ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2015 року Справа № 915/1749/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Олейняш Е.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВіК Технології, вул. Поштова, 30-А, м. Миколаїв, 54036 ()

до відповідача ОСОБА_2 капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації, вул. Велика Морська, 42, м. Миколаїв, 54030 ()

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_3 управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, проспект Леніна, 141-В, м. Миколаїв, 54055 ()

про стягнення заборгованості за договором підряду № 60 від 29.11.2013 року в сумі 85 258, 06 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_4, довіреність від 18.08.2015 року;

від відповідача: ОСОБА_5, довіреність від 19.01.2015 року № 87/01-18/01;

від відповідача: ОСОБА_6, довіреність від 04.11.2015 року № 1141/01-18/01;

від відповідача: ОСОБА_7, довіреність від 06.10.2015 року № 1283/01-18/01;

від третьої особи: ОСОБА_8, довіреність № 15-19/5307 від 18.06.2015 року.

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВіК Технології звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами до відповідача ОСОБА_2 капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації про стягнення заборгованості за договором підряду № 60 від 29.11.2013 року в сумі 85 258, 06 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 08.10.2015 року прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі. Розгляд справи призначено в судовому засіданні на 21.10.2015 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 21.10.2015 року розгляд справи відкладено на 04.11.2015 року.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 04.11.2015 року залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_9 управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області та відкладено розгляд справи на 25.11.2015 року.

В судовому засіданні 25.11.2015 року судом відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача зазначив наступне.

29.11.2013 року між ТзОВ ВіК Технології (підрядник) та ОСОБА_2 капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації (замовник) було укладено договір підряду на виконання будівельних робіт № 60 (надалі - договір).

Відповідно до підписаного сторонами акту виконаних робіт № 081 від 24.12.2013 року позивачем було виконано робіт на загальну суму 89 133, 06 грн., в т.ч. ПДВ. Акт підписано замовником без зауважень.

Всупереч заявленим розмірам фінансування робіт, з зазначеної суми відповідач за виконані роботи розрахувався частково, сплативши лише 3 875, 00 грн.

Отже, заборгованість відповідача перед позивачем за договором підряду на виконання будівельних робіт № 60 від 29.11.2013 року складає 85 258, 06 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані приписами ст. 96, 525, 526, 837 ЦК України, ст. 193, 222 ГК України, п. 99 Постанови КМУ № 668 від 01.08.2005 року та умовами договору.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили з підстав, зазначених у письмовому відзиві на позов (арк. 100-101) та просили суд в позові відмовити. В обґрунтування заперечень зазначили наступне.

Всі платежі від імені ОСОБА_2 капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації здійснюються виключно казначейством на підставі поданих платіжних доручень.

Між ОСОБА_9 управлінням Державної казначейської служби України у Миколаївській області і ОСОБА_2 капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації укладено договір від 03.01.2013 року № 03.01.2013 про відкриття рахунку та розрахунково-касове обслуговування, згідно з п.п. 2.3.1 якого казначейство зобовязалось «своєчасно здійснювати розрахункові операції за дорученням Клієнта».

ОСОБА_2, після надходження на його рахунок коштів субвенції з державного бюджету, в межах повноважень виконані всі необхідні для здійснення платежу підряднику заходи: бюджетні фінансові зобовязання внесені до реєстру і подані до казначейства, виготовлені і подані до казначейства платіжні доручення. Платіж здійснити має казначейство з поточного рахунку ОСОБА_2, але виплати казначейством здійснені не були.

Вина ОСОБА_2 в тому, що платіж не було здійснено, відсутня, оскільки відповідно до ст. 614 ЦК України особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Доказами виконання ОСОБА_2 всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобовязання є Реєстр бюджетних фінансових зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 25.12.2013 року № 313 та платіжне доручення № 628 від 25.12.2013 року.

Відповідач зазначив, що оплата ОСОБА_2 виконаних відповідачем робіт не здійснена не через відсутність бюджетного фінансування, а з причини несплати та неперерахування органами казначейства коштів за платіжними дорученнями. Тобто, це не є простроченням виплати з боку замовника, що виключає не тільки можливість вимоги оплати виконаної роботи, а виключає і можливість штрафних санкцій.

Представники відповідача також зазначили, що умовами договору передбаена оплата за виконані роботи з відкладальною умовою.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_9 управлінням Державної казначейської служби України у Миколаївській області подано суду письмові пояснення по суті спору (арк. 146-152). Представник третьої особи в судовому засіданні пояснив суду наступне.

