ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2015 р.Справа № 916/3005/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого Діброви Г.І.

Суддів Принцевської Н.М., Ліпчанської Н.В.

при секретарі судового засідання Саломатовій К.А.

за участю представників учасників процесу:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю від 18.092014 року № 3060;

від відповідача ОСОБА_2 за довіреністю від 30.11.2015 року;

розглянувши апеляційну скаргу Приватного підприємства Пі. ОСОБА_3 Інк, м. Одеса

на рішення господарського суду Одеської області від 13.08.2015 року

по справі № 916/3005/15

за позовом Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Іллічівського морського порту), м.Іллічівськ Одеської області

до Приватного підприємства Пі. ОСОБА_3 Інк, м. Одеса

про стягнення 29 158 грн. 37 коп.

В С Т А Н О В И В:

У липні 2015 року Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України, м. Іллічівськ Одеської області звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Приватного підприємства Пі. ОСОБА_3 Інк, м. Одеса, в якій просило суд стягнути з Приватного підприємства Пі. ОСОБА_3 Інк, м. Одеса на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України, м. Іллічівськ Одеської області 29 158 грн. 37 коп. пені та відшкодувати витрати по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду Одеської області від 13.08.2015 року у справі №916/3005/15 (суддя Оборотова О.Ю.) позов задоволено повністю, стягнуто з Приватного підприємства Пі. ОСОБА_3 Інк, м.Одеса на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України, м. Іллічівськ Одеської області заборгованість у сумі 29 158 грн. 37 коп. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1827 грн. 00 коп.

Приватне підприємство Пі. ОСОБА_3 Інк, м. Одеса з рішенням суду не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення частково та задовольнити позовні вимоги Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України, м. Іллічівськ Одеської області частково на суму 1365 грн. 09 коп.

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права та неповним зясуванням обставин справи. Зокрема, скаржник погоджується з висновком суду щодо недоведеності обставин непереборної сили, водночас не погоджується з висновком суду щодо розміру пені, що підлягає сплаті по даній справі.

Через канцелярію суду 01.12.2015 року позивачем було подано відзив на апеляційну скаргу, який судовою колегією долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи та заперечення.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для зясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в справі № 916/3005/15 та наданих представниками сторін пояснень.

Апеляційний господарський суд, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи, при цьому суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду частково не відповідає нормам права в частині розміру пені, що підлягає стягненню з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між Державним підприємством «Адміністрація морських портів України» (Замовник) та Приватним підприємством Пі. ОСОБА_3 Інк (Виконавець) було укладено Договір про надання послуг від 01.12.2014 року №125-В-АМПУ-14, відповідно до умов якого Виконавець зобовязується надати послуги з ремонтування та технічного обслуговування суден і човнів за кодом ДК 016 2010 33.15.1 (послуги з ремонту т/х «ЗЛВ-359») з використанням матеріалів, запасних частин, комплектуючих, обладнання, агрегатів, вузлів, лакофарб них, замінюваних та витратних матеріалів, мастил, олив та інших технічних рідин, тощо Виконавця відповідно до Попередньої ремонтної відомості т/х «ЗЛВ-359» (Додаток № 1 до цього Договору), що є його невідємною частиною, а Замовник прийняти та оплатити такі послуги в порядку, строки та на умовах, визначених цим Договором.

Згідно з пунктом 3.1 Договору ціна договору складає 1 846 123 грн. 97 коп. з ПДВ. Пунктом 3.2 Договору визначено, що ціна цього Договору включає:

- вартість надання послуг, відповідно до умов цього Договору;

- витрати, повязані з буксируванням та агентуванням судна;

-витрати на сплату портових зборів, на лоцманське проведення судна та послуги служби регулювання руху суден, а також інших портових послуг;

- вартість матеріальних ресурсів, необхідних для надання послуг;

-вартість розробки та погодження технічної документації, необхідної для надання послуг;

-витрати, повязані з перебуванням судна біля причалу Виконавця та/або докування;

-витрати на швартові та ходові випробування судна, відповідно до програми випробувань;

-витрати, повязані з наглядом Регістру за ремонтом судна;

-сплату податків і зборів (обовязкових платежів), митних платежів та усіх інших витрат.

Пунктом 5.1 Договору визначено, що строк надання послуг становить 40 календарних днів з дати підписання акту приймання судна в ремонт.

Виконавець після завершення надання певного обсягу послуг надає Замовнику акт приймання передачі наданих послуг, який Замовник повинен підписати або надати письмову мотивовану відмову протягом 10 робочих днів з дня отримання акту приймання-передачі наданих послуг. Після завершення надання послуг Виконавець повинен скласти Програму швартових та ходових випробувань судна та узгодити її з Регістром. Після узгодження Програми швартових та ходових випробувань Виконавець зобовязаний провести швартові та ходові випробування судна та скласти протоколи швартових та ходових випробувань. Після завершення надання послуг, проведення швартових та ходових випробувань із складання відповідних протоколів, приймання судна і видачею відповідних документів Регістром та підписання Виконавчої ремонтної відомості, сторони підписують Акт приймання судна з ремонту (пункти 5.4 5.7 Договору).

