ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2015 р. Справа № 920/1839/14

Колегія суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Гетьмана Р.А., судді Пуль О.А.,

при секретарі Катренко І.С.

за участю представників сторін:

від позивача не зявився;

від відповідача не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Суми

на рішення господарського суду Сумської області від 03.09.2015р.

у справі № 920/1839/14

за позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Суми

до відповідача: ОСОБА_2 майна комунальної власності Сумської міської ради, м. Суми

про спонукання продовжити строк дії договору,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Сумської області від 03.09.2015р. у справі №920/1839/14 (суддя Жерьобкіна Є.А.) відмовлено у задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 майна комунальної власності Сумської міської ради про спонукання продовжити строк дії договору оренди нерухомого майна від 03.06.2008р. № УМКВ -0186.

Рішення місцевого господарського суду з посиланням на статтю 20 ГК України, статті 14, 16, 759, 763, 764 ЦК України, статті 3,17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» мотивоване тим, що: по-перше, Харківським апеляційним адміністративним судом у справі №591/9065/14-а встановлено, що договір оренди від 03.06.2008р. №УМКВ-0189 є припиненим та переважне право на укладення договору оренди нерухомого майна ФОП ОСОБА_1 не було застосовано у звязку з недосягненням згоди щодо умов договору; по-друге, згідно витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.01.2015р. №32804426, право комунальної власності територіальної громади м. Суми на нерухоме майно, що є предметом оренди за договором оренди від 03.06.2008р. №УМКВ-0189, припинено; по-третє, вимогами статей 16ЦК України та 20ГК України не передбачено такого способу захисту, як спонукання особи до продовження договору оренди.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з рішенням суду першої інстанції не погодилась та звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення господарського суду Сумської області від 03.09.2015р. у справі № 920/1839/14 в частині підстав відмови у позові, зазначивши підставою відмови у позові те, що оскільки встановлена наявність умов, передбачених ст.ст. 759, 763, 764 Цивільного кодексу України, ч.2 ст.291 Господарського кодексу України, ч.2 ст.17, ч.2 ст.26 Закону України Про оренду державного та комунального майна, за яких договір оренди вважається продовженим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, відмовляючи у позові, суд повинен був зазначити у рішенні, що для продовження дії договору не вимагається обовязкового укладення нового договору або внесення змін до нього, оскільки така позовна вимога (без подання доказів наявності спору стосовно такого продовження), є, по суті, вимогою про встановлення юридичного факту, а це не відповідає передбаченим законом способам захисту порушеного права».

В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказує на те, що матеріали справи не містять належних доказів повідомлення позивача про припинення дії договору оренди від 03.06.2008р. №УМКВ-0189, а отже, на думку апелянта, оскільки ОСОБА_2 майна комунальної власності Сумської міської ради протягом одного місяця з дня закінчення дії спірного договору не повідомило ФОП ОСОБА_1 про відмову у продовженні дії договору оренди та його припинення, договір вважається продовженим на новий строк, а не припиненим, як зазначив місцевий господарський суд у рішенні від 03.09.2015р. у справі № 920/1839/14 .

