ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
"02" грудня 2015 р.Справа № 916/4420/15
Господарський суд Одеської області у складі судді Мостепаненко Ю.І.,
при секретарі Стадник О.С.
за участю представників сторін:
від позивача Мартинюк К.В. (довіреність б/н від 06.05.2015р.),
від відповідача Теплицький М.І. (довіреність б/н від 16.01.2015р.).
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаїв
до відповідача приватного підприємства Артек-Союз
про стягнення 422 296, 12 грн., -
Квартирно-експлуатаційний відділ міста Миколаїв (КЕВ м. Миколаїв) звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просило стягнути з приватного підприємства Артек-Союз (ПП Артек-Союз) 422 296, 12 грн., з яких: 391 753, 33 грн. основна заборгованість, 24 174, 78 грн. пеня, 4 822, 71 грн. інфляційні нарахування та 3% річних в розмірі 1 545, 30 грн. Витрати по сплаті судового збору позивач просив покласти на відповідача.
В обґрунтування позовних вимог, КЕВ м. Миколаїв посилається на порушення ПП Артек-Союз укладеного між сторонами договору № 89 про відшкодування вартості електропостачання (КЕКВ 1163), спожитої в процесі надання послуг з харчування від 29.03.2012р.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 04.11.2015р. порушено провадження по справі № 916/4420/15 за даним позовом, розгляд справи призначено на 18.11.2015р.
18.11.2015р. в судовому засіданні представником позивача надано заяву про зменшення розміру позовних вимог, у зв`язку з частковим погашенням ПП Артек-Союз суми основної заборгованості за договором № 89 від 29.05.2012р., згідно яких позивач просить суд стягнути з ПП Артек-Союз 252 296,12грн., з яких: 221 753,33грн. основна заборгованість, 24 174, 78 грн. пеня, 4 822, 71 грн. інфляційні нарахування та 3% річних в розмірі 1 545, 30 грн.
Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.11.2015р. розгляд справи відкладено на 02.12.2015р. згідно ст. 77 ГПК України.
В судовому засіданні 02.12.2015р.:
Згідно із приписами ст. 85 ГПК України в судовому засіданні 02.12.2015р. оголошено вступну і резолютивну частини рішення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх в судових засіданнях представників сторін, суд встановив наступне.
29 березня 2012р. між КЕВ м. Миколаїв (Сторона 1) та ПП Артек-Союз (Сторона 2) укладено договір № 89 про відшкодування вартості електропостачання (КЕКВ 1163), спожитої в процесі надання послуг з харчування (Договір), згідно п. 1.1 якого Сторона 1 забезпечує Сторону-2 електричною енергією, отриманою від ПАТ „Миколаївобленерго для забезпечення надання послуг з харчування особового складу Збройних Сил України. Місце поставки електричної енергії згідно додатку №11.1. та № лічильників з показниками на момент укладання договору Додаток № 11.2 до Договору.
Сторона-2 відшкодовує Стороні-1 вартість електричної енергії, спожитої в процесі надання послуг з харчування, що надаються на підставі додаткової угоди № 10 від 29.12.2011р. до договору харчування № 286/2/15/5 від 30.04.2013р. про закупівлю послуг харчування для кожної військової частини, до площ яких має доступ Сторона-2 згідно наказу Міністра оборони України від 28.12.2011р. № 846 та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору (п. 1.2. Договору з урахуванням п.1 додаткової угоди № 8 від 07.04.2015р.).
Відповідно до п.п.2.2., 2.2.1, 2.2.2. Договору Сторона-1 зобов`язується виконувати умови цього Договору. Своєчасно забезпечувати електричною енергією протягом дії Договору прийняті Стороною 2 об`єкти харчування, що задіяні у наданні послуг згідно з Договором про харчування, дотримуючись норм споживання та технічних правил користування.
Із змісту п.п.2.3., 2.3.1., 2.3.2., 2.3.3. Договору вбачається, що Сторона 2 зобов`язується виконувати умови цього Договору. Відшкодування вартості за спожиту електричну енергію здійснювати відповідно до показників встановлених засобів обліку, або до складеної та затвердженою Стороною-1 калькуляції. Після отримання від Сторони-1 рахунку-фактури, акта виконаних робіт протягом 10 банківських днів здійснювати оплату за спожиту електричну енергію на реєстраційні або спеціальні реєстраційні рахунки Сторони 1.
