КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2015 р. Справа№ 911/3119/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

при секретарі Петрик М.О.

за участю представників:

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились,

розглянувши у відкритому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал здоров'я»

на рішення Господарського суду Київської області від 29.09.2015 року

у справі № 911/3119/15 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Київська Русь»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал здоров'я»

про стягнення 144 634, 25 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» звернулося до Господарського суду Київської області з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал здоров'я» 144 634, 25 грн. заборгованості.

Рішенням Господарського суду Київської області від 29.09.2015 року у справі № 911/3119/15 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати в частині задоволених позовних вимог про стягнення 30% річних та пені.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал здоров'я» по справі № 911/3119/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. - головуюча, Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал здоров'я» прийнято до свого провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. (головуюча), Руденко М.А., Пономаренко Є.Ю. та призначено до розгляду на 25.11.2015 року.

Представники сторін у судове засідання 25.11.2015 року не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, однак про час і місце судового засідання були повідомленні належним чином, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень № 13690239 та № 13690220.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 01.04.2011 року року між акціонерним банком "Київська Русь", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь» (надалі - позичальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кристал здоров'я» (надалі - банк, відповідач) укладено договір про надання овердрафту за поточним рахунком (овердрафт "оптимальний" для корпоративних клієнтів) № 12979-20/11-3 (далі - договір), відповідно до умов якого позивач - банк зобов'язався надати відповідачу - позичальнику овердрафт, а позичальник зобов'язався погашати заборгованість за овердрафтом, нарахованими процентами та іншими платежами згідно з договором.

Овердрафт надається шляхом сплати протягом операційного дня з поточного рахунку позичальника № 001 (надалі - рахунок) розрахункових документів на суму, що перевищує залишок на рахунку в межах ліміту овердрафту на наступних умовах: ліміт овердрафту - 114000 грн.; максимальний строк безперервного користування овердрафтом - 365 календарних днів; кінцевий термін погашення заборгованості за овердрафтом - 27.03.2015 включно; тип процентної ставки за договором - фіксована; процентна ставка - 25% річних; щомісячна плата за обслуговування овердрафту - 100 грн. (п. 2.1, пп. 2.1.1- 2.1,6 п. 2.1 договору в редакції договору про внесення змін від 28.03.2014 до договору).

Відповідно до п. 3.1 договору в редакції договору про внесення змін від 28.03.2014 року до договору, овердрафт надається банком позичальнику шляхом сплати з рахунку протягом операційного дня розрахункових документів позичальника на суму, що перевищує залишок на рахунку, в межах встановленого ліміту овердрафту.

Згідно із п. 3.2 договору в редакції договору про внесення змін від 28.03.2014 до договору, днем початку користування кредитними коштам є перший день утворення дебетового сальдо на рахунку, днем закінчення - день, в який заборгованість за овердрафтом сплачено в повному обсязі (день утворення нульового або кредитового сальдо на рахунку).

Пунктом 3.4 договору в редакції договору про внесення змін від 28.03.2014 до договору передбачено, що нарахування процентів за користування овердрафтом проводиться банком з дня виникнення дебетового сальдо на рахунку до дати кінцевого терміну погашення заборгованості за овердрафтом, зазначеної в п. 2.1.3 договору в порядку, визначеному договором.

Проценти за користування овердрафтом нараховуються банком щомісячно в останній робочий день місяця за період з останнього робочого дня попереднього місяця до передостаннього робочого дня поточного місяця включно, а також в день настання кінцевого терміну погашення заборгованості за овердрафтом, визначений в п. 2.1.3 договору (п. 3.4.1 договору в редакції договору про внесення змін від 28.03.2014 до договору).

Проценти нараховуються з дня початку користування кредитними коштами до дня, що передує дню виникнення кредитового чи нульового сальдо на рахунку, за фактичну кількість днів користування овердрафтом на суму щоденного залишку фактичної заборгованості за овердрафтом за методом факт/360 (виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році) (п. 3.4.2 договору в редакції договору про внесення змін від 28.03.2014 до договору).

У відповідності до п. 3.5 договору в редакції договору про внесення змін від 28.03.2014 до договору сплата позичальником процентів за користування овердрафтом здійснюється щомісячно в день їх нарахування на рахунок № в ПАТ "Банк "Київська Русь", код банку (МФО) 319092.

Згідно п. 3.5.1 договору в редакції договору про внесення змін від 28.03.2014 до договору, сплата позичальником щомісячної плати за обслуговування овердрафту здійснюється щомісячно не пізніше останнього робочого дня поточного місяця на рахунок № в ПАТ "Банк "Київська Русь", код банку (МФО) 319092.