Відповідно до пункту 6.3.2 Договору Виконавець зобовязаний забезпечити надання послуг у строки, встановлені цим Договором.

Розділом 7 встановлено відповідальність сторін за договором. Так, пунктом 7.1 Договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобовязань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену законодавством України та цим Договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до приписів статті 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Відповідно до Акту приймання-передачі судна в ремонт, датою прийняття Виконавцем збірника лляльних вод т/х «ЗЛВ-359» у ремонт та початку ремонтних робіт є 29.01.2015 року.

Кінцевим терміном надання послуг за Договором є 09.03.2015 року (включно). На цю дату відповідачем надано послуги на загальну суму 1 544 070 грн. 60 коп., що підтверджується Актами виконаних робіт від 09.03.2015 року №04/04/01, №04/04/02, №04/04/04, №04/04/05, №04/04/06, №04/04/08, №04/04/09, №04/04/10, №04/04/11, №04/04/12, №04/04/13, №04/04/15. Дані акти підписані сторонами без зауважень та застережень.

В Акті виконаних робіт від 26.03.2015 року №04/04/14 вказано, що відповідно до Договору від 01.12.2015 року №125-В-АМПУ-14 роботи виконані у повному обсязі. Акт підписано з зауваженням сторін, а саме зазначено, що роботи виконано у контрактні строки, крім пунктів 4.10 4.15, 6.1. Виконання пунктів 4.10 4.15, 6.1. 26.03.2015 року.

Відповідно до Акту приймання судна з ремонту від 27.03.2015 року датою прийняття Замовником збірника лляльних вод т/х «ЗЛВ-359» з ремонту є 27.03.2015 року.Тобто, кількість днів прострочення надання послуг за Договором склала 18 днів, у звязку з чим Державне підприємство Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України, м. Іллічівськ Одеської області звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення пені за несвоєчасність надання послуг.

Посилання позивача у відзиві на апеляційну скаргу на те, що в якості належного доказу може бути прийнято лише Акт приймання судна з ремонту від 27.03.2015 року, а інші акти не можуть бути належними доказами по справі, у звязку з відсутністю в них грошового еквіваленту наданих послуг розглянуті судовою колегією і відхилені з огляду на те, що умовами договору не передбачено форми актів або вимог до них. Як вбачається з матеріалів справи, сторони обумовили в договорі надання певного обсягу послуг, а не відображення цього обсягу в грошовому еквіваленті в акті і відповідальність, у вигляді сплати пені, передбачена у випадку ненадання або несвоєчасного надання послуг відповідачем. Договір укладено сторонами в добровільному порядку, без заперечень та зауважень. Будь-яких додаткових угод в частині обумовлення форми актів сторони не складали.

Крім того, відповідач в апеляційній скарзі здійснив розрахунок фактично наданих послуг та послуг, які виконано з порушенням зобовязань, в свою чергу, позивачем не надано контрозрахунку, в якому зазначалося б, що таке вираження обсягу наданих послуг суперечить нормам договірних правовідносин між сторонами.

У розумінні статті 230 Господарського кодексу України пеня є господарською санкцією у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання.

Пунктом 7.3 Договору передбачено, що у разі ненадання або несвоєчасного надання послуг, Виконавець сплачує Замовнику пеню в розмірі 0, 1 відсотка від вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання, за кожний календарний день прострочення, а за прострочення понад 30 календарних днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

З аналізу пунктів 3.2 та 7.3 Договору, який укладено сторонами в добровільному порядку, без заперечень та зауважень, вбачається, що позивачем та господарським судом Одеської області помилково розраховано суму пені із загальної ціни Договору, оскільки, по-перше, вартість надання послуг є лише однією зі складових ціни Договору, а, по-друге, пеня повинна нараховуватись саме від вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання зобовязання.

Виходячи з вищевикладеного, судом апеляційної інстанції зроблено перерахунок штрафних санкцій, відповідно до якого сума пені за прострочення надання послуг складає 4 914 грн. 37 коп. При цьому, Приватним підприємством Пі. ОСОБА_3 Інк, м. Одеса, під час досудового врегулювання спору, за несвоєчасність надання послуг було сплачено Замовнику грошові кошти в сумі 3 549 грн. 27 коп., що підтверджується копією платіжного доручення від 03.06.2015 року №106. Таким чином, сума пені, яка підлягає до стягнення в даній справі становить 1365 грн. 10 коп.