У відповідності до п.4.2.1. Договору сторони узгодили, що за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3. цього Договору, з порушенням термінів відшкодування вартості спожитої електричної енергії Сторона-2 сплачує Стороні 1 пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє момент прострочення, за кожен день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати. Сума пені зазначається у розрахунковому документі окремим рядком.
На підставі розрахунків та/ або показів засобів обліку електричної енергії, оформлюються такі документи: рахунок-фактура, акт виконаних робіт, акт показників лічильників (по кожній військовій частині окремо), акт звірки розрахунків. Щомісячно, 30 числа, Сторона-1 та Сторона-2 , на підставі лімітів споживання електричної енергії, які визначаються згідно із діючим законодавством і тарифами, що встановлені уповноваженим органом чи відповідними підприємствами та згідно з показниками (засобів обліку або розрахунку) складають і підписують акт звірки взаємних розрахунків в двох примірниках. Щомісячно, 30 числа, Сторона-2 надає, згідно з показниками (засобів обліку або розрахунку) підписаний акт показників лічильників в двох примірниках. Щомісячно, до 10 числа, Сторона 1 та Сторона-2, складають та підписують акт звірки взаємних розрахунків в двох примірниках. Щомісячно, 30 числа Сторона-1 надає Стороні-2 рахунок-фактуру, акт виконаних робіт, які є підставою для проведення оплати по даному Договору. (п.п. 6.4, 6.5, 6.6 Договору).
Цей Договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк з 01.03.2012р. до 31.12.2012р. Даний Договір може бути пролонгований на кожний наступний календарний рук у разі укладання Стороною-2 нового Договору про закупівлю послуг з харчування Міністерством оборони України з укладанням додаткової угоди. (п.п. 9.1, 9.2 Договору). Строк договору неодноразово продовжувався та відповідно до п. 1 додаткової угоди № 9 від 18.08.2015р. до договору, строк дії договору було продовжено до 31.12.2015р.
Як зазначає позивач, КЕВ м. Миколаїв на виконання вимог договору в період з липня 2015р. по вересень 2015р. - забезпечило постачання електричної енергії на об`єкти відповідача на загальну суму 591 753, 33 грн.
Позивачем було складено акти виконаних робіт (надання послуг) за липень 2015р., за серпень 2015р. та за вересень 2015р., а також виставлено відповідачу відповідні рахунки:
№ 1183 від 03.08.2015р. відшкодування послуг за активну електричну енергію в липні 2015р. на суму 198 127, 02 грн.;
№ 188 від 03.08.2015р. за реактивну електричну енергію в липні 2015р. на суму 11 556, 02 грн.;
№ 207 від 31.08.2015р. відшкодування послуг за активну електричну енергію в серпні 2015р. на суму 167 075, 27 грн.;
№ 211 від 03.08.2015р. за реактивну електричну енергію в серпні 2015р. на суму 19 300, 99 грн.;
№ 230 від 01.10.2015р. відшкодування послуг за активну електричну енергію в вересні 2015р. на суму 186 023, 90 грн.;
№ 234 від 05.10.2015р. за реактивну електричну енергію в вересні 2015р. на суму 9 670, 13 грн.
Листом № 3670 від 04.08.2015р. КЕВ м. Миколаїв надано ПП „Артек-Союз рахунки (водопостачання, електропостачання, газопостачання) та акти виконаних робіт за липень 2015р., акти звірок (водопостачання, електропостачання, газопостачання, теплопостачання) станом на 01.08.2015р. за спожиті комунальні послуги з харчування військовослужбовців. Рахунки за споживання електричної енергії та водопостачання, акти виконаних робіт, акти звірок за офіс. Вказаний лист було отримано відповідачем 05.08.2015р.
Листом № 3594 від 28.08.2015р. КЕВ м. Миколаїв надав ПП „Артек-Союз рахунки (водопостачання, електропостачання, газопостачання) та акти виконаних робіт за серпень 2015р., акти звірок (водопостачання, електропостачання, газопостачання, теплопостачання) станом на 01.09.2015р. за спожиті комунальні послуги з харчування військовослужбовців. Рахунки за споживання електричної енергії та водопостачання, акти виконаних робіт, акти звірок за офіс. Вказаний лист було отримано відповідачем 01.09.2015р.
