номер провадження справи 14/162/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2015 Справа № 908/5519/15

Суддя господарського суду Запорізької області Сушко Л.М., розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Дочірнього підприємства «Запорізький навчально-курсовий комбінат» Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» (адреса 69035 м. Запоріжжя, вул. Сєдова, б. 9)

до відповідача ОСОБА_1 підприємства «ПОСТАЧ М» (адреса 69063 м. Запоріжжя, вул. Дзержинського, б. 3)

про стягнення заборгованості

за участю уповноважених представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2, довіреність №498 від 19.11.2015р.

ОСОБА_3, довіреність №496 від 19.11.2015р.

від відповідача: не зявився

Суть спору:

30 жовтня 2015 року Позивач - Дочірнє підприємство «Запорізький навчально-курсовий комбінат» Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» (далі за текстом ДП «ЗНКК») звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Відповідача ОСОБА_1 підприємства «ПОСТАЧ М» (далі за текстом ПП «ПОСТАЧ М») про стягнення заборгованості.

Системою документообігу господарського суду здійснено автоматичний розподіл справи для розгляду між суддями та справу призначено до розгляду головуючому судді Сушко Л.М.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 03.11.2015р. порушено провадження у справі №908/5519/15, судове засідання призначено на 19.11.2015р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.11.2015р. розгляд справи відкладено до 03.12.2015р.

03.12.2015р. від ДП «ЗНКК» надійшла заява про уточнення позовних вимог, яка не суперечить ст. 22 ГПК України, судом приймається, розглядаються позовні вимоги ДП «ЗНКК» в редакції заяви про уточнення позовних вимог.

В судовому засіданні 03.12.2015р. справу розглянуто, на підставі ст.ст. 82-85 ГПК України, за згодою представників Позивача оголошено вступну та резолютивну частини рішення, повідомлено про час складання повного рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив, що на виконання умов укладеного між Сторонами Договору суборенди №38 від 01.01.2015р., Позивачем передано Відповідачеві в строкове платне користування нежитлове приміщення загальною площею 22,5 кв.м. Відповідач в порушення умов Договору орендну плату не сплатив, у звязку з чим виникла заборгованість у сумі 8 418,22 грн. Відповідачем порушено строк внесення оплати, отже крім основної заборгованості, відповідно до діючого законодавства України та умов Договору у Позивача виникає право на стягнення з Відповідача пені.

Посилаючись на зазначені обставини, з урахуванням уточнених позовних вимог, Позивач просить стягнути з ПП «ПОСТАЧ М» на користь ДП «ЗНКК» 8512,62 грн. основного боргу, 94,40 грн. пені, 1218,00 грн. судового збору.

Відповідач заявлені позовні вимоги не спростував, відзив на позов суду не надав, представник Відповідача в судові засідання за викликом суду не зявився, правом надати відзив на позов не скористався.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством звязку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Ухвали господарського суду Запорізької області від 03.11.2015р. про порушення провадження у справі та від 19.11.2015р. про відкладення розгляду справи були направлені за адресою місцезнаходження ПП «ПОСТАЧ М», вказаною у позовній заяві та зазначеній у ОСОБА_3 з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців: 69063 м. Запоріжжя, вул. Дзержинського, б. 3.

Таким чином, Відповідач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду господарським судом та про час і місце проведення судових засідань.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобовязані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав ї охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх обставин справи. Крім того, відповідно до статті 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя зобовязує сторони виконати певні дії, витребовує від них документи, відомості, висновки, необхідні для вирішення спору та вчиняє інші дії спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи. Відповідачем вимоги ухвали суду не виконано, не надано письмового відзиву та письмових заперечень по суті заявлених вимог, а також не надано доказів які б підтверджували поважність та винятковість причин пропуску судових засідань.

Чисельними рішеннями Європейського суду з прав людини у справах проти України визнано порушення пункту 1 статті 6 «Право на справедливий розсуд» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що, зокрема, полягало у тому, що національними судами не забезпечено розгляд справи заявника в «розумний строк» через затримки у провадженні, в основному з вини судів першої інстанції.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

За клопотанням представників Позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксування судового процесу.

Судом у відповідності з вимогами статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників Позивача, суд встановив наступне.