Крім того, місцевим господарським судом у резолютивній частині помилково вказано про стягнення з відповідача заборгованості, в той час як позовні вимоги заявлено щодо стягнення пені та в мотивувальній частині рішення суд розглядав позовні вимоги щодо стягнення саме пені.

Водночас, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції щодо недоведеності наявності форс - мажорних обставин, з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 9.1 Договору сторони звільняються від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобовязань за цим Договором у разі виникнення обставин непереборної сили (форс-мажору), які не існували під час укладання Договору та виникли поза волею сторін (аварія, катастрофа, стихійне лихо, епідемія, епізоотія, війна тощо).

При цьому, пунктом 9.3 сторони установили, що доказом виникнення обставин непереборної сили (форс-мажору) та строку їх дії є відповідні документи, які видаються Торгово-промисловою палатою України або іншим компетентним органом.

Довідка Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів Державної служби з надзвичайних ситуацій від 26.02.2015 року № 137, надана відповідачем на підтвердження форс-мажорних обставин не може бути належним доказом підтвердження таких обставин, з огляду на те, що відповідно до норм чинного законодавства Гідрометеорологічний центр Чорного та Азовського морів Державної служби з надзвичайних ситуацій не наділено повноваженнями по видачі документів, підтверджуючих форс-мажорні обставини. Тому дана довідка не може слугувати підставою для застосування розділу 9 Договору для звільнення відповідача від відповідальності.

В силу приписів статті 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» торгово-промислова палата України та уповноважені нею регіональні торгово-промислові палати засвідчують форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) та видають сертифікат про такі обставини протягом семи днів з дня звернення субєкта господарської діяльності за собівартістю.

Таким чином, належним доказом підтвердження форс-мажорних обставин є сертифікат про форс-мажорні обставини, виданий Торгово-промисловою палатою України. Проте, в матеріалах справи відсутній такий сертифікат, а також відсутні документи на підтвердження звернення відповідача до торгово-промислової палати за сертифікатом.

Отже, доводи відповідача про існування форс-мажорних обставин правомірно відхилені господарським судом Одеської області як безпідставні.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Одеського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Одеської області від 13.08.2015 року у справі № 916/3005/15 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, але частково не відповідає нормам матеріального права України, тому підлягає скасуванню в частині задоволення позовних вимог в повному обсязі, у звязку з невірним розміром стягнутої пені та помилковому зазначені в резолютивній частині рішення про стягнення заборгованості замість стягнення пені з прийняттям нового рішення про часткове задоволення позовних вимог, а апеляційна скарга підлягає задоволенню в повному обсязі.

За таких підстав, рішення суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення суми штрафних санкцій, в звязку з невірним розрахунком як позивача, так і господарського суду та до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає сума пені у розмірі 1365 грн. 10 коп. з відмовою в іншій частині позову з відшкодуванням судових витрат пропорційно задоволеним вимогам.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на позивача.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства Пі. ОСОБА_3 Інк, м. Одеса на рішення господарського суду Одеської області від 13.08.2015 року у справі № 916/3005/15 задовольнити.

Рішення господарського суду Одеської області від 13.08.2015 року у справі № 916/3005/15 скасувати частково.

Позовні вимоги Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Іллічівського морського порту), м.Іллічівськ Одеської області до Приватного підприємства Пі. ОСОБА_3 Інк, м. Одеса про стягнення 29158 грн. 37 коп. задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства Пі. ОСОБА_3 Інк, м. Одеса 65082, м. Одесса, Воєнний узвізАДРЕСА_1, на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Іллічівського морського порту), м.Іллічівськ Одеської області (68001, Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Праці, 6, пеню в сумі 1365 грн. 10 коп., судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1827 грн. 00 коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Іллічівського морського порту), м.Іллічівськ Одеської області до Приватного підприємства Пі. ОСОБА_3 Інк, м. Одеса про стягнення пені у сумі 27793 грн. 27 коп.

В іншій частині рішення господарського суду Одеської області від 13.08.2015 року у справі № 916/3005/15 залишити без змін.

Стягнути з Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі Іллічівської філії Державного підприємства Адміністрація морських портів України (Адміністрація Іллічівського морського порту), м.Іллічівськ Одеської області (68001, Одеська обл., м. Іллічівськ, вул. Праці, 6, на користь Приватного підприємства Пі. ОСОБА_3 Інк, м. Одеса 65082, м. Одесса, Воєнний узвізАДРЕСА_1, судовий збір за апеляційний перегляд рішення у розмірі 1339 грн. 80 коп.

Доручити господарському суду Одеської області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в триденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Одеський апеляційний господарський суд у двадцятиденний строк.

Головуючий Г.І. Діброва

Судді Н.М. Принцевська

ОСОБА_4