ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01.12.15р. Справа № 904/9340/15

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Міського комунального підприємства "ДНІПРОПЕТРОВСЬКІ МІСЬКІ ТЕПЛОВІ МЕРЕЖІ", м. Дніпропетровськ

до Колективного підприємства "Дніпропетровський пивобезалкогольний комбінат "ДНІПРО", м. Дніпропетровськ

про стягнення 27686грн.94коп.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1, дов. №1804 від 04.11.2014р.

Від відповідача: ОСОБА_2, дов. №б/н від 02.03.2015р.

СУТЬ СПОРУ: Міське комунальне підприємство "Дніпропетровські міські теплові мережі" звернулось до Колективного підприємства "Дніпропетровський пивобезалкогольний комбінат "Дніпро" з позовом про стягнення суми основного боргу за спожиту теплову енергію в розмірі 18981грн.78коп., пені в розмірі 4552грн.70коп., 3% річних в розмірі 260грн.24коп. та суми інфляційної складової в розмірі 3892грн.22коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про постачання теплової енергії №010115 від 01.09.2010р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.10.2015р. порушено провадження у справі. Справа призначалась до розгляду в судових засіданнях на 11.11.2015р. та 01.12.2015р.

11.11.2015р. на адресу суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, призначеного на 11.11.2015р. на іншу дату, у зв'язку з перебуванням юриста відповідача у відпустці. Зазначене клопотання було задоволено судом, розгляд справи відкладений.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

01.09.2010р. між Міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі" (далі - енергопостачальна організація) та Колективним підприємством "Дніпропетровський пивобезалкогольний комбінат "Дніпро" (далі - споживач) підписаний договір про постачання теплової енергії №010115 (далі - договір). За умовами зазначеного договору енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Відповідно до пункту 5.2 договору облік споживання теплової енергії здійснюється за показниками приладів обліку, встановлених на вводах вул. Осіння, 8а розрахунковим способом КП "ДПБК "Дніпро", кафе.

Згідно з пунктом 7.2 договору розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск - отримання теплової енергії по формі додатку 4.

Пунктом 7.3 договору передбачено, що споживач зобов'язаний не пізніше ніж за 5 діб до початку розрахункового періоду сплачувати енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього договору, по власним платіжним дорученням з указанням періоду, за який він сплачує.

За приписами пункту 7.4 договору остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем в продовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов'язана направити його споживачу не пізніше 10 числа місяця слідуючого за розрахунковим. У випадку переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Відповідно до пункту 11.1 договору цей договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 01.09.2013р.

Пунктом 11.4 договору передбачено, що договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін.

В матеріалах справи відсутні докази того, що сторони намагались змінити або припинити дію договору про постачання теплової енергії №010115 від 01.09.2010р. Отже, суд дійшов висновку, що на момент виникнення спірних відносин, договір був чинний.

На виконання умов договору позивач в період з листопада 2014р. по квітень 2015р. надав відповідачу послуги з постачання теплової енергії на загальну суму в розмірі 18981грн.78коп., що підтверджується актами прийому - передачі виконаних робіт за вказаний період.

Згідно реєстрів розноски рахунків, податкових накладних, актів виконаних робіт, наданих позивачем, відповідач отримав рахунок за листопад 2014р. - 05.12.2014р.; за грудень 2014р. - 13.01.2015р.; за січень 2015р. - 04.02.2015р.; за лютий 2015р. - 05.03.2015р.; за березень 2015р. - 06.04.2015р.; за квітень 2015р. - 08.05.2015р.

З огляду на положення пункту 7.4 договору відповідач був зобов'язаний сплатити вартість теплової енергії спожитої в листопаді 2014р. в строк до 10.11.2014р. (включно); в грудні 2014р. в строк до 18.01.2015р. (включно); в січні 2015р. в строк до 09.02.2015р.; в лютому 2015р. в строк до 10.03.2015р. (включно); в березні 2015р. в строк до 11.04.2015р. (включно); в квітні 2015р. в строк до 13.05.2015р. (включно).

Колективне підприємство "Дніпропетровський пивобезалкогольний комбінат "Дніпро" належним чином своїх зобов'язань щодо оплати спожитої теплової енергії не виконало, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 18981грн.78коп.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України та статті 526 Цивільного кодексу України зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов закону, інших правових актів, договору, а за відсутністю таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Приписи частини 7 статті 193 Господарського кодексу України та статті 525 Цивільного кодексу України встановлюють загальне правило щодо заборони односторонньої відмови від зобовязання або односторонньої зміни його умов, що кореспондується із вимогами статті 629 Цивільного кодексу України щодо обовязковості договору для виконання сторонами.

Згідно статті 202 Господарського кодексу України та статті 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняються виконанням, проведеним належним чином. Відповідачем не були виконані грошові зобовязання, доказів припинення відповідних зобовязань перед позивачем у будь-який інший передбачений законом спосіб, відповідачем до матеріалів справи не надано.

Згідно із положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до статті 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, на які посилається позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення з відповідача суми боргу у розмірі 18981грн.78коп., підтверджені матеріалами справи та не спростовані відповідачем. Тому суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача в цій частині.

Крім того, позивач на підставі пункту 8.2.3 договору нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за загальний період з 11.12.2014р. по 10.08.2015р. в розмірі 4552грн.70коп.

Відповідно до пункту 8.2.3 договору в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочки.

За результатом зробленого судом розрахунку, пеня за загальний період з 11.12.2014р. по 10.08.2015р. становить 4529грн.91коп.

В задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 22грн.79коп. слід відмовити.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивачем заявлено до стягнення суму інфляційних витрат в розмірі 3892грн.22коп. за загальний період з січня 2015р. по липень 2015р. та 3% річних в розмірі 260грн.24коп. за загальний період з 11.12.2014р. по 10.08.2015р.

Перевіривши розрахунок суми інфляційних витрат, суд встановив, що він зроблений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства. Таким чином, стягненню з відповідача підлягає сума інфляційної складової в розмірі 3892грн.22коп.

Суд вважає обґрунтованими позовні вимоги про стягнення суми 3% річних в розмірі259грн.43коп. У задоволенні вимог про стягнення суми 3% річних в розмірі 00грн.81коп. слід відмовити.

Судові витрати розподіляються відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" до Колективного підприємства "Дніпропетровський пивобезалкогольний комбінат "Дніпро" про стягнення суми основного боргу за спожиту теплову енергію в розмірі 18981грн.78коп., пені в розмірі 4552грн.70коп., 3% річних в розмірі 260грн.24коп. та суми інфляційної складової в розмірі 3892грн.22коп. - задовольнити частково.

Стягнути з Колективного підприємства "Дніпропетровський пивобезалкогольний комбінат "Дніпро" (ідентифікаційний код: 00382705; місцезнаходження: 49051, м. Дніпропетровськ, вул. Осіння, буд. 8а) на користь Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" (ідентифікаційний код: 32082770; місцезнаходження: 49044, м. Дніпропетровськ, вул. Карла Маркса, буд. 37) суму основного боргу за спожиту теплову енергію в розмірі 18981грн.78коп., пеню в розмірі 4529грн.91коп., 3% річних в розмірі 259грн.43коп., суму інфляційної складової в розмірі 3892грн.22коп. та витрати пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 1216грн.96коп.

Відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення пені в розмірі 22грн.79коп. та 3% річних в розмірі 00грн.81коп.

Видати наказ після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 01.12.2015р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 07.12.2015р.

Суддя ОСОБА_3