30.11.2015р. ФОП ОСОБА_1 подано клопотання про витребування у відповідача належним чином засвідчених других примірників листів ОСОБА_2 майном комунальної власності від 04.04.2011р., від 14.04.2011р. за №09-1091/01-10 та від 18.05.2011р. і від 13.05.2011р. за номером №09-1411/01-10, які адресовані позивачеві, докази їх надіслання та отримання (чеки, поштові повідомлення про вручення рекомендованого листа тощо). А також просила витребувати у Зарічного районного суду м. Суми адміністративну справу №1805/9968/2012 за позовом ОСОБА_3 до Сумської міської ради за участю третьої особи ОСОБА_1 про визнання протиправним рішення Сумської міської ради, яка містить документи, що мають значення для даної справи. В обґрунтування заявленого клопотання апелянт посилається на те, що встановлення обставин щодо направлення цих листів має істотне значення для справи, оскільки від них залежить можливість продовження договору оренди на новий строк. Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у задоволенні даного клопотання оскільки: по-перше, при розгляді адміністративного спору у справі №1805/9968/2012 судом досліджувались обставини щодо направлення вищезазначених листів ФОП ОСОБА_1 та встановлені певні факти; по-друге, відповідно до статті 33 ГПК України обовязок доказування покладений саме на сторін, позивач не був позбавлений можливості надати місцевому господарському суду будь-які докази, які містяться у справі №1805/9968/2012, з метою доведення певних обставин, а отже витребування у Зарічного районного суду м. Суми справи №1805/9968/2012 є недоцільним; по-третє, відповідно до вимог статті 101 ГПК України заявник не обґрунтував неможливість подання вказаних доказів суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Також, 30.11.2015р. позивачем подано клопотання про розгляд справи без її участі, вказане клопотання підлягає до задоволення колегією суддів апеляційної інстанції як таке, що не суперечить вимогам Господарського процесуального кодексу України.

Представники сторін належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення поштового підправлення, проте не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, а також те, що явка представників сторін не була визнана судом обовязковою, та відсутність правових підстав для відкладення розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників сторін за наявними у справі матеріалами.

Апеляційне провадження з розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення господарського суду Сумської області від 03.09.2015р. відбулося без участі сторін, а отже і без проведення відеоконференції.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

03.06.2008р. між ОСОБА_2 майна комунальної власності Сумської міської ради (орендодавцем) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендарем) укладений договір оренди нерухомого майна №УМКВ-0186, пунктом 1.1 якого встановлено, що орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нежитлове приміщення, розташоване за адресою: м.Суми, вул. Харківська 22/1, площею 343,2кв.м, право на оренду якого орендар набув на підставі наказу управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 22.02.2008р. №30/01-09 (т.1,а.с.8-11).

Відповідно до п.2.1 цього договору обєктом оренди є нежитлове приміщення загальною площею 343,2кв.м, розміщене в підвалі у будинку №22/1 по вул. Харківській у м. Суми, що знаходиться на обліку в ОСОБА_2 майна комунальної власності Сумської міської ради.

У п.10.1 цього договору зазначено, що строк дії договору встановлюється з 03.06.2008р. до 03.05.2011р.

Пунктом 10.3 договору встановлено, що у разі зміни власника обєкта, переданого в оренду, до нового власника переходять права та обовязки орендодавця. Реорганізація орендодавця не є підставою для зміни або припинення договору.

У пункті 10.7 договору встановлено, що договір припиняється внаслідок: закінчення строку його дії; загибелі обєкта оренди; достроково за рішенням суду; банкрутства орендаря; викупу обєкта оренди орендарем.

Згідно із п.10.8 цього договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору протягом одного місяця з дня закінчення терміну дії він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

За приписами п.10.9 цього договору у разі припинення дії договору або його розірвання орендодавець має письмово повідомити орендаря про дату передачі орендарем обєкта оренди орендодавцю. Передача обєкта оренди оформляється актом приймання-передачі, який підписується сторонами договору. Разом з обєктом оренди орендар має передати орендодавцю ключі від обєкта.

03.06.2008р. за актом приймання-передачі нерухомого майна ОСОБА_2 майна комунальної власності Сумської міської ради передало, а ФОП ОСОБА_1 прийняла в оренду частину підвального нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 22/1, загальною площею 343,2кв.м, право на оренду якого орендарем отримано на підставі наказу управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 22.02.2008р. №30/01-09 (т.1, а.с.12).

01.04.2011р. ФОП ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 майна комунальної власності Сумської міської ради з заявою, у якій просила укласти з нею договір оренди нежитлового приміщення площею 336,9кв.м, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Харківська,22/1, на новий строк: на два роки і одинадцять місяців (т.1,а.с.53).

