Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "26" листопада 2015 р. Справа № 906/1435/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Ляхевич А.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №12 від 05.01.2015 р.,

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 14.07.2015р.,

від третіх осіб

- ПАТ "Страхова компанія "Перша": не з'явився,

- ОСОБА_3: не з'явився,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом ОСОБА_4 акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (м.Київ)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський м'ясокомбінат" (м.Житомир)

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:

- ОСОБА_4 акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" (м.Київ) та

- ОСОБА_3 (м.Вінниця),

про стягнення 23038,89 грн.

ОСОБА_4 акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка" (м.Київ) звернулося до господарського суду Житомирської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський м'ясокомбінат" (м.Житомир) про стягнення в порядку регресу 23038,89 грн. шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Господарським судом ухвалою від 16.09.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №906/1435/15, розгляд справи призначено на 29.10.2015р. та зобов'язано сторони надати суду докази на підтвердження своїх вимог та заперечень.

У зв'язку з перебуванням на лікарняному судді Ляхевич А.А. розгляд справи 906/1435/15, призначений на 29.10.2015р., не відбувся.

За таких обставин, господарським судом ухвалою від 03.11.2015р. розгляд справи призначено на 12.11.2015р.

29.10.2015р. до суду надійшли наступні документи: відзив відповідача на позовну заяву (вих.№юр-186 від 21.10.2015р.) разом з додатками; заява відповідача ( вих.№юр-192 від 28.10.2015р.) про залучення до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ПрАТ "Страхова компанія "Перша".

В судовому засіданні 12.11.2015р. представник позивача подала клопотання (вх.№02-44/1144/15 від 12.11.2015р.) про залучення до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ПрАТ "Страхова компанія "Перша", ОСОБА_3. А також, представник подала клопотання (вх.№16044/15 від 12.11.2015р.) про витребування доказів.

Представник позивача позов підтримала у повному обсязі, з підстав викладених у позовній заяві. Також, представник підтримала клопотання ПрАТ "Страхова компанія "Уніка" про залучення третіх осіб.

Представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Представник підтримав клопотання ТОВ "Житомирський м'ясокомбінат" про залучення третьої особи та заперечив проти клопотання позивача про витребування доказів.

Розглянувши клопотання позивача за вх.№16044/15 від 12.11.2015р. про витребування доказів, з урахуванням положень ст.38 Господарського процесуального кодексу України, та необґрунтованості клопотання позивача про витребування доказів, господарський суд відмовив в задоволенні клопотання позивача за вх.№16044/15 від 12.11.2015р.

З огляду на положення статті 27 Господарського процесуального кодексу України та встановивши, що спір у даній справі і результат його розгляду може вплинути на права і обов'язки ОСОБА_4 акціонерного товариства "Страхова компанія "Перша" та ОСОБА_3, що не є сторонами у справі, господарський суд вважає за необхідне залучити вказаних осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, з метою повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, господарський суд відклав розгляд справи на 26.11.2015р.

З урахуванням заяви представника відповідача (вх.№16645 від 24.11.2015р., а.с.112), в засіданні 26.11.2015р. здійснювався запис розгляду судової справи за допомогою технічних засобів, а саме: програмно-апаратного комплексу Діловодство суду. Для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер RFD80M-806 85 80 162, який долучено до матеріалів справи.

В засіданні суду представник позивача позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, з підстав, наведених у позовній заяві, а також, поясненнях по справі, запереченнях на відзив (а.с.113-115).

Представник відповідача в засіданні проти позову заперечив, надав пояснення в обґрунтування своїх заперечень проти позову. Письмово доводи відповідача викладені у відзиві на позовну заяву (вх.№15140 від 29.10.2015р., а.с.75-80).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4 акціонерне товариство "Страхова компанія "Перша" (м.Київ) та ОСОБА_3 (м.Вінниця) своїм правом на участь в судовому засіданні не скористались, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить реєстр Ф103 на відправку рекомендованої з повідомленням кореспонденції суду за 18.11.2015р. (а.с.130); рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ОСОБА_3 (а.с.107) та відстеження пересилання поштових відправлень на сайті Укрпошти, за результатом пошуку виконаних операцій щодо відправлення №100 підтвердило, що ухвала суду про відкладення розгляду справи на 26.11.2015р., надіслана ПАТ "Страхова компанія "Перша", вручена адресату 23.11.2015р. (а.с.131).

