КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2015 р. Справа№ 911/2328/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гаврилюка О.М.

суддів: Коротун О.М.

Зубець Л.П.

за участю секретаря судового засідання Гройсберг К.М.

за участю представників

від позивача: не з'явилися

від відповідача 1: не з'явилися

від відповідача 2: не з'явилися

від третьої особи 1: не з'явилися

від третьої особи 2: Лисий В.І. - дов. від 27.08.2015 року б/н

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на рішення господарського суду Київської області від 28.07.2015 року

у справі № 911/2328/15 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства „Племінний завод „Бортничі" (с. Щасливе Бориспільського району Київської області)

до 1. Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (м. Бориспіль Київської області)

2. Комунального підприємства Бориспільської районної ради Бориспільське районне „Бюро технічної інвентаризації" (с. Іванків Бориспільського району Київської області)

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору,

1. Публічне акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль" (м. Київ)

2. Фонд державного майна України (м. Київ)

про визнання права власності, скасування державної реєстрації права власності та витребування майна з незаконного володіння

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Київської області звернулося Публічне акціонерне товариство „Племінний завод „Бортничі" з позовом та уточненнями до нього до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 та Комунального підприємства Бориспільської районної ради Бориспільське районне „Бюро технічної інвентаризації" про визнання за позивачем права власності на: будинок-контору, розташований за адресою: АДРЕСА_1, який має наступний реєстраційний номер у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 16859503; столярно-зварювальний цех, розташований за адресою: АДРЕСА_1, та який має наступний реєстраційний номер у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 16859730 та про витребування із незаконного володіння відповідача 1 на користь позивача вищезазначеного нерухомого майна.

Ухвалою від 16.06.2014 року господарський суд Київської області допустив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Публічне акціонерне товариство „Райффайзен Банк Аваль".

Ухвалою від 10.03.2015 року господарський суд Київської області залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Фонд державного майна України.

Справа розглядалася судами неодноразово. Останнім рішенням від 28.07.2015 року господарський суд Київської області позов задовольнив частково. Визнав право власності за ПАТ „Племінний завод „Бортничі" на будинок-контору, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та має наступний реєстраційний номер у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 16859503. Визнав право власності за ПАТ „Племінний завод „Бортничі" на столярно-зварювальний цех, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та має наступний реєстраційний номер у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 16859730. Витребував із незаконного володіння ФОП ОСОБА_3 на користь ПАТ „Племінний завод „Бортничі" нерухоме майно: будинок-контору, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та має наступний реєстраційний номер у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 16859503. Витребував із незаконного володіння ФОП ОСОБА_3 на користь ПАТ „Племінний завод „Бортничі" нерухоме майно: столярно-зварювальний цех, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та має наступний реєстраційний номер у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 16859730. Стягнув з ФОП ОСОБА_3 на користь ПАТ „Племінний завод „Бортничі" 4 263 грн. витрат по сплаті судового збору. В задоволенні вимог до КП Бориспільської районної ради Бориспільське районне „Бюро технічної інвентаризації" відмовив повністю.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням місцевого господарського суду ФОП ОСОБА_3 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить поновити строк для подання апеляційної скарги, скасувати рішення господарського суду Київської області від 28.07.2015 року по справі № 911/2328/14 та прийняти постанову, якою відмовити у задоволенні позову повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.10.2015 року ФОП ОСОБА_3 було відновлено строк на апеляційне оскарження, його апеляційна скарга була прийнята до провадження та призначено розгляд справи № 911/2328/14 у судовому засіданні за участю представників сторін та третіх осіб.

В судовому засіданні 12.11.2015 року суддя Сулім В.В. заявив самовідвід, який був задоволений ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.11.2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 12.11.2015 року склад судової колегії був сформований у складі суддів: Гаврилюка О.М., Коротун О.М., Зубець Л.П., яка розпочала розгляд справи спочатку.