Листом від 14.04.2011р. ОСОБА_2 майна комунальної власності Сумської міської ради повідомило ФОП ОСОБА_1 про те, що термін дії договору оренди від 03.06.2008р. №УМКВ-0186 закінчується 03.05.2011р. і на новий термін продовжуватись не буде, оскільки постановою Зарічного районного суду м. Суми від 14.02.2013р. у справі №2-а/46/11 визнано протиправним та нечинним рішення Сумською міської ради від 16.04.2008р. №1385-МР «Про перелік обєктів права комунальної власності, територіальної громади міста Суми», та зазначило про необхідність передачі нежитлових приміщень за актом прийому-передачі (т.1, а.с.54).

З матеріалів справи вбачається, що постановою Зарічного районного суду м. Суми від 14.02.2011р. у справі №2-а-46/11 частково задоволено вимоги ОСОБА_4; визнано протиправним та нечинним рішення Сумської міської ради від 29.10.2008р. №2058-МР «Про внесення змін та доповнень до рішення Сумської міської ради від 16.04.2008р. №1385-МР «Про перелік обєктів права комунальної власності, комунальної власності територіальної громади міста Суми» в частині внесення до переліку обєктів права комунальної власності територіальної громади міста Суми нежитлового приміщення, розташованого за адресою; м. Суми, вул. Харківська 22/1, з метою використання для розміщення непродовольчого магазину; визнано протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 03.09.2008р. №446 «Про надання дозволу на будівництво, реконструкцію, перепланування, капітальний ремонт обєктів та розробку стадії робочого проекту» в частині надання підприємцю ОСОБА_1 дозволу на проведення реконструкції підвальних приміщень під магазин промтоварів з влаштуванням окремого входу на обєкті будівництва в нежитловому приміщенні по вул. Харківській, 22/1, м. Суми; визнано протиправним та нечинним рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 07.04.2009р.№186 «Про надання дозволу на будівництво, реконструкцію та перепланування, капітальний ремонт обєктів та розробку стадії робочого проекту» в частині надання підприємцю ОСОБА_1 дозволу на прибудову до реконструйованого орендованого підвального приміщення під магазин промислових товарів по вул. Харківській 22/1, м. Суми (т.1,а.с.68-70).

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2011р. у справі №2а-46/11/1805 задоволено апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1; скасовано постанову Зарічного районного суду м. Суми від 14.02.2011р. у справі №2а-46/11/1805 за позовом ОСОБА_4 до Сумської міської ради, Виконавчого комітету Сумської міської ради про визнання протиправними та нечинними рішень Сумської міської ради, зобовязати вчиняти певні дії в частині задоволених позовних вимог та прийнято в цій частині нову постанову, якою відмовлено ОСОБА_4 у задоволенні позову (т.1, а.с.20-26).

05.11.2013р. ФОП ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 майна комунальної власності Сумської міської ради з заявою, у якій просила укласти з нею договір оренди нежитлового приміщення площею 336,9кв.м, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Харківська,22/1, на новий строк: на два роки і одинадцять місяців. При цьому зазначила, що постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 31.10.2011р. скасовано постанову Зарічного районного суду від 14.02.2011р. у справі №2-а-46/1, тобто дані підстави відмови в укладенні договору оренди відсутні (т.1, а.с.16).

У відповіді на лист ФОП ОСОБА_1 від 05.11.2013р. ОСОБА_2 майна комунальної власності Сумської міської ради у листі від 14.11.2013р. зазначило, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14.02.2013р. у справі №1805/9968/2012 скасовано рішення Сумською міської ради від 29.10.2008р. №2058-МР, яким нежитлові приміщення вносились до переліку обєктів права комунальної власності територіальної громади м. Суми та яким встановлено приналежності нежитлових приміщень, які розташовані по вул. Харківській, 22/1, до допоміжних (т.1, а.с.17).

