УХВАЛА

08.12.2015Справа № 910/26940/15

За позовом: Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті-Рент"

про витребування майна з чужого незаконного володіння

Суддя О.С. Комарова

Представники сторін:

від позивача Кіян А.В. (представник за довіреністю);

від відповідача Жовнеренко Г.К. (представник за довіреністю);

Макарчук С.О. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Спільне українсько-німецьке підприємство "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, 15 жовтня 2015 року звернувся до Господарського суду міста Києва з позовною заявою б/н від 12.10.2015 року до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті-Рент", про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою суду від 19.10.2015 року порушено провадження у справі № 910/26940/15, призначено розгляд справи на 17.11.2015 року.

В судовому засіданні 17.11.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав, дав пояснення по суті спору.

Представник відповідача у судове засідання 17.11.2015 року не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини неявки до суду не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою суду від 17.11.2015 року, у зв'язку із неявкою представника відповідача в судове засідання, розгляд справи відкладено на 01.12.2015 року.

Через відділ діловодства суду 30.11.2015 року від відповідача надійшов зустрічний позов, в порядку ст. 60 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково, а також має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати зустрічний позов.

Відповідно до ст. 60 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати до позивача зустрічний позов для спільного розгляду з первісним позовом. Зустрічний позов повинен бути взаємно пов'язаний з первісним. Подання зустрічного позову провадиться за загальними правилами подання позовів.

Відповідно до підпункту 3.15. пункту 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (надалі постанова пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011) право відповідача на подання зустрічного позову для спільного розгляду з первісним позовом також пов'язується з початком розгляду господарським судом справи по суті.

Як зазначено в абз. 3 п. 3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після завершення підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК) відкриття судового засідання, роз'яснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов'язків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог, тобто до з'ясування у передбаченому ГПК порядку обставин справи та здійснення їх правової оцінки, про що зазначається в протоколі судового засідання. При цьому неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 ГПК.

Як зазначалося вище, початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після відкриття судового засідання, роз'яснив сторонам та іншим учасникам судового процесу їх права і обов'язки та заслухав пояснення представників сторін щодо суті позову, тобто розпочав розгляд позовних вимог.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 17.11.2015 року, в судовому засіданні 17.11.2015 року був присутній представник позивача, господарським судом було роз'яснено представнику його права та обов'язки. У зазначеному протоколі зафіксовано те, що в судовому засіданні 17.11.2015 року суд перейшов до розгляду справи по суті, представник позивача позовні вимоги підтримав та дав пояснення по суті спору.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.11.2015 року відповідач звернувся до Господарського суду міста Києва із Зустрічною позовною заявою, в якій заявлені вимоги про стягнення коштів в розмірі 217 973,00 грн., у зв'язку із демонтажем майна первісного позивача в приміщенні, що ним орендувалося та на підставі чого в даному приміщенні було залишено його рухоме майно.

Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю "Роялті-Рент" звернулось до Господарського суду міста Києва із Зустрічною позовною заявою вже після початку розгляду справи по суті, тобто з порушенням приписів ст. 60 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до підпункту 3.15. пункту 3 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 у разі подання зустрічного позову після початку розгляду справи по суті суддя відмовляє в його прийнятті на підставі пункту 1 частини першої статті 62 ГПК як такого, що поданий з порушенням припису частини першої статті 60 ГПК; при цьому не має значення, з яких причин (поважних чи неповажних) зустрічний позов не було подано до початку такого розгляду. У цьому разі відповідач не позбавлений можливості звернутися з новим позовом у загальному порядку.

За змістом вищевказаних положень Господарського процесуального кодексу України подання зустрічного позову можливе лише до початку розгляду господарським судом справи по суті. Подання зустрічного позову після початку розгляду господарським судом справи по суті тягне за собою відмову господарського суду у прийнятті зустрічної позовної заяви для спільного розгляду з первісною позовною заявою.

Аналогічна правова позиція, щодо подання зустрічного позову після початку розгляду справи по суті викладена у постановах Вищого господарського суду України від 13.03.2015р. у справі № 914/3360/14, від 21.04.2015р. у справі № 24/25-908/5753/14.

