КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"04" грудня 2015 р. Справа №910/27830/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Рудченка С.Г.

Агрикової О.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгрозерноторг»

на рішення Господарського суду міста Києва від 19 січня 2015 року

у справі №910/27830/14 (суддя Трофименко Т.Ю.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Крокус»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгрозерноторг»

про стягнення 387 961 грн. 00 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Крокус» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгрозерноторг» про стягнення 387 961,00 грн. (а.с. 5-8).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19 січня 2015 року у справі № 910/27830/14 позовні вимоги задоволено частково (а.с. 69-73).

06 листопада 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Украгрозерноторг» звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/27830/14 від 19 січня 2015 року скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові ТОВ «Крокус».

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02 грудня 2015 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгрозерноторг» на рішення Господарського суду міста Києва від 19 січня 2015 року передано на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді - Чорногуз М.Г., суддів Рудченка С.Г., Агрикової О.В.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгрозерноторг» та додані до неї документи, судовою колегією встановлено наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 94 ГПК України до апеляційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», в редакції чинній на дату звернення ТОВ «Крокус» з позовною заявою до Господарського суду міста Києва, розмір ставки судового збору що підлягав сплаті становив 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, тобто ставка судового збору що підлягала сплаті при позовної заяви становила 7 759 грн. 22 коп. (2% від 387 961,00 грн.= 7 759 грн. 22 коп.).

Відповідно до Закону України від 22.05.2015 №484-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору», який набув чинності з 01.09.2015, ставки судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду становлять 110 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги. Отже законодавець не ставить в залежність сплату судового збору від суми оскарження рішення.

ТОВ «Украгрозерноторг» звернулось 06 листопада 2015 року з апеляційною скаргою на рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/27830/14 від 19 січня 2015 року за подання якої повинно було сплатити судовий збір у сумі 8 535 грн. 14 коп. (110% від 7 759 грн. 22 коп. = 8 535 грн. 14 коп.).

До апеляційної скарги, заявником апеляційної скарги додано платіжне доручення №3 від 06 листопада 2015 року про сплату судового збору у сумі 5 899 грн. 00 коп. що не відповідає вимогам ч. 1, ст. 4 Закону України «Про судовий збір».

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 97 вказаного Кодексу апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про повернення апеляційної скарги ТОВ «Украгрозерноторг» на підставі п. 3 ч. 1 ст. 97 ГПК України, у зв'язку із неподанням документів, що підтверджують оплату судового збору у встановленому розмірі.

Одночасно апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 19 січня 2015 року у справі №910/27830/14 посилаючись на ст. 22, 53, 93 Господарського процесуального Кодексу України в якому зазначає що, про прийняття оскаржуваного рішення відповідач дізнався лише в жовтні 2015 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, після чого представник відповідача звернувся з клопотанням від 15 жовтня 2015 року про ознайомився з матеріалами справи.

Згідно з ч. 1 ст. 93 ГПК України: "Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу."

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15 грудня 2014 року було порушено провадження у справі за позовною заявою ТОВ «Крокус».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19 грудня 2014 року було виправлено описку, допущену в ухвалі Господарського суду міста Києва від 15 грудня 2014 року у справі №910/27830/14 замість дати судового засіданні «19.11.2014 р.» було виправлено на «19.01.2015р.».

Ухвали Господарського суду міста Києва від 15 та 19 грудня 2014 року (а.с.1-2, 38-39) направлено учасникам процесу 24 грудня 2015 року про що свідчать відповідні відмітки про направлення що знаходяться на звороті ухвали від 15 грудня 2014 року та ухвали від 19 грудня 2015 року (а.с.2, 39).

Згідно абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Повний текст рішення Господарського суду міста Києва від 19 січня 2015 року у справі №910/27830/14 складено та підписано 22 січня 2015 року (а.с.73).

Тобто останнім днем строку встановленого для подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 19 січня 2015 року у справі №910/27830/14 відповідно до ст. 93 ГПК України є: 01 лютого 2015 року.

Рішення Господарського суду міста Києва від 19 січня 2015 року у справі №910/27830/14 направлене поштою 23 січня 2015 року про що свідчить відповідна відмітка на звороті останнього аркушу оскаржуваного рішення (а.с.73) та поштове повідомлення №823 від 28 січня 2015 року про вручення поштового відправлення (а.с.74).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" "Усі судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.".

Тобто, апелянт не позбавлений можливості бути ознайомлений з рішенням від 19 січня 2015 року яке має публічний характер та знаходиться у вільному доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/42389468).

15 жовтня 2015 року через відділ документального забезпечення Господарського суду міста Києва представником ТОВ «Украгрозерноторг» була подана заява про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.77).