Листом № 4609 від 05.10.2015р. КЕВ м. Миколаїв надав ПП „Артек-Союз рахунки (водопостачання, електропостачання, газопостачання) та акти виконаних робіт за вересень 2015р., акти звірок (водопостачання, електропостачання, газопостачання, теплопостачання) станом на 01.10.2015р. за спожиті комунальні послуги з харчування військовослужбовців. Рахунки за споживання електричної енергії та водопостачання, акти виконаних робіт, акти звірок за офіс. Зазначений лист отримано відповідачем без зазначення дати отримання.
Позивач зазначає, що відповідач взяті на себе зобов`язання виконав з порушенням вимог договору, лише частково розрахувавшись за спожиту в липні-вересні 2015р. активну електричну енергію в розмірі 370 000грн., а саме сплативши:
- 03.09.2015р. 100 000 грн. - за рахунком № 207 від 31.08.2015р.;
- 13.10.2015р. 100 000 грн. - за рахунком № 1183 від 03.08.2015р.;
- 02.11.2015р. 170 000 грн. - за рахунком № 230 від 01.10.2015р.
Заборгованість за спожиту реактивну електричну енергію взагалі залишилась несплаченою. Таким чином, загальна сума заборгованості складає 221 753,33грн.
Все перелічене і стало підставою для звернення КЕВ м. Миколаїв до господарського суду з даним позовом та уточненнями до нього, в яких позивач просить стягнути з ПП „Артек-Союз 221 753, 33 грн. основної заборгованості, 24 174, 78 грн. пені, 4 822,71 грн. інфляційних нарахувань та 1 545, 30 грн. 3 % річних.
Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 175 Господарського кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку.
Згідно п.1 ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України, однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір, а в силу вимог ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з вимогами ч.1 ст.526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. В силу вимог ч.1 ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні вимоги щодо виконання зобов`язань містяться і у ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.
У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Як свідчать матеріали справи, з боку КЕВ м. Одеси протягом липня 2015 року - вересня 2015 року забезпечувалось постачання теплової енергії на об`єкти харчування у відповідних військових частинах, в яких відповідач надавав послуги КЕВ м. Одеси з харчування військовослужбовців.
Так, в силу статті 538 Цивільного кодексу України виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання, при якому сторони повинні виконувати свої обов`язки одночасно, якщо інше не встановлено умовами договору, актами цивільного законодавства тощо.
Отже, забезпечення позивачем постачання теплової енергії на об`єкти, де відповідачем надавались послуги харчування, є підставою для покладення на відповідача зобов`язання відшкодувати вартість спожитої теплової енергії відповідно до умов договору № 89 від 29.03.2012р. та чинного законодавства.
Однак, як з`ясовано судом та не спростовано відповідачем, останній, не зважаючи на отримання рахунків на оплату вартості теплової енергії, не здійснив відповідної оплати, тим самим порушивши умови цього договору, що є неприпустимим згідно ст. 525 Цивільного кодексу України.
Так, за твердженнями позивача, в період з липня 2015р. по вересень 2015р. позивач забезпечив постачання електричною енергією на об`єкти відповідача на загальну суму 591 753, 33 грн. При цьому, відповідач сплатив лише 370 000грн., з огляду на що у нього існує зобов`язання по оплаті вартості теплової енергії за липень-вересень 2015 р. в сумі 221 753,33 грн.
Проте, судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що при здійсненні розрахунку суми основної заборгованості позивачем не враховано здійснену відповідачем 04.08.2015р. оплату в сумі 74 634,33грн., що вбачається з платіжного доручення № 2145 від 04.08.2015р., в призначенні якого зазначено: „сплата за електроенергію згідно рахунку № 1183 від 03.08.2015р. При цьому, як встановлено судом в процесі розгляду справи та не заперечено присутніми в судових засіданнях представниками сторін, ніяких інших договорів - на період дії договору № 89 від 29.05.2012р. - щодо відшкодування вартості електроенергії між ними не укладалось.
Підсумовуючи вищевикладене та враховуючи неналежне виконання відповідачем умов договору щодо відшкодування вартості спожитої теплової енергії, що не спростовано відповідачем, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача суми основної заборгованості за спожиту теплову енергію за період з липня по вересень 2015 р. лише в частині 147 119 грн. (591 753,33грн. 370 000грн. 74 634,33грн.)