В судове засідання 03.12.2015 року повноважні представники сторін та третьої особи 1 не з'явилися. Представник відповідача 1 надіслав клопотання про відкладення розгляду апеляційної скарги в зв'язку з його участю в іншому судовому засіданні в цивільній справі в цей день, яке після обговорення судова колегія відхилила, оскільки протягом строку, який минув з дня прийняття апеляційної скарги до провадження у представника відповідача було достатньо часу подати докази, про які він зазначає в клопотанні, та додаткові письмові пояснення по суті поданої апеляційної скарги, а також явка представників не визнавалася обов'язковою. Представники позивача, відповідача 2 та третьої особи про причини неявки суд не повідомили. Після обговорення судова колегія дійшла висновку, що неявка повноважних представників сторін та третьої особи 1 не перешкоджає розгляду апеляційної скарги по суті. В судовому засіданні 03.12.2015 року представник третьої особи 2 проти вимог апеляційної скарги заперечував, проте правом, наданим ст. 96 ГПК України, не скористався та відзиву на апеляційну скаргу не подав.

Дослідивши докази, що є у справі, заслухавши пояснення представника третьої особи 2, перевіривши застосування норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги судова колегія апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду має бути залишено без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач зазначає, що він є власником спірного майна, яке він набув у власність в результаті приватизації Державного племінного заводу „Бортничі", шляхом його реорганізації у відкрите акціонерне товариство.

Відповідно до ст. 1 Закону України „Про приватизацію майна державних підприємств" (в редакції чинній на момент проведення приватизації Державного племінного заводу „Бортничі") приватизація майна державних підприємств України - це відчуження майна, що перебуває у загальнодержавній, республіканській (Республіки Крим) і комунальній власності, на користь фізичних та недержавних юридичних осіб.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України „Про затвердження Порядку перетворення в процесі приватизації державних підприємств у відкриті акціонерні товариства" від 07.12.1992 року № 686 (чинній на момент проведення приватизації Державного племінного заводу „Бортничі") рішення про перетворення державного підприємства у відкрите акціонерне товариство приймається державним органом приватизації на підставі плану приватизації цього підприємства в 10-денний строк з дня його затвердження. План приватизації розробляється і затверджується відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 5 зазначеної постанови встановлено, що з моменту державної реєстрації відкритого акціонерного товариства активи і пасиви державного підприємства приймаються товариством. Товариство є правонаступником прав і обов'язків державного підприємства, що приватизується.

Наказом Фонду державного майна України від 13.02.1996 року № 23-ПТ було затверджено план приватизації Державного племінного заводу „Бортничі" та доручено директору департаменту реформування власності перетворити Державний племінний завод „Бортничі" у відкрите акціонерне товариство.

Пунктом 7.1 плану приватизації, затвердженого першим заступником Голови Фонду державного майна України від 05.02.1996 року визначено як спосіб приватизації держплемзаводу „Бортничі" перетворення його як цілісного майнового комплексу у відкрите акціонерне товариство.

В переліку майна, переданого до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства „Племінний завод „Бортничі" від 24.07.2006 року, який підписаний заступником голови Фонду державного майна України, зазначено і спірне майно

21.05.1998 року Щасливська сільська рада Бориспільського району Київської області видала позивачу свідоцтво № 12 про право власності на цілісний майновий комплекс в с. Щасливому, який складається з промислових споруд та об'єктів.

Звертаючись з даним позовом позивач зазначав, що відповідачі не визнають та оспорюють право власності позивача на спірне майно, що і стало підставою для звернення з даним позовом.

Так ФОП ОСОБА_3 стверджує, що він є власником спірного майна, яке було набуте ним у власність на підставі договорів купівлі-продажу від 01.07.2005 року та від 05.01.2004 року, укладених між ним та СПД ОСОБА_5, та спірне майно зареєстровано за ним у встановленому законом порядку, що підтверджується витягами про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 23.11.2006 року № 12624725 та № 12624530.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що зазначені відповідача 1 договори купівлі-продажу від 05.01.2004 року та від 01.07.2005 року, які мали б підтвердити його право власності на спірне майно, є неукладеними в силу вимог ст. 640 та ст. 657 ЦК України, оскільки не пройшли обов'язкового нотаріального посвідчення та державної реєстрації.

