ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2015 р. Справа № 925/1675/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Довганя К.І., при секретарі Олексенко Т.В. за участю представників сторін: позивача не зявився, відповідача ОСОБА_1 за довіреністю, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК РОВЕНЬКИАНТРАЦИТ" до товариства з обмеженою відповідальністю "Агросистема Черкаси" про внесення змін до договору

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про внесення змін до п. 5.3. договору поставки №405/14-4РА від 24.04.2014 року в частині відстрочення виконання зобовязання щодо оплати отриманої продукції до закінчення проведення антитерористичної операції.

Так позивач обґрунтовує свій позов тим, що з 2014 року в Україні проводиться антитерористична операція, і в 2014 році була прийнята низка законодавчих актів щодо заходів на період її проведення. Це зокрема:

- Лист СБУ від 13.06.2014р. № 33/2117 про проведення з 07.04.2014р. антитерористичної операції в Донецькій, Луганській і Харківській областях;

- Постанова Верховної ради України від 16.04.2014р. № 1215-VII «Про заяву ВРУ щодо захисту конституційних прав військовослужбовців ЗСУ та інших військових формувань, осіб рядового і начальницького складу та інших працівників органів внутрішніх справ України, які беруть участь у антитерористичній операції, направленій на захист незалежності, суверенності та територіальної цілісності України, мирного життя українських громадян»;

- Указ Президента України № 405/2014 від 14.04.2014р. «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України»;

- Наказ першого заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ від 12.06.2015р. № 415ог;

- Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014р. № 1669-VI.

При цьому позивач вважає, що прийняття державними органами цих законодавчих та підзаконних актів підтверджує істотність подій, які позивач вважає такими, що істотно змінюють певні обставини, якими сторони керувались при укладенні спірного договору, та, відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 4 ст. 652 ЦК України, є підставою для зміни спірного договору судом.

Відповідач у письмовому відзиві на позов проти вимог позивача заперечив з мотивів їх безпідставності.

Позивач був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, однак в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Суд вважає можливим здійснювати розгляд справи за наявними матеріалами в порядку ст.. 75 ГПК України.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримав заперечення на позов.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши представника відповідача, суд встановив наступне.

Позивач зареєстрований за адресою ІНФОРМАЦІЯ_1.

24.04.2014 р. сторонами було укладено договір поставки №405/14-4РА. На виконання цього договору сторонами була підписана специфікація №2/4 від 07.07.2014 р. та 15.10.2014 р. відповідач поставив позивачу передбачену нею продукцію на суму 305760 грн. за видатковою накладною №РН00413. Умовами договору (п.5.3) сторони визначили порядок оплати вартості продукції з посиланням на специфікацію, якою встановлено відстрочення платежу на 45 календарних днів з моменту поставки.

З 14.04.2014р. в Донецької та Луганської областях проводиться антитерористична операція на підставі Указу Президента від 13.04.2014р. Згідно статті 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежного виконання) будь-яких зобовязань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач не надав суду Сертифікат Торгово-промислової палати України на підтвердження тих обставин, на які він посилається в обґрунтування свого позову.

Крім того ті обставини, на які посилається позивач вже мали місце та були відомі сторонам на час укладення спірного договору поставки. Так сам договір був підписаний сторонами 24.04.2014р. А 07.07.2014р. була підписана специфікація, яка відповідно до положень п.п. 1.1., 5.3. спірного договору, є його невід'ємною частиною, та яка в п. 4 встановлює строк оплати позивачем поставленої відповідачем продукції. Події ж, на які посилається позивач, тривають щонайменше з 14.04.2014р., як вказано вище.

Також позивач не вказує в своєму позові, які саме події, які саме заходи яким саме чином унеможливлюють виконання ним обов'язку розрахуватись з відповідачем в 45 денний термін встановлений п. 4 вказаної вище специфікації. А відповідно також позивач не наводить жодних доказів на підтвердження таких обставин.

Також твердження позивача про неможливість в даний час виконання ним свого обов'язку з вчасного розрахунку спростовується зокрема наступним:

- сам позивач листом від 03.09.2014р. № 2131 гарантував відповідачу, навіть з врахуванням ускладнення ситуації в державі, виконання свого обов'язку з оплати товару та наполягав на виконанні відповідачем обов'язку з поставки товару за спірним договором;

- сторони спору 31.03.2015р. уклали аналогічний договір поставки № 43/14-4РА на аналогічних умовах, підписуючи який позивач гарантував його виконання;

- позивач на момент звернення до суду з даним позовом, зокрема 06.10.2015р., проводить електронні торги, в т.ч. на поставку того самого товару, що вказаний в спірному договорі труба вентиляційна гнучка шахтна, та гарантує вчасну оплату цього товару у той самий строк, що передбачений спірним договором;

- позивач 30.10.2015р. здійснив часткову оплату за спірним договором в сумі 25 000,00 грн.

Згідно статті 526 ЦК України, статті 193 ГК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Ст.. 652ЦК України визначено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Таким чином суд приходить до висновку, що позивач не навів обставин та доказів їх наявності, що відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 4 ст. 652 ЦК України можуть бути підставами для зміни спірного договору, зокрема щодо обов'язку позивача вчасно розрахуватись з відповідачем за отриманий товар.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49,82-85 ГПК України суд-

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 04.12.2015р.

СУДДЯ К.І.Довгань