РІШЕННЯ

02 грудня 2015 року Справа № 913/918/15

Провадження №26/913/918/15

За позовом Публічного акціонерного товариства " Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства "Алчевськтеплокомуненерго", м. Алчевськ Луганської області

про стягнення 29753540 грн 75 коп.

Суддя Масловський С.В.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1 довіреність № 14-135 від 13 травня 2014 року.

від відповідача: не зявився.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И:

Позивач звернувся до господарського суду Луганської області з позовом про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 22717776 грн 45 коп., пені у розмірі 2644932 грн 88 коп., 3% річних у розмірі 1040079 грн 39 коп., та інфляційних втрат в розмірі 3350752 грн 03 коп., а також витрати по сплаті судового збору.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 15.10.2015 порушено провадження у справі та її розгляд призначений на 28.10.2015, ухвалою від 28.10.2015 відкладено на 16.11.2015, ухвалою від 16.11.2015 на 25.11.2015, ухвалою від 25.11.2015 на 02.12.2015.

В судовому засіданні 02.12.2015 представник позивача позовні вимоги підтримав, та просив суд позов задовольнити. Позовні вимоги, мотивовані тим, що позивачем на виконання умов договору купівлі-продажу природного газу №13/3429 -ТЕ-20 від 28.12.2012 було поставлено природний газ, який відповідачем прийнято, але оплачено частково, у звязку з чим позивач звернувся до суду про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 22717776 грн45 коп., пені 2644932 грн. 88 коп., 3% річних у розмірі 1040079 грн 39 коп., та інфляційних втрат в розмірі 3350752 грн 03 коп.

Відповідач своїх представників з судове засідання 28.10.2015, 16.11.2015, 25.11.2015, 02.12.2015 не направив, вимог ухвали суду щодо надання витребуваних документів не виконав, письмових пояснень по суті спору, письмовий відзив на позов з наданням доказів не надав. Про проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Суд зазначає про те, що відповідач не був обмежений у своїх процесуальних правах надати відзив на позов та письмові пояснення по суті спору через канцелярію суду або шляхом їх направлення на адресу суду поштовим відправленням.

Справа розглядається в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суду Луганської області,-

В С Т А Н О В И В:

28.12.2012 між позивачем, Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", як продавцем, та відповідачем, Комунальним підприємством "Алчевськтеплокомуненерго" укладено договір купівлі-продажу природного газу №13/3429 -ТЕ-20. Згідно з яким позивач зобовязався передати (поставити) відповідачеві природний газ, а відповідач зобовязався прийняти та оплатити його вартість (п. 1.1), продавець передає відповідачеві з 01.01.2013 по 31.12.2013 газ обсягом до 27665 тис.куб.м. (двадцять сім мільйонів шістсот шістдесят пять тис.куб.м.) (п. 2.1).

Умовами договору сторони погодили, а саме: продавець передає покупцю газ у пунктах приймання-передачі газу на вхідній запірній/відключаючій арматурі покупця. Право власності переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і приймає на себе всю відповідальність, повязану з правом власності на газ (п. 3.1); приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. Обсяг споживання газу покупцем у відповідному місяці поставки встановлюється шляхом складання добових обсягів, визначених на підставі показів комерційного вузла/вузлів обліку газу покупця (п. 3.3); не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобовязується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобовязується повернути покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами (п. 3.4); ціна (граничний рівень ціни) на газ для тепло постачальних підприємств та послуги з його транспортування установлюються Національною комісією регулювання електроенергетики України (п.5.1); ціна за 1000 куб.м. газу становить 1091 грн 00 коп. з урахуванням збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу за регульованим тарифом та без урахування податку на додану вартість. До сплати за 1000 куб. м. природного газу 1091 грн 00 коп., крім того ПДВ - 20% - 218 грн 20 коп., всього з ПДВ 1309 грн 20 коп. (п. 5.2); оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу (п. 6.1); у разі невиконання покупцем умов п. 6.1 цього договору, покупець зобовязується сплатити продавцю крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу (п. 7.2).

01.11.2013 сторонами укладена додаткова угода №1 до договору купівлі-продажу природного газу №13/3429 -ТЕ-20, відповідно до якого викласти п.4.1. статті 4 «Порядок обліку газу» у наступній редакції: « 4.1. Кількість газу, яка передається покупцеві, визначається за показниками комерційних вузлів обліку газу покупця».

04.11.2013 сторонами укладена додаткова угода №2 до договору купівлі-продажу природного газу №13/3429 -ТЕ-20, згідно якої продавець передає покупцю в період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року природний газ обсягом до 27963,024 тис. куб. м. (двадцять сім мільйонів девятсот шістдесят три тисячі двадцять чотири куб.м.).