На підставі вищевикладеного судом відмовлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Роялті-Рент" у прийнятті зустрічної позовної заяви б/н від 30.11.2015 р. про відшкодування за рахунок позивача коштів в розмірі 217 973,00 грн.

В судове засідання 01.12.2015 представники сторін з'явились. Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, а також заявив клопотання про продовження процесуальних строків вирішення спору на 15 днів. Представник відповідача заперечив проти задоволення позовних вимог.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.12.2015 року судом, за клопотанням представника позивача, у відповідності до положень ст. 69 Господарського процесуального кодексу України, продовжено строк вирішення спору на 15 (п'ятнадцять) днів, та оголошено відкладення розгляду справи до 08.12.2015 року

08 грудня 2015 року відповідачами було подане клопотання про фіксування судового процесу в порядку ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України, яке було задоволено судом.

Через відділ діловодства суду 08.12.2015 року представниками відповідача були подані доповнення до відзиву, які суд долучив до матеріалів справи.

Через відділ діловодства суду 08.12.2015 року представниками відповідача подана заява про відвід судді Комарової О.С., у зв'язку із відмовою в прийнятті зустрічного позову на підставі ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, що свідчить про його упередженість та прихильність до Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю під час розгляду справи.

В обґрунтування поданої заяви про відвід судді відповідач посилається на те, що відмовивши в прийнятті зустрічного позову на підставі ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, суддя Комарова О.С. створила ситуацію, що призведе до винесення завідомо незаконного та упередженого рішення у справі, яке може вплинути на права та обов'язки Товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті-Рент". Крім того, відповідач стверджує, що дії судді Комарової О.С. направлені не на встановлення всіх фактичних обставин справи, а на порушення прав та обов'язків Товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті-Рент", та вказують на його зацікавленість, упередженість та явну прихильність до Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі товариства з обмеженою відповідальністю при розгляді справи №910/26940/15.

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він є родичем осіб, які беруть участь у судовому процесі, якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, встановлений частиною третьою статті 2 1 цього Кодексу, або якщо буде встановлено інші обставини, що викликають сумнів у його неупередженості. Суддя, який брав участь у розгляді справи, не може брати участі в новому розгляді справи у разі скасування рішення, ухвали, постанови, прийнятої за його участю, або у перегляді прийнятих за його участю рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами.

Відвід повинен бути мотивованим, заявлятись у письмовій формі до початку вирішення спору.

Питання про відвід судді вирішується в нарадчій кімнаті судом у тому складі, який розглядає справу, про що виноситься ухвала.

В своїй постанові № 18 від 26.12.2011р. Пленум Вищого господарського суду України з метою забезпечення однакового і правильного застосування Господарського процесуального кодексу України постановив дати господарським судам України роз'яснення, згідно яких, в тому числі, не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

Так, суд звертає увагу на те, що відповідно до ст. 47 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно з п. 1.2.1 постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.11.2011 р. № 18 не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, а також наявність скарг, поданих на суддю (суддів) у зв'язку з розглядом даної чи іншої справи, обставини, пов'язані з прийняттям суддями рішень з інших справ.

При цьому, відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, відмова у задоволенні того чи іншого клопотання не може вказувати на наявність підстав для відводу судді, в розумінні ст. 20 Господарського процесуального кодексу України.

При цьому, суд звертає увагу заявника на неприпустимість зловживання правом на подання заяви про відвід судді та позицію Вищого господарського суду України з цього приводу, викладену в інформаційному листі останнього від 03.08.2007 р. № 01-8/622 "Про деякі питання практики застосування статті 20 Господарського процесуального кодексу України". Зокрема, зі змісту наведеного листа вбачається, що в діяльності деяких учасників судового процесу набула поширення практика заявлення необґрунтованих відводів суддям господарських судів, спрямована виключно на штучне затягування судового процесу у власних цілях. Подібна практика суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Відповідно до частини третьої статті 20 Господарського процесуального кодексу України сторони можуть заявити відвід судді з підстав, зазначених у частині першій цієї статті. Натомість, згідно з частиною третьою статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За наведених обставин, заява представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті-Рент" про відвід судді Комарової О.С. від розгляду справи № 910/26940/15 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 20, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви представників Товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті-Рент" про відвід судді Комарової О.С. від розгляду справи № 910/26940/15 - відмовити.

Суддя О.С. Комарова