ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2015 р. Справа № 909/1152/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шкіндер П. А., секретар судового засідання Кучма І. І., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрспецбуд 1", вул. Прохорівська, буд. 42, м. Одеса, 65005

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест", вул.Пекарська,1, м. Калуш, Івано-Франківська область,77300

про стягнення заборгованості 36 707, 71 грн.

за участю

Від позивача: Цубенко Є.Л., (довіреність б/н від 10.05.15 )-представник;

Від відповідача представники не з'явилися.

ВСТАНОВИВ

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрспецбуд 1" звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест"про стягнення 36 707, 71 грн. заборгованості. Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 09.10.15 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 20.10.15. За клопотанням відповідача розгляд справи здійснювався в режимі відеоконференції. Ухвалами суду від 20.10.15р., від 05.11.2015року, розгляд справи відкладено відповідно до ч.1 ст.77 ГПК України.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить суд стягнути з відповідача 36 707, 71 грн.

Відповідач в судове засідання 29.10.2015р. не з'явився, повноважного представника для участі в судовому засіданні не направив, надав суду відзив на позовну заяву (вх. 18106/15 від 19.11.2015року ), у якій просить суд відмовити у задоволенні позову, проте, у додатку до відзиву є розрахунок ціни позову відповідача, відповідно до якого відповідач визнає в межах ст.625 ЦК України та ст. 232 ГК України, сума в розмірі 29263,52грн.

Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, із врахуванням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню .

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2014року у справі № 909/732/14 позов товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецбуд1" до товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест" про стягнення 139 041,10 грн, з яких: 125 000,00 грн - основного боргу, 4 342, 47 грн - пені, 9 000,00 грн - інфляційних втрат, 698, 63 грн - 3% річних задовольнив та стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецбуд1"- 125 000,00 грн.основного боргу, 4 342 грн 47 коп. пені, 9 000,00 грн інфляційних втрат, 698 грн 63 коп. 3 % річних, 2 780 грн 83 коп. судового збору. На виконання даного рішення видано наказ.

ТзОВ "Меш інвест" фактично оплатив заборгованість платежами за період з 10.11.2014року по 08.06.2015року. На час звернення з позовною заявою до суду відповідач погасив заборгованість у повному обсязі.

Враховуючи той факт, що боржник вчасно не розрахувався, позивач просить суд стягнути з відповідача 3424,66грн. пені, 2617,85грн. -3% річних та 30665,2грн. інфляційних збитків. Розмір заявленої пені становить 3424,66грн. та розрахована пеня у період з 02.09.2014року по 08.06.2015року .

В силу ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Правовідносини сторін за договором підтверджуються рішенням суду 09.09.2014року у справі № 09/732/14. Договір відносяться до господарських, виходячи зі змісту ст.ст. 173, 174 ГК України і відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України є предметом його регулювання.

Наявність договірних зобов'язань між сторонами за договором № 11/03-12 від 11.03.2013року, порушення таких зобов'язань відповідачем та виникнення в останнього, у зв'язку з цим, заборгованості підтверджується рішенням суду від 09 вересня 2014 року у справі № 909/732/14.

Так, відповідно до п. 2. 6. Постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011р. № 18 „Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" не потребують доказування преюдиціальні факти, тобто встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори) у процесі розгляду іншої справи, в якій беруть участь ті самі сторони, в тому числі і в тих випадках, коли в іншому спорі сторони мали інший процесуальний статус (наприклад, позивач у даній справі був відповідачем в іншій, а відповідач у даній справі - позивачем в іншій).

Таким чином, наявність заборгованості відповідача перед позивачем за договором 11/03-12 від 11.03.2013року є доведеним фактом, який приймається судом при вирішенні даної справи

Статтею 599 Цивільного кодексу України, встановлено, що зобов'язання припиняється належним чином проведеним виконанням.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов"яаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст.625 Цивільного кодексу України).

Виходячи з положень вище зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов"язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум.

Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Інфляційні нарахування та нарахування трьох процентів річних на заборгованість можуть здійснюватися на загальних підставах відповідно до частини другої статті 625 Цивільного кодексу України .

Враховуючи викладене вище, а також факт встановлення судом неналежного виконання відповідачем свого зобов'язання стосовно повного погашення заборгованості, зазначеної у рішенні господарського суду Івано-Франківської області від 09.09.2014року, яке у встановленому законом порядку набрало законної сили 26.09.2014року та згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України, ст. 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст. 45 Господарського процесуального кодексу України, є обов'язковими до виконання на всій території України, суд прийшов до висновку, про правомірність покладення позивачем на відповідача додаткових юридичних обов'язків, передбачених ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України.

Судом здійснено перевірку правильності нарахування позивачем сум 3% річних та інфляційних втрат, за період вказаний позивачем у розрахунках .

Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати у сумі 30665,2грн у період з 18.06.2015року ( кінцева дата нарахування інфляційних збитків по рішенню) по 08.06.2015року ( дата повного розрахунку відповідача) . Судом здійснено перерахунок інфляційних збитків за допомогою КП "Законодавство" та враховуючи, що суд не може вийти за межі заявленого позову, отже до стягнення підлягає - 30665,20грн. інфляційних збитків та 3424,66грн пені ( у період з 02.09.2014року по 11.10.2014року).

Стосовно 3% річних, варто зазначити, що суд, перевіривши розрахунок встановив, що заявлена позивачем до стягнення сума відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимога щодо стягнення 2617,85грн. підлягає задоволенню в повному обсязі.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

З огляду на вимоги ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Судовий збір, за правилами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України слід покласти на відповідача

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 509, 526, 599, 610, 612, 625Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 193 Господарського кодексу України ст. ст. 33, 34, 43, 49,

ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецбуд1" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест" про стягнення заборгованості 36 707, 71 грн. задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Меш Інвест" вул.Пекарська,1, м. Калуш, Івано-Франківська область,77300 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрспецбуд1", вул. Прохорівська, буд. 42, м. Одеса, - 30665,20 грн. ( тридцять тисяч шісот шістдесят п"ять грн. 15 коп.) - інфляційних збитків, 2 300, 52 грн. ( дві тисячі триста грн. 52 коп) 3% річних 3424,66грн. пені ( три тисячі чотириста двадцять чотири грн.66коп.) та 1218грн. ( одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00коп.) судового збіру.

Наказ видати після набранням рішення законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.11.15

СУДДЯ ШКІНДЕР П.А.