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 14.02.2013р., яка залишена без змін ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2014р. у справі №1805/9968/2012, задоволено позов ОСОБА_5; визнано протиправним та скасовано рішення Сумської міської ради від 29.10.2008р. №2058-МР «Про внесення змін та доповнень до рішення Сумської міської ради від 16.04.2008р. №1385-МР «Про перелік обєктів права комунальної власності територіальної громади міста Суми» в частині включення до переліку обєктів права комунальної власності територіальної громади міста Суми нежитлового приміщення площею 343,2кв.м, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Харківська,22/1 (т.1,а.с.28,29, 71-73).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.11.2014р. у справі №К/800/13977/14 частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_1; скасовано постанову Зарічного районного суду м. Суми від 14.02.2013р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2014р., а справу №1805/9968/2012 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (т. 1,а.с.74,75).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 06.03.2015р. у справі №1805/9968/2012 залишено без розгляду позов ОСОБА_3 до Сумської міської ради про визнання протиправним та нечинним рішення Сумської міської ради (т.1,а.с.234-236).

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 13.08.2015р. у справі №1805/9968/2012 частково задоволено апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 06.03.2015р. у справі №1805/9968/2012; змінено ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 06.03.2015р. у справі №1805/9968/2012 шляхом виключення з мотивувальної частини рішення абзацу наступного змісту: « 04.04.11року підприємцю ОСОБА_1 було направлено лист про закінчення терміну дії договору оренди та необхідністю передачі нежитлових приміщень за актом приймання-передачі»; в іншій частині ухвалу Зарічного районного суду від 06.03.2015р. залишено без змін (т.2,а.с.46-48).

18.02.2013р. Сумською міською радою прийнято рішення №2911-МР «Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 24.04.2013р. №2289» «Про затвердження переліку обєктів нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Суми», п.1.5 якого внесено зміни в додаток до рішення Сумської міської ради від 24.04.2013р. №2289-МР «Про затвердження переліку обєктів нерухомого майна комунальної власності територіальної громади міста Суми», а саме: визнано таким, що втратив чинність, зокрема п.957 (т.1,а.с.81).

Постановою Зарічного районного суду м. Суми від 27.01.2015р. у справі № 2а-/9065/14-а частково задоволено позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1; скасовано п. 1.5 рішення Сумської міської ради № 2911-МР від 18.12.2013р. "Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 24 квітня 2013 року № 2289-МР "Про затвердження переліку об'єктів нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Суми (зі змінами)" в частині втрати чинності п. 957 (стосовно нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Суми вул. Харківська, 22/1) додатку до рішення Сумської міської ради № 2289-МР від 24.04.2013р.; в задоволенні інших вимог відмовлено у зв'язку з їх необґрунтованістю.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015р. у справі №591/9065/14-а частково задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1; скасовано постанову Зарічного районного суду м. Суми від 27.01.2015р. у справі № 591/9065/14-а в частині скасування п. 1.5 рішення Сумської міської ради №2911-МР від 18.12.2013р. "Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 24.04.2013р. №2289-МР "Про затвердження переліку об'єктів нерухомого майна комунальної власності територіальної громади м. Суми (зі змінами)" в частині втрати чинності п. 957 (стосовно нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 22/1) додатку до рішення Сумської міської ради №2289-МР від 24.04.2013р. (т.1,а.с.156-158).

При цьому, судом при розгляді справи встановлено, що 14.11.2011р. ОСОБА_2 комунальної власності Сумської міської ради ФОП ОСОБА_1 надіслано лист, яким повідомлено, що термін дії договору оренди від 03.06.2008р. №УМКВ-0186 на нежитлове приміщення площею 333,9кв.м, яке розташоване за адресою м. Суми, вул. Харківська, закінчується 03.05.2011р. і на новий термін продовжуватись не буде. 18.05.2011р. ФОП ОСОБА_1 повторно повідомлено про закінчення терміну дії договору оренди від 03.06.2008р. №УМКВ-0186, і про те, що строк дії договору не продовжено на новий термін та зазначило про необхідність звільнення приміщення і передачу його за актом приймання-передачі ОСОБА_2 комунальної власності Сумської міської ради, а також сплати орендної плати за весь час фактичного використання приміщення в порядку, встановленому чинним законодавством. Крім того, суд зазначив, що переважне право ФОП ОСОБА_1 на продовження договору оренди на новий термін не застосовувалось, оскільки сторони не досягли домовленості щодо умов договору, що відповідає нормі ч.3 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», а також п.6.1.5 договору від 03.06.2008р. №УМКВ-0186.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 23.06.2015р. у справі №К/800/28192/15 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ФОП ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015р. в адміністративній справі за позовом ФОП ОСОБА_1М, до Сумської міської ради за участю третьої особи ОСОБА_2 майна комунальної власності Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення субєкта владних повноважень, з підстав недоведеності скаржником неправильного застосування судом норм матеріального та процесуального права (т.2,а.с.2).

31.10.2014р. ФОП ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Сумської області з позовом до ОСОБА_2 майна комунальної власності Сумської міської ради про спонукання ОСОБА_2 майна комунальної власності Сумської міської ради продовжити дію договору оренди нерухомого майна від 03.06.2008р. загальною площею 343,21кв.м, що знаходиться за адресою м. Суми, вул. Харківська, 22/1 за №УМКВ-0186 від 03.06.2008р. на новий термін і на тих самих умовах. В обґрунтування своїх вимог, з посиланням на п.6.1.5 спірного договору та ст.777ЦК України, ст. 285 ГК України, ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» позивач зазначає, що 05.11.2013р. нею надано ОСОБА_2 майна комунальної власності Сумської міської ради заяву про укладення договору оренди на новий строк, листом від 14.11.2013р. відповідач відмовив у задоволенні заяви з тих підстав, що ці приміщення є допоміжними і знаходяться у спільній сумісній власності співвласників цього будинку та зазначив, що постановою Зарічного районного суду м. Суми від 14.02.2013р. у справі №1805/9968/2012 скасовано рішення Сумської міської ради від 29.10.2008р. №2058, яким, зокрема, внесено до переліку майна, що може бути передано в оренду спірні підвальні приміщення, що передані за договором від 03.06.2008р. №УМКВ-0186. Проте, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 14.11.2014р. у справі №К/800/13977/14 скасовано постанову Зарічного районного суду м. Суми від 14.02.2013р. та ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 11.02.2014р., а отже відсутні підстави для продовження строку дії договору (т.1,а.с.2-4).

Рішенням господарського суду Сумської області від 03.09.2015р. у справі №920/1839/14 у задоволенні позову відмовлено з підстав, викладених вище (т.2, а.с.61-67).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Предметом даного спору є спонукання відповідача продовжити дію договору оренди нерухомого майна від 03.06.2008р. №УМКВ-0186 на новий термін і та тих самих умовах.

Спірні правовідносини сторін регулюються умовами цього договору, нормами ЦК України, ГК України з урахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з вимогами частини 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", яка кореспондується з приписами частини 2 статті 291 ГК, України, договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Пунктом 10.1 договору оренди нерухомого майна 03.06.2008р. №УМКВ-0186, укладеного між ОСОБА_2 майном комунальної власності Сумської власності (орендодавцем) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (орендарем) встановлений строк дії договору з 03.06.2008р. до 03.05.2011р.

Згідно зі статтею 764 ЦК України якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.