У 2013 році УКБ МОДА були взяті бюджетні зобовязання укладено договір підряду на виконання будівельних робіт від 29.11.2013 року № 60. Вказаний договір було укладено в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом на 2013 рік (ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України, п. 2.1 Порядку № 309).

На виконання п. 2.2, п. 2.4 Порядку № 309 УКБ МОДА подало 25.12.2013 року до ОСОБА_3 управління реєстр бюджетних зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів та реєстр бюджетних фінансових зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 25.12.2013 року № 313.

На виконання вимог законодавства УКБ МОДА подало до ОСОБА_3 управління на виконання платіжне доручення від 25.12.2013 року № 628.

Проте, в грудні 2013 року ОСОБА_9 управління не мало можливості здійснити виконання платіжного доручення у звязку з відсутністю відповідного фінансового ресурсу, оскільки не отримало у грудні 2013 року відповідних підкріплень субрахунку Єдиного казначейського рахунку для виконання наданих платіжних доручень розпорядників і одержувачів бюджетних коштів за незахищеними статтями видатків державного бюджету.

В звязку з закінченням бюджетного періоду платіжне доручення від 25.12.2013 року було повернуто УКБ МОДА, а сума невиконаного бюджетного фінансового зобовязання була зарахована до кредиторської заборгованості останнього.

Таким чином, погашення кредиторської заборгованості УКБ МОДА по договору підряду повинно здійснюватись за рахунок коштів державного бюджету в межах обсягів, передбачених в Законі України «Про державний бюджет України» на відповідний рік.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.

29.11.2013 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВіК Технології (підрядник) та ОСОБА_2 капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації (замовник) було укладено договір підряду на виконання будівельних робіт № 60 (надалі - договір) (арк. 26-29).

Додатковою угодою № 1 до договору сторонами внесено зміни до договору в частині визначення вартості робіт та джерела фінансування (арк. 30).

Договір та додаткова угода підписані представниками сторін та скріплені печатками.

Відповідно до п. 19.1, п. 19.2 Договору договір підряду набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Строк дії договору з моменту укладення та до 31.12.2014 року.

Відповідно до п. 19.3 Договору продовження строку дії договору та виконання зобовязання щодо виконання робіт можливо у разі виникнення документально підтверджених обєктивних обставин, що спричинили таке продовження, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної у договорі.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі договору виникли зобовязальні відносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Умовами договору сторони передбачили наступне.

Відповідно до п. 1.1 Договору підрядник зобовязався на свій ризик, своїми силами та засобами, виконати роботи з реконструкції обєкта (п. 1.2 договору підряду) відповідно до проектно-кошторисної документації (далі-документація) та здати цей обєкт замовнику у встановлений термін.

Відповідно до п. 1.2 Договору обєктом реконструкції до цьому Договору є: Реконструкція мережі водопостачання в с. Білоусівка Вознесенського району Миколаївської області.

Відповідно до п. 3.1 Договору ціна договору визначається на основі кошторису та є динамічною.

Відповідно до п. 3.2 Договору (в редакції додаткової угоди № 1) загальна вартість робіт та послуг з реконструкції обєкта складає 1296, 9624 тис. грн., в т.ч. ПДВ 216, 1604 тис. грн.; з них на поточний рік 89, 13306 тис. грн., в т.ч. ПДВ 14, 85551 тис. грн.

Відповідно до п. 9.1 Договору (в редакції додаткової угоди № 1) джерелом фінансування обєкту є:

- субвенція з державного бюджету місцевим бюджетом на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій 85, 25806 тис. грн.., в т.ч. ПДВ 14, 20968 тис. грн.;

- субвенція з бюджетів міст і районів обласному бюджету на співфінансування 3, 87500 тис. грн., в т.ч. ПДВ 0, 64583 тис. грн.

Відповідно до п. 4.2.2. Договору замовник зобовязаний прийняти в установленому порядку виконані роботи та оплатити їх.

Відповідно до п. 13.2 Договору розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість, якими є акти виконаних робіт Ф2, Ф2-В, Ф3. Документи про виконанні роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником по мірі виконання робіт та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх.

Відповідно до п. 13.3 Договору оплату виконаних робіт замовник проводить поетапно по мірі надходження з бюджету цільових коштів на оплату видатків для виконання будівельних робіт в сумі, що не перевищує розмір фактичного надходження коштів з бюджету. Подальша оплата виконаних робіт здійснюється при наступних надходженнях коштів з бюджету до проведення повного розрахунку (умова із відкладною обставиною відповідно до ч. 1 ст. 212 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено наступне.

