ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.11.2015р. Справа № 905/2479/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Мельниченко Ю.С., при секретарі судового засідання Паюновій Н.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартет ЛТД», м. Київ

до відповідача: Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа», м. Маріуполь, Донецька область

про стягнення 1 117 873 грн. 86 коп.

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю від 30.07.215р.

від відповідача: ОСОБА_2 представник за довіреністю №24/01 від 17.08.2015р.

Розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу відповідно до ст. 811 Господарського-процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 24.11.2015р. суд виходив до нарадчої кімнати (каб. 324) для прийняття рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю «Квартет ЛТД», м. Київ звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою до Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа», м. Маріуполь, Донецька область про стягнення 3% річних у сумі 25 899 грн. 56 коп., інфляційних втрат у сумі 1 083 341 грн. 11 коп., пені в сумі 8 633 грн. 19 коп. за порушення грошових зобов'язань за договорами №№ 125-128, 130-142 від 27.03.2014р., а всього 1 117 873 грн. 86 коп.

Ухвалою суду від 07.10.2015р. господарським судом Донецької області було прийнято позовну заяву до розгляду, розгляд справи призначено на 20.10.2015р. Ухвалою суду від 20.10.2015р. розгляд справи відкладено на 03.11.2015р.

Відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 03.11.2015р. по 24.11.2015р.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за вказаним договором щодо оплати вартості виконаних робіт. Нормативно позивні вимоги обґрунтовані ст.ст. 11, 15, 16, 204, 253, 254, 509, 525, 526, 625, 626, 629, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 174, 193, 231, 265 Господарського кодексу України.

Представник позивача у судових засіданнях 20.10.2015р., 03.11.2015р. та 24.11.2015р. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, в обґрунтування своїх вимог посилався на укладання договорів підряду №№125, 126, 127, 128, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142 від 27.03.2014р. із відповідачем, невиконання останнім за ним своїх зобов'язань з оплати вартості підрядних робіт, внаслідок чого утворилась заборгованість у сумі 2 917 697 грн. 57 коп., яка була стягнута згідно рішення господарського суду Запорізької області по справі № 908/1620/15-г. Вказана заборгованість сплачена в повному обсязі у рамках виконавчого провадження №47394249 в результаті чого відповідачу нараховані 3% річних, інфляційні витрати, пеня.

Представник відповідача у судових засіданнях 20.10.2015р., 03.11.2015р. та 24.11.2015р. заперечував проти задоволення позовних вимог, через канцелярію суду 19.10.2015р. надав відзив на позов, у якому посилався на відсутність вини підприємства у виникненні заборгованості, скрутне фінансове становище.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в порядку ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВСТАНОВИВ:

Між Комунальним комерційним підприємством Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа», м. Маріуполь, Донецька область (далі замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Квартет ЛТД», м. Київ (далі виконавець) були укладені Договори підряду №№125, 126, 127, 128, 130, 131, 132, 133, 134, 135, 136, 137, 138, 139, 140, 141, 142 від 27.03.2014р.

Відповідач в порушення умов Договору роботи не оплатив.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 02.04.2015р. по справі № 908/1620/15-г з Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа», м. Маріуполь, Донецька область на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартет ЛТД», м. Київ, стягнуто заборгованість за Договорами підряду №№ 125-128, 130-142 від 27.03.2014р. у сумі 2 917 697 грн. 57 коп. та судовий збір у сумі 58 353 грн. 95 коп.

28.04.2015 року постановою заступника Жовтневого відділу державної виконавчої служби міського управління юстиції ОСОБА_3 відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 20.04.2015р. на рішення від 02.04.2015р. по справі № 908/1620/15-г.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме платіжних доручень: № 2338 від 06.05.2015р. на суму 100 000 грн.00 коп.; № 285 від 12.05.2015р. на суму 80 000 грн. 00 коп.; № 299 від 15.05.2015р. на суму 1 300 000 грн. 00 коп.; № 304 від 18.05.2015р. на суму 1 000 000 грн.00 коп.; № 313 від 20.05.2015р. на суму 496 051 грн. 52 коп., відповідачем була сплачена позивачу заборгованість за Договорами підряду №№ 125-128, 130-142 від 27.03.2014р. у сумі 2 917 051 грн. 52 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 58 353 грн. 95 коп. згідно рішення господарського суду Запорізької області від 02.04.2015р. по справі № 908/1620/15-г.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі вказаної норми закону нараховані та заявлені до стягнення 3% річних за період з 13.01.2015р. по 30.04.2015р. у сумі 25 899 грн. 56 коп.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд дійшов висновку, що фактично розмір 3% річних за період з 13.01.2015р. по 30.04.2015р. складає 25 899 грн. 56 коп., у звязку з чим, позовні вимоги в цій частині суд вважає обґрунтованими та доведеними матеріалами справи, отже, такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України нараховані інфляційні втрати за прострочення оплати вартості робіт за період з 13.01.2015р. по 30.04.2015р. у розмірі 1 083 341 грн. 11 коп.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат за вказаний період, суд дійшов висновку, що він є методологічно та арифметично невірним, оскільки в розрахунках позивача період нарахування не відповідає вимогам п.3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань, відповідно до якого розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція.

Крім того, індекс інфляції це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та ст.ст. 17, 18 Закону України «Про інформацію» використовується та є офіційним індекс, розрахований Державною службою статистики України, який наводиться з одним десятковим знаком після коми.