Аналогічна норма міститься в частині 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", відповідно до якої у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Пунктом 10.8 договору оренди нерухомого майна від 03.06.2008р. №УМКВ-0186 також встановлено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов цього договору протягом одного місяця з дня закінчення терміну дії він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

01.04.2011р. ФОП ОСОБА_1 звернулась до ОСОБА_2 майна комунальної власності Сумської міської ради з заявою, у якій просила укласти з нею договір оренди нежитлового приміщення площею 333,9кв.м, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Харківська,22/1, на новий строк: на два роки і одинадцять місяців (т.1,а.с.53).

У постанові Харківського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015р. у справі №591/9065/14-а, яка набрала законної сили, встановлено, що 14.04.2011р. ФОП ОСОБА_1 надіслано лист, яким повідомлено, що термін дії договору оренди від 03.06.2008р. №УМКВ-0186 на нежитлове приміщення площею 333,9кв.м, яке розташоване за адресою м. Суми, вул. Харківська, закінчується 03.05.2011р. і на новий термін продовжуватись не буде.

Відповідно до частини 3 статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

У п.2.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. N18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Преюдиціальне значення процесуальним законом надається саме обставинам, встановленим судовими рішеннями (в тому числі в їх мотивувальних частинах), а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом.

Таким чином, Харківським апеляційним адміністративного суду при розгляді адміністративної справи встановлений факт надіслання 14.04.2011р. ОСОБА_2 комунальної власності Сумської міської ради ФОП ОСОБА_1 листа з повідомленням про закінчення договору оренди 03.06.2008р. №УМКВ-0186 та про те, що на новий термін він продовжуватись не буде, а отже дані обставини у відповідності до вимог статті 35 ГПК України мають преюдиційне значення та не потребують доказуванню.

Посилання апелянта на роздруківку витягу технічного запису судового засідання від 05.03.2015р. у справі №1805/9968/2012 (т.1, а.с.214), як на доказ неотримання позивачем листа ОСОБА_2 комунальної власності Сумської міської ради від 14.04.2011р., не приймається судом апеляційної інстанції до уваги оскільки: по-перше, відповідно до статті 79КАС України пояснення сторін, третіх осіб, їхніх представників про відомі їм обставини, що мають значення для справи, оцінюються поряд з іншими доказами у справі, а отже всі доводи і заперечення сторін, а також інші докази, подані представниками сторін під час розгляду справи №1805/9968/2012, були оцінені судом та надана їм належна правова оцінка; по-друге, з наданої до матеріалів справи роздруківки витягу судового засідання у справі №1805/9968/2012 неможливо встановити осіб, які надають пояснення, ставлять запитання та з приводу чого вони виникли.

Таким чином, поданий позивачем витяг з технічного запису судового засідання від 05.03.2015р. у справі 1805/9968/2012 не містить будь-яких відомостей, які б спростовували обставини, встановлені судом апеляційної інстанції при розгляді цієї справи, а отже не є належним та допустимим доказом у справі в розумінні статті 34 ГПК України.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що при повторному зверненні позивача до ОСОБА_2 майна комунальної власності Сумської міської ради з заявою про укладення договору оренди нежитлового приміщення площею 333,9кв.м, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Харківська,22/1, на новий строк на два роки і одинадцять місяців, вона зазначила про скасування постанови Зарічного районного суду від 14.02.2011р. у справі №2-а-46/1, та про те, що відпали підстави для відмови в укладенні договору оренди (т.1, а.с.16).

Таким чином, з аналізу змісту листа ФОП ОСОБА_1 від 05.11.2013р. та листа ОСОБА_2 комунальної власності Сумської міської ради від 14.04.2011р. вбачається, що ФОП ОСОБА_1 було відомо про відмову у продовженні договору оренди.

Також суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що при повторному зверненні позивача до ОСОБА_2 майна комунальної власності Сумської міської ради з заявою про укладення договору оренди нежитлового приміщення загальною площею 333,9кв.м, розташованого за адресо: м. Суми, вул. Харківська 22/1, на новий строк їй було відмовлено, про що зазначено у листі ОСОБА_2 майна комунальної власності Сумської міської від 05.11.2013р., факт отримання якого підтверджується апелянтом, зокрема, у позовній заяві.