На виконання умов договору позивач в період з 01 січня 2013 року по 31 грудня 2013 року поставив природний газ відповідачеві, що підтверджується актами прийомання-передачі, підписаними сторонами, а саме:

- за січень 2013 року 5210,937 тис.куб.м. на суму 6822158,72 грн. (а.с.18);

- за лютий 2013 року 4604,594 тис.куб.м. на суму 6028334,48 грн. (а.с.19);

- за березень 2013 року 4780,849 тис.куб.м. на суму 6259087,50 грн.(а.с.20);

- за квітень 2013 року 1540,644 тис.куб.м. на суму 2017011,13 грн. (а.с.21);

- за жовтень 2013 року 2430,357 тис.куб.м. на суму 3181823,39 грн. (а.с.22);

- за листопад 2013 року 3551,641 тис.куб.м. на суму 4649808,40 грн. (а.с.23);

- за грудень 2013 року 5496,623 тис.куб.м. на суму 7196178,83 грн. (а.с.24).

Судом встановлено, що вищезазначені акти підписані представниками сторін, а також скріплені печатками юридичних осіб, без жодних зауважень та заперечень.

Згідно з виписками з банку по особовому рахунку позивача, відповідачем, за поставку природного газу по договору купівлі-продажу природного газу №13/3429 -ТЕ-20, було перераховано на рахунок позивача грошові кошти на загальну суму 13436626,00 грн.

Як зазначив позивач у позові, станом на час звернення з позовом до суду, відповідач не здійснив повної оплати отриманого природного газу по договору купівлі-продажу природного газу №13/3429 -ТЕ-20, у звязку з чим за розрахунками позивача утворилась заборгованість на суму 22717776,45 грн, що стало підставою для звернення до суду.

Частина 1 статті 175 Господарського кодексу України встановлює, що майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Зобов`язання, в силу вимог ст.526 Цивільного кодексу України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу та інших актів законодавства.

Згідно ст.655 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 1 ст.692 Цивільного кодексу України, встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до п1. ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частин 1 ст.33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позивачем на виконання умов договору купівлі-продажу природного газу №13/3429-ТЕ-20 від 28.12.2012, як продавцем було поставлено відповідачу, а останнім прийнято природний газ на загальну суму 36154402,45 грн., що підтверджується актами приймання передачі природного газу, які підписані представниками позивача і відповідача без будь яких претензій, зауважень та скріплені печатками позивача і відповідача.

Однак, відповідач, як покупець, свій обовязок в повному обсязі отриманого у власність природного газу у встановленій п.6.1. договору строк не виконав, природний газ переданий позивачем за договором купівлі продажу природного газу №13/3429-ТЕ-20 від 28.12.2012 оплатив лише частково на суму 13436626 грн 00 коп., внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість, в сумі 22717776 грн 45 коп (36154402 грн 45 коп. сума поставленого природного газу згідно з актами прийому-передачі) 13436626 грн 00 коп. (часткова оплата) = 22717776 грн 45 коп).

Відповідач заявлених до нього вимог не спростував, доказів належного виконання ним зобовязань щодо оплати поставленого йому позивачем газу за договором купівлі-продажу природного газу №13/3429-ТЕ-20 від 28.12.2012 не надав.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено умови договору купівлі-продажу природного газу №13/3429-ТЕ-20 від 28.12.2012, а також положень ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України щодо своєчасної оплати товару.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позивна вимога позивача про стягнення з відповідача суми заборгованості є законною, обґрунтованою, доведеною належним та допустимими доказами, та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі в сумі 22717776 грн 45 коп.

Крім того, у відповідності до п.7.2 договором купівлі-продажу природного газу №13/3429-ТЕ-20 від 28.12.2012, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 2644932 грн 88 крп., а також на підставі ст.625 Цивільного кодексу України 3% річних у розмірі 1040079 грн 39 коп., та інфляційні витрати в 3350752 грн 03 коп.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 1 ст.612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виходячи зі змісту ч.2 ст.193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушенням зобовязання, у відповідності до ст.610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Якщо зобовязання виконано неналежним чином, то воно не припиняється, а, навпаки, на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові обовязки, в тому числі встановлені статтею 625 Цивільного кодексу України.

За положеннями частини 2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 № 01-06/928/2012 сума боргу з урахуванням індексу інфляції повинна розраховуватися, виходячи з індексу інфляції за кожний місяць (рік) прострочення, незалежно від того, чи був в якийсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція).

При застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Як зазначено у пункті 3.2 Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань, розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Суд, враховуючи те, що відповідачем прострочено виконання свого зобовязання по повній оплаті поставленого позивачем природного газу на суму 22717776 грн 45 коп., вказана сума не була оплачена відповідачем станом на момент розгляду справи, та враховуючи те, що часткова оплата здійснювалась також з порушенням строків встановлених п.6.1. договору (остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу), дійшов висновку, що відповідачем допущено прострочення виконання свого зобовязання зі своєчасної оплати отриманого газу, що згідно з п.7.2. договору купівлі-продажу природного газу №13/3429 -ТЕ-20 від 28.12.2012 та ст.ст.611, 625, Цивільного кодексу України, ст.230 Господарського кодексу України є підставою для нарахування і стягнення інфляційного збільшення суми боргу, пені та 3% річних за прострочення виконання зобовязання.

Судом було перевірено наданий позивачем розрахунок інфляційних витрат на суму 3350752,03 грн. та встановлено математичні помилки, внаслідок чого сума заявлена до стягнення позивачем з відповідача перевищує реальне інфляційне збільшення. За розрахунками суду розмір витрат від інфляції складає:

Строк оплатиПеріод нарахуванняФактична оплатаСума боргуІндекс інфляціїСума з врахуванням індексу інфляції Інфляційні
За січень (строк оплати 14.02.2013)03.2013-11.2,7299,1494,42-20664,30
11.,00646532,72100,26478563,9912931,27
12.4,005299848,72100,55326347,9726499,24
01.7,004243961,72100,24252449,648487,92
02.9,002755532,72100,62772065,9216533,20
03.1,001562381,72102,21596754,1234372,40
разом78159,73
За лютий (строк оплати 14.03.2013)04.2013-03.2,48103,436234910,87206576,39
04.1,282343884,20103,31130890,3936127,19
05.,00250199,20103,8259706,779507,57
06.201,192501,99
разом254713,14
За березень (строк оплати 14.04.2013)05.2013-06.2,50112,017010725,78751638,28
07.,805672954,70100,45695646,5222691,82
За квітень (строк оплати 14.05.2013)06.2013-07.2,13112,342265999,90248988,77
За жовтень (строк оплати 14.11.2013)12.2013-07.2014---------------3181823,39112,573581883,79400060,40
За листопад(строк оплати 14.12.2013)01.20114-07.2014---------------4649808,40112,015208401,05558592,65
За грудень (строк оплати 14.01.2014)02.2014-07.2014---------------7196178,83111,798044583,90848405,07
Разом за всі місяці 2388919,76

Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідача витрат від інфляції є законною, обґрунтованою, доведеною належним та допустимими доказами, але такою що підлягає задоволенню частко в сумі 2388919,76 грн.

Крім того судом перевірено розрахунок 3% річних, та встановлено математичні помилки, внаслідок чого сума 3% річних заявлена до стягнення позивачем з відповідача перевищує суму яка підлягає задоволенню. За розрахунками суду розмір 3% річних складає:

Акт приймання-передачі природного газу Строк оплати Фактична оплата Сума заборгованості Період нарахування Кількість днів прострочення Сума відсотків
Спожитий у січні14.02.2013-------------6822158,7214.02.2013-21.11.563,83
356526,006465632,7222.11.2013-22.12.4,08
1165784,005299848,7223.12.2013-23.01.9,33
1055887,004243961,7224.01.2014-20.02.,93
1488429,002755532,7221.02.2014- 20.03.,50
1193151,001562381,7221.03.2014-31.03.,56
1562381,720,00 разом205498,23
Спожитий у лютому14.03.2013--------------6028334,4814.03.2013-31.03.268,67
368450,2801.04.2014-16.04.201416484,54
1249121,0017.04.2014-25.05.,03
844564,0026.05.2014-02.07.,81
0,00 разом196895,05
Спожитий у березні14.04.2013--------------6259087,5014.04.2013-02.07.928,27
586132,805672954,7003.07.2014-25.08.8,6
разом254106,87
Спожитий у квітні14.05.1,13----------------14.05.2013- 25.08.51,63
разом77751,63
Спожитий у жовтні14.11.3,39-----------------14.11.2013-25.08.33,12
разом74533,12
Спожитий у листопаді14.12.8,40 14.12.2013-25.08.454,89
разом97454,89
Спожитий у грудні14.01.8,83 14.01.2014-25.08.488,55
132488,55
Всього за всі місяці1038728,34

Таким чином вимога позивача про стягнення з відповідача 3% річних є законною, обґрунтованою, доведеною належним та допустимими доказами, але такою що підлягає задоволенню частко в сумі 1038728,34 грн.

Також судом було перевірено наданий позивачем розрахунок пені, з яким суд погоджується, а тому вимога позивача про стягнення з відповідача пені в сумі 2644932,88 грн. є законною, обґрунтованою, доведеною належними та допустимими доказами, та такою що підлягає задоволенню повністю.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково, а саме: сума основного боргу 22717776 грн 45 коп., пені в сумі 2644932 грн 88 коп., 3% річних у розмірі 1038728 грн 34 коп., а також інфляційні витрати в сумі 2388919 грн 76 коп.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на відповідача в розмірі пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме у розмірі 176780 грн 52 коп.

Керуючись ст.ст.33, 34, 43, 44, 49, 75, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд Луганської області,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Алчевськтеплокомуненерго» (, місцезнаходження: 94214, м. Алчевськ, вул. Леніна, 126), на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»» (, місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Хмельницького, 6) суму заборгованості 22717776 (двадцять два мільйона сімсот сімнадцять тисяч сімсот сімдесят шість) грн 45 коп., 3% річних 1038728 (один мільйон тридцять вісім тисяч сімсот двадцять вісім) грн 34 коп., інфляційні витрати 2388919 (два мільйони триста вісімдесят вісім тисяч девятсот девятнадцять) грн 76 коп., а також 176780 (сто сімдесят шість тисяч сімсот вісімдесят) грн 52 коп. витрат по сплаті судового збору, видати наказ відповідно до статті 116 Господарсько-процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя С.В. Масловський