На підставі цього суд зробивши розрахунок інфляційних втрат дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог про стягнення інфляційних, обчислених:

- за договором №125 від 27.03.2014р з лютого 2015р. по квітень 2015р. відносно заборгованості у сумі 19 173 грн. 81 коп.;

- за договором №126 від 27.03.2014р з лютого 2015р. по квітень 2015р. відносно заборгованості у сумі 63 005 грн. 29 коп.;

- за договором №127 від 27.03.2014р з лютого 2015р. по квітень 2015р. відносно заборгованості у сумі 12 777 грн. 16 коп.;

- за договором №128 від 27.03.2014р з лютого 2015р. по квітень 2015р. відносно заборгованості у сумі 14 308 грн. 90 коп.;

- за договором №130 від 27.03.2014р з лютого 2015р. по квітень 2015р. відносно заборгованості у сумі 65 455 грн. 76 коп.;

- за договором №131 від 27.03.2014р з лютого 2015р. по квітень 2015р. відносно заборгованості у сумі 125 683 грн. 52 коп.;

- за договором №132 від 27.03.2014р з лютого 2015р. по квітень 2015р. відносно заборгованості у сумі 85 596 грн. 36 коп.;

- за договором №133 від 27.03.2014р з лютого 2015р. по квітень 2015р. відносно заборгованості у сумі 34 586 грн. 87 коп.;

- за договором №134 від 27.03.2014р з лютого 2015р. по квітень 2015р. відносно заборгованості у сумі 15 779 грн. 10 коп.;

- за договором №135 від 27.03.2014р з лютого 2015р. по квітень 2015р. відносно заборгованості у сумі 5 271 грн. 20 коп.;

- за договором №136 від 27.03.2014р з лютого 2015р. по квітень 2015р. відносно заборгованості у сумі 3 659 грн. 59 коп.;

- за договором №137 від 27.03.2014р з лютого 2015р. по квітень 2015р. відносно заборгованості у сумі 723 грн. 41 коп.;

- за договором №138 від 27.03.2014р з лютого 2015р. по квітень 2015р. відносно заборгованості у сумі 6 058 грн. 60 коп.;

- за договором №139 від 27.03.2014р з лютого 2015р. по квітень 2015р. відносно заборгованості у сумі 10 347 грн. 71 коп.;

- за договором №140 від 27.03.2014р з лютого 2015р. по квітень 2015р. відносно заборгованості у сумі 68 515 грн. 78 коп.;

- за договором №141 від 27.03.2014р з січня 2015р. по квітень 2015р. відносно заборгованості у сумі 291 633 грн. 58 коп.;

- за договором №142 від 27.03.2014р з січня 2015р. по квітень 2015р. відносно заборгованості у сумі 142 861 грн. 91 коп.

Фактично розмір інфляційних втрат дорівнює 965 438 грн. 55 коп. на підставі чого позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, а в частині стягнення інфляційних втрат у сумі 117 902 грн. 56 коп. задоволенню не підлягають.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення пеню за період з 13.01.2015р. по 30.04.2015р. у сумі 8 633 грн. 19 коп., виходячи з подвійної облікової ставки Національного банку України, оцінюючи правомірність нарахування якої суд зазначає наступне.

Приписами ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язань може забезпечуватися згідно з законом або договором неустойкою (штрафом, пенею).

Аналогічні норми містяться в ст. 549 Цивільного кодексу України, згідно з якими штрафом/пенею визнається визначена законом або договором грошова сума, яку боржник повинен сплатити кредиторові в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язання, зокрема, в разі прострочення виконання.

Частина 2 статті 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Таким чином, для застосування до боржника відповідальності у вигляді стягнення пені вона має бути передбачена законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за порушення грошового зобовязання», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Договорами підряду№№ 125-128, 130-142 від 27.03.2014р. не передбачене стягнення пені, а відтак, ними не встановлюється її розмір. Законодавство України не визначає розміру пені, який підлягає стягненню із суб'єкта господарських правовідносин за порушення ним господарського зобов'язання, у випадку, якщо це питання договором не регулюється. Оскільки розмір пені за порушення відповідачем зобов'язання не встановлений ні договорами, ні актом цивільного законодавства, то незважаючи на доведеність факту порушення відповідачем зобов'язання за договорами підряду, пеня у сумі 8 633 грн. 19 коп. задоволенню не підлягає.

Вирішуючи питання про розподіл господарських витрат зі сплати судового збору, суд зазначає, що витрати зі сплати судового збору за вимогами ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Зважаючи на викладені обставини, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», ст.ст. 17, 18 Закону України «Про інформацію», ст. 1 Закону України «Про відповідальність за порушення грошового зобовязання», ст.ст. 526, ч.1 ст. 530, ст.ст. 546, 549, ч.2 ст. 551, ст.ст. 610, 611, ч.1 ст. 612, 625 Цивільного кодексу України; ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, ст.ст. 1, 4, 42-47, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» (87534, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Гризодубової, буд. 1, ідентифікаційний код 33760279) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартет ЛТД» (02002, м. Київ, вул. Марини Раскової, буд. 11, ідентифікаційний код 22030303) 3% річних у сумі 25 899 грн. 56 коп., інфляційні втрати у сумі 965 438 грн. 55 коп. та витрати зі сплати судового збору у сумі 14 870 грн. 07 коп.

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Квартет ЛТД» в частині стягнення з Комунального комерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольтепломережа» пені у сумі 8 633 грн. 19 коп. та інфляційних втрат у сумі 117 902 грн. 56 коп. відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу, протягом десяти днів. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення.

У судовому засіданні 24.11.2015р. проголошено та підписано вступну та резолютивну частину рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 30.11.2015р.

Суддя Ю.С. Мельниченко