Таким чином, волевиявлення орендодавця щодо припинення договірних відносин і повернення об'єкту оренди підтверджується його листом від 14.04.2011р., тобто, в межах місячного строку, встановленого ст. 764 ЦК України та ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Таким чином, спірний договір оренди припинив свою дію 03.05.2011р. у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено, і цей факт також встановлено Харківським апеляційним адміністративним судом в межах розгляду справи N№591/9065/14-а за позовом ФОП ОСОБА_1 до Сумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення 36-ї сесії Сумської міської ради від 18.12.2013р. №2911-МР «Про внесення змін до рішення Сумської міської ради від 24.04.2013р. №2289-МР «Про затвердження переліку обєктів нерухомого майна комунальної власності територіальної громади» в частині виключення п.957 (стосовно виключення нежитлового приміщення, розташованого за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 11/2 ), а отже, за приписами ч. 2 ст. 35 ГПК України цей факт також є преюдиціальним і не підлягає доведенню.

За таких обставин колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що спірний договір оренди станом на момент звернення до суду є припиненим, а отже відсутні правові підстави вважати його поновленим на новий строк, а відповідно, і застосовувати положення статей 759,769,764 ЦК України, ч.2 ст.17, ч.2 ст.26Закону України «Про оренду державного та комунального майна» як правове обґрунтування підстав у задоволенні позовних вимог.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що чинне законодавство, а саме стаття 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачає два способи продовження дії договору оренди нерухомого майна, а саме шляхом його поновлення у випадку неповідомлення орендодавцем орендаря про його припинення у строк, встановлений вимогами вказаного закону, та шляхом укладення договору на новий строк в порядку ст. 285 ГК України, ст.777ЦК України та ч. 3 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

З листів ФОП ОСОБА_1 від 01.04.2011р. та від 05.11.2013р. (т.1,а.с.16,53) вбачається, що позивач просив ОСОБА_2 комунальної власності Сумської міської ради укласти договір оренди приміщення площею 333,9кв.м, що знаходиться за адресою: м.Суми, вул. Харківська буд.22/1, на новий строк.

Однак з договору оренди нерухомого майна від 03.06.2008р. №УМКВ-0186 вбачається, що предметом договору є нежитлове приміщення площею 343,2кв.м, а отже умови договору оренди нерухомого майна змінені позивачем.

Також, в матеріалах справи відсутні докази надіслання позивачем ОСОБА_2 комунальної власності Сумської міської ради проекту договору оренди.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що Харківським апеляційним адміністративним судом при розгляді справи №591/9065/14-а встановлено, що переважне право ФОП ОСОБА_1 як орендаря на продовження договору оренди на новий термін не застосовувалось, оскільки сторони не досягли домовленості щодо умов договору.

ФОП ОСОБА_1 в апеляційній скарзі зазначає саме про те, що договір оренди від 03.06.2008р. №УМКВ-0186 є пролонгований, а в позовній заяві він просить спонукати продовжити договір оренди на новий строк, а отже відсутні правові підстави встановлювати наявність чи відсутність у нього переважного права на укладення договору оренди на новий строк.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі статтею 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд Сумської області забезпечив дотримання вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та обєктивного дослідження всіх фактичних обставин справи, дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, та вірно застосував норми матеріального права у спірних правовідносинах, через що підстави для його скасування відсутні. Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення, у звязку з чим апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Суми слід залишити без задоволення, рішення господарського суду Сумської області від 03.09.2015р. у справі № 920/1839/14 - без змін.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , м.Суми.

Керуючись ст. ст. 99, 101, п.1 ч.1 ст.103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

1.Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м.Суми залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Сумської області від 03.09.2015р. у справі № 920/1839/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 07.12.2015р.

Головуючий суддя Бородіна Л.І

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Пуль О.А.