Пунктом 3.6 договору в редакції договору про внесення змін від 28.03.2014 до договору встановлено, що у разі порушення позичальником максимального строку безперервного користування овердрафтом, визначеного п. 2.2 договору, сума заборгованості переноситься на відповідні рахунки для обліку простроченої заборгованості не пізніше наступного робочого дня. На суму простроченої заборгованості банк нараховує проценти із розрахунку 25% річних. При цьому банк припиняє подальше надання позичальнику овердрафту.

Договір набуває чинності з моменту підписання його уповноваженими представниками сторін і скріплення печатками та діє до моменту повного виконання позичальником зобов'язань за договором (п. 10.1 договору в редакції договору про внесення змін від 28.03.2014 до договору).

На виконання умов договору позивач надав відповідачу кредит в сумі 113 995,89 грн., що підтверджується банківськими виписками по особовому рахунку відповідача, завірені копії яких залучені до матеріалів справи.

Проте, відповідач своїх договірних зобов'язань щодо повернення кредитних коштів не виконав, у зв'язку з чим за ним рахується заборгованість по кредиту в сумі 113 995,89 грн.

У відповідності до вимог ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Проте, всупереч згаданих приписів закону, положень укладеного між сторонами договору, відповідач не виконував своїх договірні зобов'язань належним чином, у зв'язку з чим за ним на час розгляду справи рахується заборгованість з повернення тіла кредиту в сумі 113 995, 89 грн. Доказів сплати зазначеної заборгованості відповідач суду не надав.

Враховуючи зазначене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині стягнення основної суми боргу у розмірі 113 995, 89 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача за прострочення повернення кредитних коштів 30 % річних у сумі 10 212, 78 грн. за період з 10 212, 78 грн.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із п. 8.2 договору в редакції договору про внесення змін від 28.03.2014 до договору, у випадку порушення позичальником кінцевого терміну погашення заборгованості за овердрафтом, встановленого п. 2.1.3 договору, позичальник зобов'язаний сплатити суму заборгованості за овердрафтом, нарахованим процентами та щомісячною платою за обслуговування овердрафту згідно з договором з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також 30% річних від простроченої суми, за весь час прострочення.

Звертаючись до апеляційного суду із апеляційною скаргою, відповідач зазначає, що позивачем не надано детального розрахунку 30% річних та пені.

Однак, зазначені твердження апелянта є безпідставними, оскільки як вбачається із матеріалів справи (а.с. 10), позивачем було надано детальний розрахунок як 30% річних, так і пені.

Так, перевіривши розрахунок 30% річних, колегія суддів зазначає, що він є арифметично вірним, відповідає вказаним вимогам законодавства та обставинам справи, а тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в частині стягнення 30% річних у сумі 10 212, 78 грн.

До того ж, позивач посилаючись на п. 8.1 договору в редакції договору про внесення змін від 28.03.2014 до договору, просить суд стягнути з відповідача за порушення максимального строку безперервного користування овердрафтом, пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми простроченого платежу, що діяла в період прострочення, за кожен день прострочення, яка за розрахунками позивача за період прострочки з 28.03.2015 року по 14.07.2015 року складає 20 425,58 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки, а згідно частини першої ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного Закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Так, перевіривши розрахунок пені, колегія суддів зазначає, що він є арифметично вірним, відповідає вказаним вимогам законодавства та обставинам справи, а тому суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги в частині стягнення пені у сумі 20 425,58 грн.

Також, апелянт зазначає, що суд першої інстанції при стягненні з відповідача судового збору повинен був виходити із розміру судового збору, який діяв на момент прийняття рішення.

Так, у відповідності до норм господарського-процесуального кодексу України, при поданні позовної заяви, позивач (якщо він не звільнений від сплати судового збору) повинен сплатити судовий збір у порядку та розмірі встановленому законодавством на день подання позовної заяви.

При цьому, стаття 49 ГПК України передбачає порядок розподілу судових витрат та відшкодування позивачеві судових витрат за рахунок відповідача, у разі задоволення позову.

Згідно ч. 3 ст. 49 ГПК України встановлено, що судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що якби позивач не був звільнений від сплати судового збору, він повинен був сплатити судовий збір у сумі 2 892, 69 грн. на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у редакції, яка діяла на момент подачі позову (2% від ціни позову).

Отже, у зв'язку із тим, що позовні вимоги позивача задоволенні у повному обсязі, з відповідача на підставі ч. 4 ст. 49 ГПК України стягується судовий збір у розмірі, який позивач повинен був сплатити при подачі позову, тобто 2 892, 69 грн.

Враховуючи зазначене, беручи до уваги те, що відповідач не звільнений від сплати судового збору, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про стягнення з відповідача в доход бюджету судового збору у сумі 2 892, 69 грн.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення Господарського суду Київської області від 29.09.2015 року у справі № 911/3119/15 відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Кристал здоров'я» на рішення Господарського суду Київської області від 29.09.2015 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду Київської області від 29.09.2015 року у справі № 911/3119/15 - без змін.

3. Матеріали справи № 911/3119/15 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко