КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2015 р. Справа№ 910/13767/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Суліма В.В.

суддів: Гаврилюка О.М.

Федорчука Р.В.

за участю представників сторін

від позивача: Рибак Є.В. - представник за дов. №124/2015 від 02.01.2015 року;

від відповідача: Полонська Н.М. - представник за дов. № 258-1 від 05.11.2015 року;

від третьої особи: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс"

на рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 року

у справі № 910/13767/15 (суддя:Нечай О.В.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс"

до Публічного акціонерного товариства "Трест Київпідземшляхбуд-2"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5

про стягнення збитків у порядку регресу в розмірі 19 166,37 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Європейський страховий альянс" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Трест Київпідземшляхбуд-2" (далі - відповідач ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача ОСОБА_5 (далі - третя особа) про стягнення збитків у порядку регресу в розмірі 19166,37 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 року у справі №910/13767/15 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство "Європейський страховий альянс" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення у даній справі та прийняти нове рішенням, яким позов задовольнити повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що Господарський суд міста Києва неповно з'ясував обставини справи, визнав обставини встановленими, які є недоведеними і мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права.

Також, скаржник зазначив, що суд першої інстанції при прийнятті спірного рішення не врахував, що ОСОБА_5 (водій) був працівником відповідача та керував транспортним засобом ("Мерседес", д.н.з. НОМЕР_1), що належить Публічному акціонерному товариству "Трест Київпідземшляхбуд-2".

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.10.2015 року прийнято апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" до провадження.

Представник відповідача у відзиві та в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 року у справі №910/13767/15 без змін.

Представник третьої особи у судове засідання 19.11.2015 року не з'явився. Про час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся належним чином, зокрема, надсиланням ухвали від 01.10.2015 року на відповідну адресу.

Пункт 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 встановлює, що особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

Згідно з п. 3.9.2. Постанови Пленуму, у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Крім того, враховуючи, що судом явка уповноважених представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалася, третя особа не скористалася належними їй процесуальними правами приймати участь в судовому засіданні 19.11.2015 року, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника третьої особи за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 101 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 року підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" - задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.08.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "МЕТРО Кеш Енд Кері Україна" (страхувальник) та Приватним акціонерним товариством "Європейський страховий альянс" було укладено договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів № 1035860 (далі - договір), відповідно до якого позивачем були застраховані майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме: автомобіля марки "Нісан", державний номерний знак НОМЕР_2.

18.06.2013 року о 20 год. 25 хв. у м. Києві на проспекті Бажана-Григоренка, ОСОБА_5, керуючи транспортним засобом "Мерседес", д.н.з. НОМЕР_1, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Нісан д.н.з. НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_7, що призвело до пошкодження транспортних засобів.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 12.07.2013 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку вих. № С13-720 від серпня 2013 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки Нісан державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок його пошкодження при вищезазначеній ДТП, складає 13274,85 грн.

Позивачем був складений та підписаний страховий акт № 1113/13/50/ТР/00/2 від 11.09.2013 року, згідно з яким пошкодження автомобіля марки "Нісан", державний номерний знак НОМЕР_2, внаслідок ДТП, яка сталась 18.06.2013 року о 20 год. 25 хв. у м. Києві на проспекті Бажана-Григоренка, визнано позивачем страховим випадком та призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 19166,38 грн.

На підставі сформованого страхового акту № 1113/13/50/ТР/00/2 від 11.09.2013 р. позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 19 166,38 грн., що підтверджується копіями платіжних доручень № 5539 від 18.10.2013 р. на суму 18 166,37 грн. та № 5541 від 21.10.2013 р. на суму 1 000,00 грн.

Згідно зі ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат (затрат) переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув право вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

З метою з'ясування всіх обставин справи, судом першої інстанції було направлено запит до МТСБУ з проханням надати суду інформацію щодо № полісу, страховика та страхувальника, типу полісу, ліміту відповідальності та розміру франшизи передбаченої у вищевказаному полісі, за яким було застраховано цивільно-правову відповідальність осіб при експлуатації транспортного засобу марки "Мерседес", державний номерний знак НОМЕР_1, станом на 18.06.2013 р. (на дату ДТП).

З отриманої відповіді від МТСБУ вбачається відсутність полісу на 18.06.2013 року (на дату ДТП) договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного по відношенню до транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1.

Так, позивач звертався до суду з позовом до ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія", як до страхувальника винної у ДТП особи.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06.06.2014 року у справі № 910/3211/14 відмовлено у задоволенні позову ПрАТ "Європейський страховий альянс" до ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія" про стягнення 13274,85 грн, оскільки судом було встановлено, що відповідальність водія автомобіля "Мерседес Бенц", державний номерний знак НОМЕР_1, станом на дату вищезазначеної ДТП не була застрахована ПрАТ "Українська транспортна страхова компанія". Вказане рішення суду набрало законної сили.

Враховуючи вищенаведене, позивач 09.12.2014 року направив відповідачу претензію № 3747/8 з вимогою відшкодувати шкоду, завдану третьою особою в результаті скоєння вищезазначеної ДТП, в розмірі 19166,37 грн, яка була залишена без відповіді.