Посилання ФОП ОСОБА_3 на те, що вказані договори були рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2006 у справі № 2-2204/2006р за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнані дійсними є безпідставними, оскільки ухвалою Апеляційного суду Київської області від 09.10.2008 року зазначене рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2006 скасовано і справу направлено на новий розгляд до того ж суду. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19.10.2011 року прийнято відмову та закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про визнання договорів купівлі-продажу від 05.01.2004 року та від 01.07.2005 року, укладених між ОСОБА_3 та ОСОБА_5, дійсними.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що продавець -ОСОБА_5 за вказаними вище договорами купівлі-продажу був власником спірного майна та мав право відчужувати першому відповідачу спірне майно. Також і відсутні посилання в договорах на правовстановлюючі документи продавця на спірне майно, на підставі яких останній міг розпоряджатись спірним майном, зокрема, відчужувати його інший особі.

Також, місцевим господарським судом слушно враховано те, що перший відповідач у справі - ФОП ОСОБА_3 звертався до суду з позовною заявою до ПАТ „Племінний завод „Бортничі" - позивача у даній справі, про визнання права власності на спірне майно, а саме: будинок-контору, розташований за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 16859503 та столярно-зварювальний цех, розташований за адресою: АДРЕСА_1, зареєстрований в Реєстрі прав власності на нерухоме майно за № 16859730.

Рішенням господарського суду Київської області від 27.12.2011 року у справі № 12/204-11 за позовом ФОП ОСОБА_3 до ВАТ „Племінний завод „Бортничі", за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - Публічного акціонерного товариства „Райффайзен Банк Аваль" про визнання права власності на вищезазначене майно, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 22.03.2012 року та постановою Вищого господарського суду України від 17.10.2012 року, у задоволенні позову відмовлено.

Підставою для відмови в задоволені позову ФОП ОСОБА_3 до ВАТ „Племінний завод „Бортничі" про визнання права власності на спірне майно, є, зокрема, те, що спірне майно входить до складу цілісного майнового комплексу ВАТ „Племінний завод „Бортничі", який переданий останньому за наказом Фонду державного майна України „Про затвердження плану приватизації і перетворення державного племінного заводу „Бортничі" у відкрите акціонерне товариство" від 13.02.1996 року № 23-ПТ та на виконання плану приватизації майна державного племінного закону „Бортничі", затвердженого заступником Голови Фонду державного майна України 05.02.1996 року.

Крім того, в вищезазначених рішеннях судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій по справі № 12/204-11 було встановлено, що ФОП ОСОБА_3 - відповідач 1 у даній справі не є добросовісним набувачем спірного майна за договорами купівлі-продажу від 05.01.2004 року та від 01.07.2005 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

У відповідності до п. 2.6 Постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожен суб'єкт господарювання має право на захист своїх прав та законних інтересів шляхом визнання права.

Відповідно до норм чинного законодавства, а саме ст.ст. 316, 317, 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 321 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що оскільки всі докази свідчать, що позивач є власником спірного майна, яке входить до складу цілісного майнового комплексу ВАТ „Племінний завод „Бортничі", що оспорюється першим відповідачем, то вимога позивача про визнання за ним права власності на: будинок-контору, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та який має наступний реєстраційний номер у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 16859503; столярно-зварювальний цех, що розташований за адресою: АДРЕСА_1, та який має наступний реєстраційний номер у Реєстрі прав власності на нерухоме майно - 16859730 є доведеною, обґрунтованою, відповідачами не спростованою, а відтак підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Також місцевий господарський суд правомірно задовольнив позов в частині витребування із незаконного володіння відповідача 1 на користь позивача вищезазначеного нерухомого майна, оскільки відповідач 1 без відповідної правової підстави заволодів майном позивача.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позов до відповідача 2 - Комунального підприємства Бориспільської районної ради Бориспільське районне „Бюро технічної інвентаризації" задоволенню не підлягають, оскільки відповідач 2 не оспорює право власності позивача на спірне майно.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що доводи відповідача 1, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків господарського суду першої інстанції, а тому відсутні підстави для скасування рішення господарського суду.

Колегія суддів вважає, що господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, а тому, рішення підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Відповідно до ст. 49 ГПК України колегією суддів Київського апеляційного господарського суду судові витрати покладаються на відповідача 1.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 на рішення господарського суду Київської області від 28.07.2015 року по справі № 911/2328/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Київської області від 28.07.2015 року по справі № 911/2328/14 залишити без змін.

3. Справу № 911/2328/14 повернути до господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Головуючий суддя О.М. Гаврилюк

Судді О.М. Коротун

Л.П. Зубець