На виконання умов договору підряду позивач виконав роботи з реконструкції обєкта на загальну суму 89 133, 06 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи Актом приймання виконаних будівельних робіт за формою № КБ-2в за грудень 2013 року на загальну суму 89 133, 06 грн. та Довідкою про вартість виконаних будівельних робіт за формою № КБ-3 за грудень 2013 року на загальну суму 89 133, 06 грн. (арк. 61-66).

Роботи замовником прийняті, Акт приймання виконаних будівельних робіт та Довідка про вартість виконаних будівельних робіт належним чином складені, підписані та скріплені печатками сторін.

Доказів, які б підтверджували наявність зауважень чи недоліків виконаних робіт, суду не подано.

Відповідно до Довідки № 14-23/192-з від 20.08.2014 року Державної фінансової інспекції в Миколаївській області, за результатами зустрічної звірки щодо документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювались між позивачем та відповідачем за період з 01.01.2013 року по 01.05.2014 року, встановлено відсутність будь-яких розбіжностей з даними бухгалтерського обліку та порушень щодо відповідності обєму та переліку виконаних робіт, правильності обрахування загально виборчих витрат, адміністративних витрат, податків, зборів та інших платежів, відповідності цін та використані матеріали. Підтверджено наявність заборгованості ОСОБА_2 капітального будівництва Миколаївської облдержадміністрації перед ТзОВ «ВІК Технології» за договором підряду № 60 від 29.11.2013 р. станом на 01.05.2014 року на суму 89 133, 06 грн. (арк. 14-24).

Відповідачем за рахунок субвенції з місцевого бюджету (п. 9.1 договору) проведено часткову оплату за виконані роботи в розмірі 3 875, 00 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 413 від 09.09.2014 року (арк. 72а).

В подальшому відповідачем 25.12.2013 року було подано до органу державної казначейської служби реєстр фінансових зобовязань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів від 25.12.2013 року № 313 та платіжне доручення на оплату виконаних робіт (арк. 120).

Проте, в грудні 2013 року ОСОБА_9 управління Державної казначейської служби у Миколаївській області не здійснило виконання платіжного доручення у звязку з відсутністю відповідного фінансового ресурсу, оскільки не отримало у грудні 2013 року відповідних підкріплень субрахунку Єдиного казначейського рахунку для виконання наданих платіжних доручень розпорядників і одержувачів бюджетних коштів за незахищеними статтями видатків державного бюджету.

В порядку ст. 57 БК України, п. 8.1 Порядку відкриття та закриття рахунків у національній валюті в органах Державної казначейської служби України, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 22.06.2012 року № 758, п. 2.13 Порядку реєстрації та обліку бюджетних зобовязань розпорядників бюджетних коштів та одержувачів бюджетних коштів в органах Державної казначейської служби України, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 02.03.2012 року № 309, в звязку з закінченням бюджетного періоду платіжне доручення від 25.12.2013 року було знято з обліку органом державної казначейської служби та повернуто УКБ МОДА, а сума невиконаного бюджетного фінансового зобовязання була зарахована до кредиторської заборгованості останнього.

В подальшому протягом 2014 та 2015 років відповідачем вживались заходи щодо виділення бюджетних коштів за рахунок державного бюджету (лист на імя Міністерства фінансів України від 13.06.2014 року та лист на імя Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 05.05.2015 року) (арк. 122-126), однак у звязку з відсутністю бюджетних коштів зобовязання з оплати виконаних підрядних робіт залишились невиконаним, що і стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за договором підряду на виконання будівельних робіт № 60 від 29.11.2013 року становить 85 258,06 грн., що також підтверджується Довідкою позивача (арк. 119), Актом звірки взаємних розрахунків від 10.02.2015 року (арк. 86).

Судом також враховано, що позивач звертався до відповідача з претензіями за вих. № 113 від 04.07.2014 року та вих. 61 від 10.02.2015 року про сплату заборгованості, які отримані відповідачем 09.07.2014 року та 11.02.2015 року відповідно, про що свідчить штамп УКБ МОДА (арк. 10-13).

Станом на день розгляду справи суду не подано доказів оплати заборгованості за договором підряду на загальну суму 85 258,06 грн., як і не спростовано факту наявності вказаної заборгованості.

При вирішенні спору судом враховано наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника - достроково.

Відповідно до п. 96, 98, 99 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою КМУ № 668 від 01.08.2005 року, підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Оплата за виконані роботи проводиться у порядку, визначеному договором підряду.

Договором підряду може бути передбачено, що оплата виконаних робіт проводиться після прийняття замовником закінчених робіт (об'єкта будівництва) або поетапно проміжними платежами в міру виконання робіт. У договорі підряду сторони можуть передбачати надання замовником авансу з визначенням порядку його використання.

Розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх. Після підписання документів замовник зобов'язаний оплатити виконані роботи.

Порядок подання підрядником документів про обсяги і вартість виконаних робіт, проведення перевірки їх достовірності, підписання та оплати замовником визначається у договорі підряду.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

В силу ст. 251 Цивільного кодексу України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Подія є явищем об'єктивної реальності, яке відбувається незалежно від волі людини та її суб'єктивної поведінки, на відміну від дій, під якими розуміють обставини, що виникають за волею людини, тобто вольові акти, з якими закон пов'язує виникнення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 212 ЦК України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина).

Укладений сторонами договір за своєю правовою природою містить зобовязання з підряду і є двостороннім правочином.

Таким чином, в силу ч. 1 ст. 837 ЦК України договір, укладений між сторонами, є підставою для виникнення у сторін такого договору взаємних зобовязань: у позивача (підрядника) - виконати роботи; у відповідача (замовника) - прийняти та оплатити такі роботи. Відповідні зобовязання є зустрічними.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 538 ЦК України виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання.

При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 4 ст. 538 ЦК України якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Укладаючи умовний правочин з відкладальною обставиною, його сторони пов'язують виникнення прав і обов'язків за таким правочином з певною обставиною, щодо появи якої в майбутньому у сторін існує лише відповідна вірогідність.

Відкладальна обставина може полягати у діях як однієї із сторін договору, так і третьої особи, яка нею не є, але у будь-якому разі повинна обумовлювати настання (зміну) відповідних прав і відповідних обов'язків обох сторін договору, а не лише однієї з них, та у момент укладання договору стосовно такої обставини має бути невідомо, настане вона чи ні.

Таким чином, на відміну від строку, яким є визначений проміжок часу до відомого моменту або події, яка неминуче має настати, відкладальна обставина має характер такої обставини, що може і не настати.

Втім, враховуючи, що умова договору підряду № 60 від 29.11.2013 року про оплату виконаних робіт за обставин надходження коштів на рахунок відповідача стосується лише виникнення обов'язку останнього, при цьому ніяким чином не обумовлюючи виникнення відповідного обов'язку позивача з виконання робіт, та не відповідає критерію невідомості щодо можливості настання таких обставин, оскільки, укладаючи договір з такою умовою сторони припускали і розраховували саме на належне виконання свого обов'язку замовником будівництва та здійснення ним оплати прийнятих підрядних робіт, така умова не є відкладальною у розумінні ч. 1 ст. 212 ЦК України, а отже розрахунок за виконані роботи, за відсутності конкретного строку оплати виконаних робіт в договорі, мав бути здійснений відповідачем за правилами ч. 2 ст. 530 ЦК України, тобто в семиденний строк після підписання сторонами актів приймання-передачі виконаних робіт.

Вказана правова позиція викладена в постановах ВГСУ від 07.07.2015 року по справі № 910/19256/14, від 12.08.2014 року по справі № 910/1606/14.

За приписами ст. 218 ГК України та ст. 617 ЦК України не вважаються обставинами, які б звільняли від відповідальності, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів. Також, норма ст. 625 ЦК України встановлює правило, згідно з яким боржник не звільняється від відповідальності у зв'язку з неможливістю виконання ним грошового зобов'язання.

Крім того, про те, що відсутність бюджетного фінансування не виправдовує бездіяльність і не є підставою для звільнення від матеріальної відповідальності за порушення зобов'язання, зазначено в рішеннях Європейського суду з прав людини у справах "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 року та "Бакалов проти України" від 30.11.2004 року, а також в постанові Верховного Суду України № 11/446 від 15.05.2012 року.

Отже, враховуючи наявну заборгованість відповідача за договором підряду в сумі 85 258, 06 грн., суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог.

Приписами ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Частина 1 ст. 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підставними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір в сумі 1 278, 87 грн. слід відшкодувати позивачу з відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 33, 34, 43, 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 капітального будівництва Миколаївської обласної державної адміністрації, вул. Велика Морська, 42, м. Миколаїв, 54030 () на користь позивача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ВіК Технології, вул. Поштова, 30-А, м. Миколаїв, 54036 ():

- 85 258, 06 грн. (вісімдесят пять тисяч двісті пятдесят вісім грн. 06 коп.) основного боргу за договором підряду № 60 від 29.11.2013 року;

- 1 278, 87 грн. (одна тисяча двісті сімдесят вісім грн. 87 коп.) судового збору.

Наказ видати позивачу після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 30.11.2015 року

Суддя Е.М. Олейняш