ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

04 грудня 2015 року Справа № 915/1047/15

Кредитор: Управління Пенсійного фонду України в Жовтневому районі Миколаївської області, 54050, м.Миколаїв, вул. Янтарна, 61.

Банкрут: Приватне сільськогосподарське підприємство «Родіна», 57220, Миколаївська обл., Жовтневий р-н, с.Пересадівка, вул. Леніна, 152, .

Ліквідатор: арбітражний керуючий ОСОБА_1, 65012, м.Одеса, вул. Мала Арнаутська, 15.

Суддя Василяка К.Л.

Суть справи: про визнання поточних грошових вимог в сумі 49390,49 грн. у справі про банкрутство ПСП «Родіна».

Постановою суду від 29.09.2015р. Приватне сільськогосподарське підприємство «Родіна» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_1

01 жовтня 2015 року за №23372 на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України було опубліковано повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

09.11.2015р. на адресу суду від УПФУ в Жовтневому районі Миколаївської області надійшла заява №7588/09 від 04.11.2015р. про визнання поточних грошових вимог до банкрута в сумі 49390,49 грн.

Розглянувши заяву кредитора, суд встановив, що до неї не додано доказів сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, а також не додано належних та допустимих доказів направлення заяви та доданих до неї документів на адресу банкрута та ліквідатора. Натомість кредитором подано до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору, мотивоване відсутністю у кредитора коштів на цю мету.

Згідно з приписами статті 8 Закону України "Про судовий збір", враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Водночас, законом не визначено обставини, які беззаперечно свідчать про наявність у суду обов'язку відстрочити сплату судового збору або звільнити від сплати судового збору.

Відповідно до п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Аналіз правового змісту зазначених норм свідчить про те, що звільнення кредитора від сплати судового збору може мати місце за наявності виключних обставин, які свідчать про об'єктивну неможливість сплатити судовий збір під час подання заяви з грошовими вимогами до банкрута у зв'язку з важким майновим станом кредитора.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що майновий стан банкрута унеможливить стягнення з останнього судового збору в дохід Державного бюджету України в ході провадження справи про банкрутство.

З огляду на наведене, подане кредитором клопотання про звільнення від сплати судового збору задоволенню не підлягає.

Відповідно до приписів ч.2 ст. 24 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», у разі, якщо заяву конкурсного кредитора подано без дотримання вимог частини 3 статті 23 цього Закону, господарський суд письмово повідомляє заявника про недоліки заяви та строк, протягом якого він зобовязаний їх усунути.

Враховуючи вищевикладене, зважаючи на недодержання кредитором приписів ч.3 статті 23 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд вважає за необхідне повідомити кредитора про недоліки заяви, надавши строк для їх усунення до 18.12.2015р.

Керуючись ст. 23, 24 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», ст. 86 ГПК України, господарський суд,

УХВАЛИВ:

Зобовязати УПФУ в Жовтневому районі Миколаївської області у строк до 18.12.2015р. надати суду належні та допустимі докази сплати судового збору у встановленому законодавством порядку та розмірі, а також належні та допустимі докази направлення копії заяви на адресу банкрута та ліквідатора.

Попередити кредитора, що у випадку невиконання вимог ухвали суду від 18.12.2015р. та ненадання витребуваних документів, заяву про визнання грошових вимог буде повернуто без розгляду.

Суддя К.Л. Василяка