21 жовтня 2015 року представник ТОВ «Украгрозерноторг» був ознайомлений з матеріалами справи, про що свідчить відповідна відмітка на заяві №б/н від 15 жовтня 2015 року про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.77).

06 листопада 2015 року через відділ документального забезпечення Господарського суду міста Києва ТОВ «Украгрозерноторг» подано апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 19 січня 2015 року у справі №910/27830/14 про що свідчить відповідна відмітка Господарського суду міста Києва №06-29.2/8576 на титульній сторінці апеляційної скарги, тобто через 288 днів з дня підписання повного тексту рішення Господарського суду міста Києва від 19 січня 2015 року та через 22 дні з дати подання заяви від 15 жовтня 2015 року про ознайомлення з матеріалами справи, тобто з пропуском строку, встановленого для оскарження такого рішення, та без обґрунтування причин пропуску.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду виходить з того, що заява про відновлення строку подання апеляційної скарги з огляду на приписи статті 53 ГПК повинно містити обґрунтування поважності причин пропуску такого строку (за необхідності - з посиланням на відповідні докази, які подаються апеляційному господарському суду на загальних підставах).

Наведена норма пов'язує можливість відновлення процесуального строку з обов'язковою наявністю поважної причини (чи причин) пропуску відповідного строку. Якщо відновлення процесуального строку здійснюється за заявою сторони, заявник повинен обґрунтувати поважність причини (причин) пропуску строку, в разі необхідності - з поданням доказів цього за загальними правилами розділу V Господарського процесуального кодексу України.

Проте скаржником не надано жодних доказів обґрунтування поважності причин пропуску строку, крім того, відповідач не зазначає щодо пропуску строку з моменту коли йому стало відомо про існування рішення до моменту звернення з апеляційною скаргою.

Згідно з вимогами статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, закон встановлює рівні можливості для сторін і гарантує їм право на захист своїх інтересів. Принцип рівності учасників судового процесу перед законом і судом є важливим засобом захисту їх прав і законних інтересів, що унеможливлює ущемлення будь-чиїх процесуальних прав. Це дає змогу сторонам вчиняти передбачені законодавством процесуальні дії, реалізовувати надані їм законом права і виконувати покладені на них обов'язки. Особи, які беруть участь у справі, вправі вільно розпоряджатися своїми процесуальними правами, в тому числі подавати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються.

Пропуск процесуального строку - це юридичний факт, який настає внаслідок бездіяльності уповноваженої особи в момент настання (або закінчення) цього строку з поважних причин чи з причини, що не можуть бути визнані такими, і такий, що породжує відповідні правові наслідки.

За змістом ст. 53 ГПК України поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Господарський процесуальний кодекс України не пов'язує право суду відновити пропущений процесуальний строк лише з певним колом обставин, що спричинили пропуск строку. Отже, у кожному випадку суд повинен з урахуванням конкретних обставин пропуску строку оцінити доводи, що наведені на обґрунтування клопотання про його відновлення, та зробити мотивований висновок щодо поважності чи неповажності причин пропуску строку.

Скаржником не надано доказів того, що він не мав можливості вчасно здійснити відповідні процесуальні дії, оскільки можливість вчасного подання апеляційної скарги залежала виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто мала суб'єктивний характер, а тому підстав для відновлення пропущеного процесуального строку у даному випадку не вбачається.

З огляду на викладене, судова колегія у даному випадку не вбачає підстав для поновлення строку та відмовляє ТОВ «Украгрозерноторг» у задоволенні заяви про поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/27830/14 від 19 січня 2015 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України «Апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку».

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Доступ до правосуддя в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентної практики Європейського суду з прав людини не може бути абсолютним і підлягає державному регулюванню й обмеженню. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Доступ до правосуддя здійснюється шляхом точного, послідовного і неухильного дотримання процесуального алгоритму, що передбачений Господарським процесуальним кодексом України.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про повернення апеляційної скарги ТОВ «Украгрозерноторг» на підставі п. 3, 4 ч. 1 ст. 97 ГПК України, у зв'язку із неподанням документів, що підтверджують оплату судового збору у встановленому розмірі та пропуском строку встановленого для подання апеляційної скарги.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 53, 86, 93, 94 п.п. 3, 4, ч. 1 ст. 97 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгрозерноторг» про поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення Господарського суду міста Києва від 19 січня 2015 року у справі №910/27830/14 - відмовити.

2. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Украгрозерноторг» на рішення Господарського суду міста Києва у справі №910/27830/14 від 19 січня 2015 року - повернути без розгляду.

3. Копію ухвали Київського апеляційного господарського суду надіслати учасникам провадження.

Справу № 910/27830/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді С.Г. Рудченко

О.В. Агрикова