Відповідно до абз.1 п.3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Отже, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи наведене, а також те, що явка учасників процесу обов'язковою не визнавалась, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 26.11.2015р. без участі представників третіх осіб, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 03.10.2014р. між ПрАТ "CK "Уніка" та TOB "Житомирський м'ясокомбінат" укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №007090/4055/0000101 (далі - договір страхування), предметом якого є страхування транспортного засобу "VOLKSWAGEN LT", державний реєстраційний номер AM 2240 ВВ (далі - застрахований автомобіль).

31.10.2014р. на а/д М-06 Київ - Чоп (на Будапешт через Львів, Мукачеве, Ужгород), відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля, під керуванням ОСОБА_5 та транспортного засобу "MERCEDES BENZ 815D", державний реєстраційний номер AB 0219 BT, під керуванням водія ОСОБА_3.

Відповідно до розширеної довідки ДАІ та постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24.11.2014р. по справі №127/24196/14-п, вищевказана дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення ОСОБА_3 Правил дорожнього руху України.

Згідно з п.3 ст.20 Закону України "Про страхування", при настанні страхового випадку страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про страхування", страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку. У цій же ж статті зазначено, франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Отже, страхове відшкодування становить собою суму завданих страхувальнику збитків за мінусом франшизи, розмір якої встановлюється в договорі страхування.

Відповідно до п.1.3. договору страхування передбачено франшизу у розмірі 1% від страхової суми, що становить 858,98 грн.

У відповідності до Звіту №981 від 10.11.2014р., застрахований транспортний засіб було визнано конструктивно знищеним. Тому, на виконання умов договору страхування залишки конструктивно знищеного автомобіля було виставлено на автоаукціон та отримано найвищу пропозицію про купівлю залишків 62000,00 грн.

Таким чином, розмір страхового відшкодування був визначений шляхом наступного розрахунку: (страхова сума 85897,87грн. - франшиза за п.1.3. договору страхування 858,98грн.) - залишкова вартість транспортного засобу 62000,00грн. = 23038,89грн.

Страхове відшкодування у вказаній сумі було виплачено відповідачу, про що свідчить платіжне доручення №000251 від 08.01.2015р. (а.с.61) та що підтверджується відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями ст.27 Закону України "Про страхування" та ст.993 Цивільного кодексу України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Оскільки до ПрАТ "СК "Уніка" у порядку регресу перейшло право на отримання від ОСОБА_3 як винуватця ДТП, компенсації шкоди, завданої власнику застрахованого автомобіля та, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ "СК "Перша" згідно полісу АС/9106914, позивач звернувся до ПрАТ "СК "Перша" із заявою в порядку регресу за вих.№436 від 21.01.2015р. про відшкодування витрат.

У відповідь на претензію ПрАТ "СК "Перша" надіслало лист відмову у виплаті у зв'язку з тим, що 23.02.2015р. страхове відшкодування в межах ліміту за полісом ОСЦПВ (50000,00грн.) було виплачено потерпілій особі - ТОВ "Житомирський м'ясокомбінат", відповідно до поданої ними заяви 03.11.2014р. на виплату страхового відшкодування (лист вих.№1264/с від 18.05.2015р.).

За таких обставин, зазначаючи про факт подвійного отримання потерпілою особою (відповідачем у даній справі) відшкодування за пошкоджений автомобіль, та посилаючись на ст.1212 ЦК України, позивач звернувся з позовом у даній справі про стягнення 23038,89 грн. отриманого відповідачем страхового відшкодування, одночасно, визначивши правову природу цих коштів як відшкодування в порядку регресу 23038,89грн. шкоди завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Фактично, предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога ПАТ "СК "Уніка" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський м'ясокомбінат" про повернення грошових коштів, сплачених позивачем на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспорту №007090/4055/0000101, укладеного 03.10.2014р. між ПрАТ "CK "Уніка" та TOB "Житомирський м'ясокомбінат".

Слід зазначити, що як роз'яснено у п.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 "Про судове рішення": рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З огляду на вимоги частини першої статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

В обґрунтування підстав позову ПАТ "СК "Уніка" (а.с.113-115) посилається, зокрема, на п.6.3.10 договору страхування, згідно з яким якщо після отримання від страховика суми страхового відшкодування збитки страхувальника будуть відшкодовані іншими особами, страхувальник зобов'язаний повернути страховику отримане страхове відшкодування у розмірі збитків, відшкодованих такими особами, але не більше суми отриманого від страховика відшкодування.

При цьому, ПАТ "СК "Уніка" вказує на обставини, виникнення яких після отримання відповідачем страхового відшкодування, за умовами договору добровільного страхування, позбавляє вигодонабувача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирський м'ясокомбінат" права на страхове відшкодування, відповідно до п.11.6 договору страхування, внаслідок порушення п.6.3.11 договору страхування.

Так, згідно з п.9.4. договору страхування, у разі виплати страхувальнику страхового відшкодування страховик набуває права регресу до винуватців страхового випадку.

Відповідно до змісту п.6.3.11 договору страхування, страхувальник зобов'язаний у разі виплати страховиком суми страхового відшкодування забезпечити страховику, в межах фактичних затрат, перехід права вимоги до осіб, винних у заподіянні збитків та вчиняти дії для реалізації права вимоги до винних у заподіяних збитках осіб: без погодження із страховиком не підписувати документів (розписок та інше) про відсутність будь-яких вимог до винної особи, що може в подальшому позбавити страховика подальшого права регресної вимоги до винної особи.

В пункті 11.6 договору страхування встановлено, що в разі незабезпечення права регресу до винної особи відповідно до п.6.3.11 договору, страховик має право відмовити у виплаті страхового відшкодування.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Таким чином, до предмета доказування у даній справі входять обставини щодо наявності правових підстав для повернення страхового відшкодування згідно з умовами договору, зокрема наявність обставини, що за законом або даним договором цілком або частково позбавляє страхувальника або вигодонабувача права на страхове відшкодування.

За договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (ст.979 ЦК України).

Згідно з ч.2 ст.8 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (ч.16 ст.9 Закону України "Про страхування").

У ч.1 ст.21 Закону України "Про страхування" визначено обов'язки страхувальника, при цьому, її частиною 2 встановлено, що умовами договору страхування можуть бути передбачені також інші обов'язки страхувальника.

З огляду на викладене, стосовно посилань позивача на ст.1212 Цивільного кодексу України, суд зазначає наступне.

За приписами ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

При цьому, системний аналіз наведеної норми права свідчить про те, що майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками вiдповiдних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов'язків. Зокрема, унаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій.

Загальна умова ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов'язальних (договірних) відносинах, або отримане однією зi сторін у зобов'язанні підлягає поверненню тільки за наявності ознаки безпiдставностi такого виконання.

Тобто, у разі, коли поведінка осіб або інша подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 Цивільного кодексу України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Аналогічну позицію наведено у постанові від 02.10.2013р. Верховного Суду України по справі №6-88цс13.

Одночасно, договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень ч.1 ст.1212 Цивільного кодексу України, у тому числі, й щодо зобов'язання повернути майно (постанова від 24.09.2014р. Верховного Суду України по справі №6-122цс14 та Інформаційний лист №01-06/1666/14 від 27.10.2014р. Вищого господарського суду України).

У даному випадку грошові кошти, які було сплачено відповідачу ОСОБА_4 акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка", були сплачені саме на виконання умов договору страхування, а не у позадоговірних зобов'язаннях. Отже, договірний характер правовідносин між сторонами виключає можливість застосування до спірних правовідносин ч.1 ст.1212 ЦК України, разом з тим, в межах підстав та предмета позову судом з'ясовано наявність правових підстав для повернення страхового відшкодування, визначених умовами договору, а саме пунктом 6.3.10. договору страхування.

Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно вимог ст.ст.32,33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

З огляду на викладене, заперечення відповідача проти позовних вимог, викладені у відзиві, не спростовують вищевикладених встановлених обставин справи, умов договору, а, відтак, обґрунтованості позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що позов ОСОБА_4 акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" є правомірним та обґрунтованим, отже підлягає задоволенню.

Судові витрати по справі, відповідно до приписів ст.49 ГПК України, суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирський м'ясокомбінат" (10025, Житомирська обл., м.Житомир, вул.Баранова, буд.127, ідентифікаційний код 32122069) на користь ОСОБА_4 акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032, м.Київ, вул.Саксаганського, буд.70-А, ідентифікаційний код 20033533):

- 23038,89 грн. отриманого страхового відшкодування,

- 1827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 03.12.15

Суддя Ляхевич А.А.

віддрук.прим.:

1 - до справи

2,3 - сторонам (реком.)

4 - третій особі - ПрАТ "Страхова компанія "Перша": 03680, м. Київ, Голосіївський р-н, вул. Фізкультури, буд.30 (реком.)

5 - третій особі - ОСОБА_3: 21030, АДРЕСА_1 (реком.)