РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2015Справа №910/26766/15

За позовомПублічного акціонерного товариства «Азбодеревскло»
До Товариства з обмеженою відповідальністю "МОБІТРЕЙД-СО"
Простягнення 134 651,70 грн.
Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача - Могильников А.В., представник за довіреністю;

Від відповідача - Михайленко О.М., директор; Пільтяй С.П., засновник.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Відповідача на свою користь заборгованість по договору №8 від 26.02.2014р. в сумі 134 651,70 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням Відповідачем своїх зобов'язань за договором №8 від 26.02.2014р. щодо оплати вартості поставленого товару.

26.11.2015р. Позивачем через відділ діловодства суду подано заяву про зменшення розміру позовних вимог у зв'язку з частковим погашенням суми основного боргу Відповідачем в розмірі 5 000,00 грн. Відповідно до вказаної заяви Позивач просить суд стягнути на його користь суму боргу в розмірі 129 651,70 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Вказана заява прийнята судом до розгляду, відповідно до приписів ч. 4 ст. 22 ГПК України, а отже відповідно до ст. 55 ГПК України має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір по суті.

Відповідач у поданому відзиві на позову заяву позов визнав повністю в сумі 129 651,70 грн.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

26.02.2014р. між Позивачем (надалі - Продавець) та Відповідачем (надалі - Покупець) був укладений договір №8 купівлі-продажу бетонних сумішей (надалі - Договір), згідно з п. 1.1. якого Продавець зобов'язався передати Покупцеві у власність, а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити бетонні суміші (надалі - Товар).

Кількість, асортимент, ціна та вартість Товару вказується в накладних (п.п. 2.1, 2.3, 4.1 Договору).

Відповідно до п. 5.7 Договору Товар вважається зданим Продавцем та прийнятим Покупцем: по кількості - відповідно кількості, що зазначена у накладних на Товар; по якості - відповідно якості, що зазначена у ДСТУ.

Відповідно до п.4.4 Договору Покупець сплачує вартість Товару на інші відповідно до даного договору платежі на підставі рахунків-фактур протягом трьох днів з моменту одержання рахунку-фактури.

Пунктом 5.2. Договору визначено, що поставка товару здійснюється після оплати вартості Товару на підставі письмових заявок Покупця узгоджених з Покупцем. У зв'язці зазначаються: умови поставки (EXW або FCA); бажана дата (графік, інтервал подачі транспортних засобів) поставки; асортимент, кількість Товару; адреса доставки Товару.

Відповідно до ст. 531 ЦК України боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 5 ст. 193 ГК України зобов'язана сторона має право виконати зобов'язання достроково, якщо інше не передбачено законом, іншим нормативно-правовим актом або договором, або не випливає із змісту зобов'язання.

Таким чином, положеннями ч. 5 ст. 193 ГК України, ст. 531 ЦК України передбачено можливість дострокового виконання зобов'язання.

Так, судом встановлено, що Позивачем на підставі Договору купівлі-продажу бетонних сумішей №8 від 26.02.2014р. здійснено продаж ТОВ «МОБІТРЕЙД-СО» бетонних сумішей ДСТУ Б В.2.7-43-96 «Бетони важкі. Технічні умови» на загальну суму 3 077 751,70 грн. Поставку Товару Відповідачу здійснено у період з 02.03.2014р. до 01.08.2014р. за накладними на фактичний відпуск виробів, які наявні в матеріалах справи.

При цьому, оплата поставленого товару Відповідачем була здійснена частково на суму 2 943 100,00 грн., про що свідчать банківські виписки за період з 07.03.2014р. до 20.07.2015р., які містяться в матеріалах справи. В подальшому після порушення провадження у справі Відповідачем було ще сплачено 5 000,00 грн., що підтверджується виписками банку за період з 02.10.2015р. до 16.11.2015р.

Таким чином заборгованість Відповідача перед Позивачем за поставлений товар станом на 26.11.2015р. становить 129 651,70 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що свої обов'язки за договором Позивач виконав належним чином, а саме своєчасно та в повному обсязі здійснив поставку товару, проте Відповідач, як Покупець, свої зобов'язання щодо оплати поставленого товару виконував неналежним чином, у зв'язку із чим допустив прострочення оплати вартості поставленого та прийнятого товару.

З матеріалів справи вбачається, що Позивач листом від 03.09.2015р. №122 пред'явив Відповідачу вимогу про оплату поставленого Товару на суму 134 651,70 грн. З цим листом позивач направив Відповідачу Акт звірки взаємних розрахунків станом на 03.09.2015р. у 2 примірниках. Відправлення претензії Відповідачу підтверджується описом вкладення від 05.09.2015 p., фіскальним чеком відділення поштового зв'язку від 05.09.2015 р. № 1216. Згідно з рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення від 08.09.2015р. вказаний лист отриманий Відповідачем 08.09.2015р.

Проте, Відповідач відповіді на лист не надав, оплату товару не здійснив, підписаний примірник акту звірки не направив.

Факт приймання Відповідачем товару підтверджується накладними на фактичний відпуск виробів. Вказані накладні підписані як Позивачем так і Відповідачем та скріплені печатками підприємств. Будь-яких зауважень щодо кількості та якості поставленого товару від Відповідача не надходило.

Позивачем підтверджено факт поставлення вказаного Товару.

Стаття 173 ГК України встановлює, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 175 ГК України майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 ЦК України.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 статті 692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Внаслідок порушення Відповідачем зобов'язання з оплати поставленого товару за договором станом на 26.11.2015р. Відповідач має заборгованість перед Позивачем в розмірі 129 651,70 грн.

Відповідачем визнано борг в сумі 129 651,70 грн.

Отже, факт наявності боргу у Відповідача перед Позивачем в сумі 129 651,70 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і Відповідачем визнаний. Строк оплати в силу приписів ст. 692 ЦК України є таким, що настав. За таких обставин, позов в частині стягнення основної суми боргу підлягає задоволенню у розмірі 129 651,70 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на Відповідача в повному обсязі, оскільки дії щодо часткового погашення суми боргу в розмірі 5 000 грн. вчинені Відповідачем вже після порушення провадження у справі, а відтак спір виник внаслідок неправомірних дій Відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "МОБІТРЕЙД-СО" (04209, м. Київ, вул. Озерна, буд. 3, ідентифікаційний код 39058723) на користь Публічного акціонерного товариства «Азбодеревскло» (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 102, ідентифікаційний код 00293002) заборгованість у розмірі 129 621 (сто двадцять дев'ять тисяч шістсот двадцять одну) грн. 70 коп., 2 019 (дві тисячі дев'ятнадцять) грн. 77 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 08.12.2015р.

Суддя І.І. Борисенко