказане зобов'язання може бути припинено на умовах, визначених в ст. 202 Господарського кодексу України, ст. ст. 599-609 Цивільного кодексу України.

Оскільки, "Мирова угода" від 20.11.2013 не затверджена господарським судом, то вона не набула статусу мирової угоди в розумінні норм частини 3 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" та частини 4 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України. Разом з цим, як передбачає ст. 202 Цивільного кодексу України, дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, є правочином. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Таким чином, твердження відповідача, що укладену між сторонами мирову угоду не можна розглядати як договір у цивільно-правовому розумінні є безпідставним.

На підставі викладеного позовні вимоги ТОВ "АПК Докучаєвські чорноземи" до ПрАТ "Креатив" про визнання припиненим зобов'язання ТОВ "АК Докучаєвські чорноземи" щодо сплати на користь ПрАТ "Креатив" 60 300 139,70 грн збитків (вартість насіння соняшника у кількості 12 458,861 тонн, переданого на зберігання відповідно до договору складського зберігання сільськогосподарської продукції від 05.09.11 № 116) є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача у справі.

Керуючись ст.ст. 22, 32, 33, 43, 44, 49, 82, 84, 85, 87, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати припиненим зобовязання товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія Докучаєвські чорноземи" (39500, Полтавська область, Карлівський район, м. Карлівка, вул. Великотирнівська, 51, ідентифікаційний код 34274875) щодо сплати на користь приватного акціонерного товариства "Креатив" (25014, м. Кіровоград, просп. Промисловий, 19, ідентифікаційний код 31146251) 60 300 139,70 грн збитків (вартість насіння соняшника у кількості 12 458,861 тонн, переданого на зберігання відповідно до договору складського зберігання сільськогосподарської продукції від 05.09.11 №116).

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Креатив" (25014, м. Кіровоград, просп. Промисловий, 19, ідентифікаційний код 31146251) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агропромислова компанія Докучаєвські чорноземи" (39500, Полтавська область, Карлівський район, м. Карлівка, вул. Великотирнівська, 51, ідентифікаційний код 34274875) 1 218,00 грн судового збору.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Дніпропетровським апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга на рішення подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 01.12.2015.

Суддя В.В.Тимошевська