ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2015 р. Справа № 923/1802/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Литвинової В.В. при секретарі Короткій Ю.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Приватного акціонерного товариства "Броварське шляхово-будівельне управління № 50", м.Бровари

до: Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", м.Херсон

про стягнення заборгованості в сумі 1809705,27 грн.

за участю представників сторін:

від позивача - Смірнов О.С., представник за довіреністю № 15 від 01.04.2015р.;

від відповідача - не прибув.

Приватне акціонерне товариство "Броварське шляхово-будівельне управління № 50" (позивач) звернулося до господарського суду Херсонської області з позовною заявою до Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 1809705,27 грн. по договору № 21р-ОАД/13 від 16.05.2013р.

Позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Відповідач вдруге в судове засідання не прибув, відзиву на позов та витребуваних документів не надав, вдруге надав суду заяву про відкладення розгляду справи.

Враховуючи викладене, суд, відповідно до вимог ст..75 ГПК України, дійшов висновку розглянути справу за відсутності відповідача за наявними доказами, яких достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд

в с т а н о в и в:

16 травня 2013 між Дочірнім підприємством "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (відповідач, генпідрядник) та Приватним акціонерним товариством "Броварське шляхово-будівельне управління № 50" (позивач, субпідрядник) укладено договір № 21р-ОАД/13 роботи з реконструкції автомобільної дороги М-14 Одеса-Мелітополь-Новоазовськ (на Таганрог) на ділянці км 164+100-км165+100 (км 176+631 - км 177+731) - далі - Договір.

За змістом ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно приписів ст.875 ЦК України за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати підрядникові затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх.

Відповідно до п.1.1. договору позивач зобов'язується виконати відповідачу роботи, зазначені в кошторисній документації, а відповідач - прийняти і оплатити такі роботи.

Пунктом 3.1. сторони обумовили, що вартість робіт за цим договором складає 1906880,86 грн.

Згідно з п.4.1. договору - розрахунки проводяться шляхом безготівкового переказу коштів на поточний рахунок субпідрядника, вказаний у даному договорі протягом 60 банківських днів з дати надходження відповідних коштів від замовника в межах фінансових ресурсів, призначених на ці цілі та рахунку на оплату робіт на підставі підписаних сторонами акта приймання виконаних робіт (форма КБ-2в) та Довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ3). Оплата проводиться за фактично виконані об'єми робіт.

Згідно ч.2 ст.838 ЦК країни генеральний підрядник відповідає перед субпідрядником за невиконання або неналежне виконання замовником своїх обов'язків за договором підряду.

За приписами ч.2 ст.218 ГК України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідальним за виконання зобов'язання з оплати виконаних робіт є відповідач та факт неотримання коштів від замовника будівництва не є підставою для звільнення від зобов'язання щодо оплати виконаних робіт за договором.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач та відповідач у встановленому договором порядку підписали акти прийняття виконаних робіт (КБ-2в) на загальну суму 1906880,86 грн. та Довідку про вартість виконаних підрядних робіт (КБ-3):

- за листопад 2014 року на суму 972563,06 грн.;

- за листопад 2014 року на суму 934317,80 грн.

За умовами п.4.5. договору ген підрядні складають 1% від вартості виконаних робіт - 19068,80 грн.

Матеріалами справи підтверджується, що 24 червня 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір №27/06 зарахування зустрічних однорідних грошових вимог, за умовами якого ДП "Херсонський облавтодор" є боржником, а ПрАТ "Броварське ШБУ №50" є кредитором за договором №21р-ОАД/13 від 16.05.2013 р. на суму 1906880,86 грн.; ПрАТ "Броварське ШБУ №50" є боржником, а ДП "Херсонський облавтодор" є кредитором за послуги генпідряду по договору №21р - ОАД/13 від 16.05.2013 р. на суму 19068,80 грн. Пунктом 1.3. договору №27/06 від 24.06.2015 р. позивач та відповідач шляхом взаємозаліку однорідних грошових вимог погодили погашення заборгованості за договором №21р-ОД/13 від 16.05.2013 р. на суму 90868,83 грн., яка включає і ген підрядні 1%.

Судом також встановлено, що 25 червня 2015 року позивач та відповідач підписали мінусову довідку про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3) на суму 6306,76 грн.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною 1 статті 193 Господарського Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Положеннями ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач звертався до відповідача з вимогою сплатити заборгованість (а.с.37, 38), однак станом на день розгляду справи відповідач свої зобов'язання щодо оплати боргу не виконав.

Враховуючи викладене, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 1809705,27 грн. (1906880,86 грн. - 90868,83 грн. - 6306,76 грн.) є обґрунтованими, доведеними та підлягають задоволенню в повному обсязі.

З огляду на неявку представника відповідача, суд зазначає, що в силу статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони мають право брати участь в господарських засіданнях. Сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ст.28 ГПК України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють в межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника. Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Представниками юридичних осіб можуть бути також інші особи, повноваження яких підтверджуються довіреністю від імені підприємства, організації. Довіреність видається за підписом керівника або іншої уповноваженої ним особи та посвідчується печаткою підприємства, організації.

Відповідно до ст.77 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 ГПК України, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Суд зауважує, що відкладення на підставі ст.77 ГПК України розгляду справи у разі нез'явлення представника сторони за викликом господарського суду є правом, а не обов'язком суду, і використовується ним, якщо причини неявки є поважними та обґрунтованими, та неявка представника сторони перешкоджає вирішенню спору в даному судовому засіданні.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Витрати зі сплати судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, відносяться на відповідача.

У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини судового рішення і повідомлено представників сторін про дату складення повного рішення.

На підставі вищевказаних норм права, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Херсонський облавтодор" ВАТ "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (73036, м.Херсон, вул.Поповича, 23, р/р 396 філія АТ "Укрексімбанку" у м.Херсоні, МФО 352639, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Броварське шляхово-будівельне управління №50" (07400, м.Бровари, Київська область, вул.Кутузова, 2-А, п/р 0318 в ПАТ "Укрінбанк", МФО 300142, ) основний борг в сумі 1809705,27 грн., судовий збір в сумі 27145,58 грн.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.11.2015р.

Суддя В.В.Литвинова