Що стосується вимог про стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних нарахувань, то суд вважає за доцільне зазначити наступне.
Згідно з ч. 2 ст. 218 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб`єкт господарювання за порушення господарського зобов`язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов`язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.
Відповідно до ст. 230 Господарського Кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов`язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов`язання. Згідно ст. 549 Цивільного Кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Після отримання від Сторони-1 рахунку-фактури, акта виконаних робіт протягом 10 банківських днів здійснювати оплату за спожиту електричну енергію на реєстраційні або спеціальні реєстраційні рахунки Сторони 1.
У відповідності до п.4.2.1. Договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3. цього Договору, з порушенням термінів відшкодування вартості спожитою електричної енергії Сторона 2 сплачує Стороні 1 пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє момент прострочення, за кожен день прострочення платежу.
Враховуючи вищевикладене, суд, перевіривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем пені за прострочку виконання зобов`язання у розмірі 24 174,78 грн., встановив, що позивачем:
- невірно визначено період виникнення заборгованості у відповідача,
- здійснено розрахунок без урахування здійсненої відповідачем 04.08.2015р. проплати в сумі 74 634,33грн.,
- нараховано пеню на заборгованість по оплаті за вересень 2015р., в той час, як матеріали справи містять докази отримання відповідачем рахунків та актів виконаних робіт (надання послуг) за цей період, проте не містять відомостей щодо конкретної дати отримання відповідачем зазначених документів, -
з огляду на що суд зробив власний розрахунок пені з урахуванням офіційних святкових днів та з урахуванням кінцевого строку нарахування пені, заявленого позивачем (по 26.10.2015р.)
Рахунки за Сума боргу (грн.) Період прострочення Сума пені (грн.)
Липень 2015 135 048, 71 грн. 20.08.2015р. - 12.10.2010р. 10 300, 70
35 048,71 грн. 13.10.2015р. - 26.10.2015р.591, 51
Серпень 2015186 376,26 грн. 16.09.2015р. 29.09.2015р.3 604, 98
86 376,26 грн. 30.09.2015р. 26.10.2015р2 811, 37
Всього 17 308, 56 грн.
Отже, загальна сума пені, що підлягає стягненню з відповідача становить 17 308, 56 грн.
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. При цьому, в силу вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем 3% річних, встановив, що позивач при здійсненні даного розрахунку допустив аналогічні помилки, що і в здійсненні розрахунку пені, згідно чого зробив власний за допомогою системи „Ліга-Закон.
Розрахунок 3% річних
Рахунки за Сума боргу (грн.)Період простроченняСума 3% річних (грн.)
Липень 2015 135 048, 71 грн. 20.08.2015р. 12.10.2010р. 599,39
35 048, 71 грн. 13.10.2015р. - 26.10.2015р. 40, 33
Серпень 2015186 376,26 грн16.09.2015р. 29.09.2015р.214, 46
86 376,26 грн30.09.2015р. 26.10.2015р.191, 68
Всього 1 045, 86 грн.
Отже, загальна сума 3% річних, що підлягає стягненню з відповідача, становить 1 045, 86 грн.
Перевіривши розрахунок позивача щодо сплати відповідачем інфляційних у розмірі 4 822,71 грн. за вересень 2015р. з урахуванням заборгованості відповідача згідно несплачених рахунків за липень 2015р. 209 683,04грн., суд встановив, що при здійснені даного розрахунку позивач невірно визначив суму наявної на той період заборгованості за несплачені за липень 2015р. рахунки, а саме 135 048,71грн., в зв`язку з чим суд зробив власний розрахунок інфляційних та встановив, що розмір інфляційних нарахувань за вересень 2015р. становить 3 106, 12грн.
За приписами ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення уточнених позовних вимог зі стягненням з відповідача: 147 119 грн. основної заборгованості, 17 308, 56 грн. пені, 1 045, 86 грн. 3% річних, 3 106, 12 грн. інфляційних витрат.
Згідно ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача та відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.
Керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд вирішив:
1. Позов задовольнити частково.
3. В решті позову відмовити.
Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Повне рішення складено 04 грудня 2015 р.
Суддя Ю.І. Мостепаненко