Згідно п. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Дана позиція закріплена також в п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди", у відповідності до якого відповідальність юридичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків, незалежно від того, постійним, сезонним, тимчасовим за трудовим договором чи на інших умовах вона була працівником цієї організації.

Тобто, ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України встановлює загальні правила відповідальності юридичної або фізичної особи за шкоду, заподіяну їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Для покладення на юридичну або фізичну особу відповідальності необхідною є наявність як загальних умов деліктної відповідальності (протиправної поведінки працівника, завданої шкоди, причинного зв'язку та вини), так і певних спеціальних умов, лише за наявності яких може бути застосована зазначена стаття:

а) перебування завдавача шкоди в трудових (службових) відносинах з юридичною або фізичною особою - роботодавцем, незалежно від характеру таких відносин: постійні, тимчасові, сезонні тощо (п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992р. "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди"),

б) завдання шкоди під час виконання працівником своїх трудових (службових) обов'язків. Під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків треба розуміти виконання роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору або посадової інструкції, але доручається роботодавцем або викликана невідкладною виробничою необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами, протягом усього робочого часу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 працював водієм у відповідача у період з 01.02.2012 року по 30.09.2013 рік, що підтверджується наказом про прийняття на роботу № 15-К від 01.02.2012 року та відповідно наказу про припинення трудового договору № 105-К від 30.09.2013 року (копії наявні в матеріалах справи).

Крім того, в матеріалах справи наявна копія наказу про переведення на іншу роботу № 05-К від 14.01.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_5 було переведено з 14.01.2013 року з водія Газ-33023 на водія Skoda Octavia.

Тобто, ОСОБА_5 перебуває в трудових відносинах з відповідачем, що не заперечується відповідачем, водія було прийнято на роботу з нормальною тривалістю робочого часу, про те, матеріали справи не містять а відповідач не надав доказів того, що 20:25 год. не являється робочим часом.

Відповідно до Наказу Міністерства транспорту України № 18 від 17.01.2002 року:

- п. 2.5. При підсумковому обліку робочого часу водія нормальна тривалість щоденної роботи (зміни) може бути встановлена не більше 10 годин. Тривалість робочого дня (зміни) може бути збільшена до 12 годин у тому разі, коли час безпосереднього керування автотранспортним засобом протягом робочого дня (зміни) не перевищує 9 годин.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд не приймає як належний висновок суду першої інстанції, що ОСОБА_5 заподіяв шкоду не у зв'язку з виконанням трудових обов'язків.

При цьому, колегія суддів відзначає, що матеріали справи не містять а відповідачем не надано пояснень на якій правовій підставі водій керував транспортним засобом.

Доказів щодо викрадення автомобіля (заяви в міліцію, відкриття кримінальної чи адміністративної справи, чи притягнення ОСОБА_5 до будь-якої відповідальності в зв'язку з протиправним заволодінням, управлінням або пошкодження автомобіля) матеріали справи не містять.

Зокрема, при настанні ДТП працівники міліції зобов'язані були встановити законність керування ОСОБА_5 транспортним засобом, та в разі встановлення факту незаконного керування скласти адміністративний протокол, на підставі якого ОСОБА_5 було б притягнено до адміністративної відповідальності за незаконне керування транспортним засобом.

Проте з постанови суду про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності слідує, що його притягнено до адміністративної відповідальності за не дотримання безпечної дистанції при керування транспортним засобом (п. 13.1 Правил дорожнього руху).

З огляду на викладене, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а Господарський суд першої інстанції при прийнятті спірного рішення дійшов помилкового висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Таким чином, згідно п. 1 ч. 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 року по даній справі підлягає скасуванню з підстав неповного з'ясування обставин справи та неправильного застосування норм матеріального права, в порядку п. 4 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України, а апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" - задоволенню.

Статтею 104 Господарського процесуального кодексу України визначені підстави для скасування чи зміни рішення, зокрема, порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача.

Судові витати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на апелянта, а при задоволенні апеляційної скарги - на іншу сторону.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 19.08.2015 року у справі №910/13767/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Трест Київпідземшляхбуд-2" (02105, м. Київ, вул. Тампере, 13 Б, ), або з будь-якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" (03038, м. Київ, вул. Ямська, 28 п/р №5753 в ПАТ «УКРСОЦБАНК» МФО 300023, ), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, суму збитків у розмірі 19166,37 грн (дев'ятнадцять тисяч сто шістдесят шість гривен 37 копійок) та 1827,00 грн (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривен 00 копійок) судових витрат.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Трест Київпідземшляхбуд-2" (02105, м. Київ, вул. Тампере, 13 Б, ), або з будь-якого іншого рахунку виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий альянс" (03038, м. Київ, вул. Ямська, 28 п/р №5753 в ПАТ «УКРСОЦБАНК» МФО 300023, ), або на будь-який інший рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду 2009,70 грн (дві тисячі дев'ять гривен 70 копійок) судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

5. Матеріали справи №910/13767/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Сулім

Судді О.М. Гаврилюк

Р.В. Федорчук