01.01.2015р. між ДП «ЗНКК» - Орендар та ПП «ПОСТАЧ М» - ОСОБА_4 укладено Договір суборенди №38 нерухомого майна ДП «Запорізький навчально-курсовий комбінат» Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» (далі за текстом Договір).

За умовами п. 1.1. Договору, в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Орендар передає Суборендареві в строкове платне користування приміщення площею та за цільовим призначенням згідно з актом приймання-передачі, що є Додатком №1 до цього Договору, розміщене на другому поверсі, розташованому за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, б. 39-А (наданої іменується Майно) та зобовязується сплачувати Орендареві плату за суборенду майна.

Згідно п. 1.2. Договору, Орендар діє у відповідності до Договору оренди №ЗП/15-008 від 01.01.2015р., укладеного між Орендарем і Державним публічним акціонерним товариством «Будівельна компанія «Укрбуд», пунктом 6.3. якого Орендареві надано право передавати орендоване Майно в суборенду.

Відповідно до п. 3.1. Договору, суборендні платежі за місяць суборенди Майна є договірними і визначаються згідно узгодженого Сторонами розрахунку розміру щомісячного платежу за суборенду Майна (додаток 2). Розмір суборенд них платежів збільшується у разі збільшення цін та тарифів на електричну та теплову енергію, воду та водовідведення, технічне обслуговування ліфтів, пожежної сигналізації, податку на землю, послуг по вивозу сміття та інших видів робіт по експлуатації та обслуговуванню будинку. Зміна розміру суборенд них платежів оформлюється новим, узгодженим Сторонами розрахунком розміру щомісячного платежу, який є невідємною частиною цього Договору.

ОСОБА_4 платежі щомісячно коригуються на індекс інфляції (п. 3.2. Договору).

Пунктом 3.3. Договору Сторони узгодили, що ОСОБА_4 протягом пяти календарних днів після отримання цього Договору сплачує суборенд ний платіж згідно наданого Орендарем рахунку-фактури, який включає плату за відповідну кількість днів першого місяця суборенди із розрахунку розміру щомісячного платежу за суборенду Майна та плату на місяць вперед, яка зараховується у випадку виконання зобовязань по оплаті за поточні місяці, як плата за останній місяць суборенди приміщень по цьому Договору.

У подальшому ОСОБА_4 зобовязаний сплачувати суборендні платежі за поточний місяць не пізніше 15-го числа поточного місяця відповідно до узгодженого розміру щомісячного платежу та рахунку-фактури, який суборендар не пізніше 10-го числа поточного місяця повинен отримати у Орендаря. Несвоєчасне отримання ОСОБА_4 рахунку-фактури у Орендаря не звільняє ОСОБА_4 від зобовязання своєчасно сплачувати суборендні платежі (п. 3.4. Договору).

Згідно п.п. 3.6., 3.7. Договору, фактом, що документально для бухгалтерського та податкового обліку підтверджує суборенду майна є ОСОБА_4 надання послуг, що щомісячно підписується уповноваженими представниками Сторін. Відсутність підписаного уповноваженим представником ОСОБА_4 надання послуг не позбавляє Орендаря права стягувати з ОСОБА_4 суборендні платежі в повному обсязі.

Відповідно до п. 10.1 Договору, цей Договір діє з 01.01.2015р. до 31.12.2015р., включно.

Надалі, згідно Договору Орендар передав, а ОСОБА_4 прийняв в строкове платне користування нерухоме майно ДП «Запорізький навчально-курсовий комбінат» Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» за адресою: м. Запоріжжя, вул. 40 років Радянської України, б. 39-А, що підтверджується відповідним ОСОБА_4 прийому-передачі в суборенду нерухомого майна від 01.01.2015р.

Позивач свої зобовязання за Договором виконав в повному обсязі, що підтверджується підписаними уповноваженими представниками Сторін та скріпленими печатками підприємств наступними Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг):

- № від 31.01.2015р. на суму 1 323,88 грн.;

- № від 28.02.2015р. на суму 1 234,93 грн.;

- № від 10.03.2015р. на суму 1 300,39 грн.;

- № від 30.04.2015р. на суму 1 440,83 грн.;

- № від 31.05.2015р. на суму 1 642,54 грн.;

- № від 30.06.2015р. на суму 1 678,68 грн.;

- № від 09.07.2015р. на суму 835,31 грн.;

- № від 31.08.2015р. на суму 687,92 грн.;

- № від 30.09.2015р. на суму 735,39 грн.

Для оплати наданих послуг Позивачем виставлено Відповідачеві наступні рахунки-фактури:

- № від 01.01.2015р. на суму 1 323,88 грн.;

- № від 01.02.2015р. на суму 1 234,93 грн.;

- № від 01.03.2015р. на суму 1 300,39 грн.;

- № від 01.04.2015р. на суму 1 440,83 грн.;

- № від 01.05.2015р. на суму 1 642,54 грн.;

- № від 01.06.2015р. на суму 1 678,68 грн.;

- № від 01.07.2015р. на суму 835,31 грн.;

- № від 03.08.2015р. на суму 687,92 грн.;

- № від 01.09.2015р. на суму 735,39 грн., а всього на загальну суму 10 879,87 грн.

Проте, в порушення умов Договору Відповідач суборендну плату сплатив частково на суму 2 334,93 грн.

При цьому, судом прийнято до уваги, що в уточненнях до позову Позивач зазначає, що при розрахунку основного боргу була перерахована сума боргу без урахування індексації за грудень 2014 року, у рахунку №6 від 01.01.2015р.

Таким чином, на час судового розгляду справи заборгованість ПП «ПОСТАЧ М» перед ДП «ЗНКК» зі сплати суборендної плати за Договором становить 8 418,22 грн.

Згідно ч. 6 ст. 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобовязаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 5 ст. 762 Цивільного кодексу України визначено, що плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно із ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно з частиною першої статті 96 ЦК України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу і статтею 193 ГК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобовязання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обовязку не встановлений або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших субєктів, зобовязані поновити їх, не чекаючи предявлення їм претензії чи звернення до суду.

За викладених обставин позовні вимоги ДП «ЗНКК» про стягнення з ПП «ПОСТАЧ М» на свою користь основної заборгованості в розмірі 8 418,22 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, Позивач, посилаючись на прострочення виконання Відповідачем зобовязання за Договором, просить стягнути з останнього 94,40 грн. пені.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, стягнення неустойки.

Згідно із ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною 1 статті 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобовязань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором, ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України.

Відповідно до вимог Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період, за який сплачується пеня.

За умовами п. 9.2. Договору, за несвоєчасне внесення Суборенд них платежів (після 20 числа поточного місяця) ОСОБА_4 сплачує на користь Орендаря пеню у розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожен день прострочення до 28 числа поточного місяця включно, а у разі несплати суборенд них платежів до 28 часли поточного місяця, ОСОБА_4, крім зазначеної пені, сплачує на користь Орендаря штраф в розмірі 25% від суми простроченого платежу.

Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» правильність нарахування пені судом встановлено, що розрахунок виконано вірно, відтак стягненню з Відповідача на користь Позивача підлягає 94,40 грн. пені.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги чи заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відтак Позивачем надано всі належні та допустимі докази на підтвердження своїх вимог.

При цьому, Відповідач правом у часті в судовому засіданні та правом надання відзиву на позов не скористався.

Таким чином, позовні вимоги ДП «ЗНКК» про стягнення з ПП «ПОСТАЧ М» на свою користь 8 418,22 грн. основного боргу та 94,40 грн. пені підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на Відповідача пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Запорізької області, -

ВИРІШИВ:

Позов Дочірнього підприємства «Запорізький навчально-курсовий комбінат» Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» до ОСОБА_1 підприємства «ПОСТАЧ М» про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 підприємства «ПОСТАЧ М» (69063 м. Запоріжжя, вул. Дзержинського, б. 3, ) на користь Дочірнього підприємства «Запорізький навчально-курсовий комбінат» Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» (69035 м. Запоріжжя, вул. Сєдова, б. 9, ) 8 418 (вісім тисяч чотириста вісімнадцять) грн. 22 коп. основного боргу, 94 (девяносто чотири) грн. 40 коп. пені, 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Л.М. Сушко

Рішення оформлено та підписано відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України 07.12.2015р.