ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

25.11.2015 Справа № 905/2580/15

Суддя господарського суду Донецької області Філімонова О.Ю., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-промислова група «Донпроменерго» м.Маріуполь Донецька область

до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» м.Краматорськ Донецька область

про стягнення суми основного боргу у розмірі 368792,40грн., 3% річних у розмірі 4182,15грн., пені у розмірі 41427,39грн., інфляційних витрат у розмірі 5836,92грн.

Представники сторін:

від позивача: Говорун М.Д.-довіреність від 02.10.2015р.

від відповідача: Цацуліна Т.О.-довіреність №181114-4/63 від 18.11.2014р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансово-промислова група «Донпроменерго» м.Маріуполь Донецька область звернулось до господарського суду Донецької області з позовними вимогами до Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» м.Краматорськ Донецька область про стягнення суми основного боргу у розмірі 368792,40грн., 3% річних у розмірі 4182,15грн., пені у розмірі 41427,39грн., інфляційних витрат у розмірі 5836,92грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору про закупівлю товару №220914-1Д1.1/66И від 22.09.2014р. позивач зобов'язався поставити у власність відповідача товар, а відповідач зобов'язався прийняти та оплатити товар, однак свої зобов'язання відповідач не виконав в повному обсязі, в результаті чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 368792,40грн.

Нормативно свої вимоги позивач обґрунтовує ст.ст. 509, 526, 530, 612, 625, 837, 853, 854 Цивільного кодексу України, ст.ст. 193, 231 Господарського кодексу України.

В судовому засіданні представник позивача надав пояснення щодо заявлених позовних вимог.

Представник відповідача не надав жодних пояснень по справі, крім того, в судовому засіданні не були заявлені усні або письмові клопотання, або заяви.

Розглянувши подані позивачем документи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд.

В С Т А Н О В И В:

22.09.2014р. ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» (покупець) та ТОВ «Фінансово-промислова група «Донпроменерго» (постачальник) укладено договір про закупівлю товару №220914-1Д1.1/66И.

Розділом 1 визначений предмет договору, відповідно до якого постачальник зобов'язується поставити покупцю товар, зазначений в специфікації, а покупець -прийняти і оплатити такий товар.

Згідно з п.3.1. договору, ціна на товар, що поставляється, вказується в специфікації (п.1.1. цього договору) та є незмінною протягом строку дії цього договору крім випадків, встановлених діючим законодавством у сфері державних закупівель.

Сума цього договору становить: 2467988,40грн. (два мільйони чотириста шістдесят сім тисяч дев'ятсот вісімдесят вісім грн.40коп.), у тому числі ПДВ 411331,40грн. (чотириста одинадцять тисяч триста тридцять одна грн.40коп.), що в еквіваленті загальної вартості договору в євро з ПДВ 20% становить 155872,61 (сто п'ятдесят п'ять тисяч вісімсот сімдесят два євро, 61 цент) (п.3.2. договору).

Відповідно до п.3.3. договору, ціна обладнання вказана згідно з курсом валют НБУ станом на 25.07.2014р. У разі збільшення курсу більше ніж на 1,5% розрахунки за поставлене обладнання здійснюються за курсом НБУ на день, що передує дню оплати.

Пунктом 4.1. договору передбачено, що розрахунки проводяться шляхом оплати покупцем поставленого покупцю товару протягом 5 (п'яти) робочих днів з 85 календарного дня після його поставки на склад покупця, проведення вхідного контролю товару, пред'явлення постачальником рахунку на оплату товару та за умови надання постачальником належним чином оформленої податкової накладної і документів, передбачених п.5.7. цього договору.

Згідно з п.5.5. договору, товар вважається поставленим покупцю з дати підписання сторонами видаткових накладних (дата поставки товару).

Пунктом 6.1.1. договору передбачено, що покупець зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар.

Відповідно до п.11.1. договору, цей договір набирає чинності з дня його підписання обома сторонами та скріплення печатками і діє до 31.12.2014р., а в частині проведення розрахунків-до повного виконання сторонами своїх грошових зобов'язань.

Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Договір про закупівлю товару №220914-1Д1.1/66И. від 22.09.2014р., укладений між сторонами за своєю правовою природою є договором поставки та підпадає під правове регулювання норм ст. 264-271 Господарського кодексу України та істотними умовами договору поставки, зокрема, є предмет, ціна, строк дії договору, умови поставки, термін її здійснення.

Відповідно до ч. 3 ст. 264 Господарського кодексу України, основні вимоги щодо укладення та виконання договорів поставки встановлюються цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Згідно ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч.1, ч.2 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 691 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ч. 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На виконання умов договору про закупівлю товару №220914-1Д1.1/66И. від 22.09.2014р., на підставі видаткових накладних: №2 від 21.01.2015р. на суму 363492,00грн., №3 від 23.01.2015р. на суму 5300,40грн. публічне акціонерне товариство «ДТЕК Донецькобленерго» отримало від товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-промислова група «Донпроменерго» товар на загальну суму 368792,40грн. (а.с. 26, 29).

Зі сторони відповідача видаткові накладні: №2 від 21.01.2015р. на суму 363492,00грн., №3 від 23.01.2015р. на суму 5300,40грн. підписані уповноваженими представниками на підставі довіреностей (а.с.27-28, 30-31).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 202 Господарського кодексу України та ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняються виконанням, проведеним належним чином

Відповідач доказів оплати заборгованості у розмірі 368792,40грн. до матеріалів справи не надав, тому суд вважає позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-промислова група «Донпроменерго» доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 4182,15грн., пені у розмірі 41427,39грн., інфляційних витрат у розмірі 5836,92грн.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних, наданий позивачем, позовні вимоги в частині стягнення 3 % річних задовольняє частково: за період з 24.04.2015р. по 20.07.2015р. на суму заборгованості 363492,00грн. 3% річні складають 2629,09грн., за період з 25.04.2015р. по 20.07.2015р. на суму заборгованості 5300,40грн. 3% річні складають 37,90грн., всього 2666,99грн.

В частині позовних вимог щодо стягнення 3% річних у розмірі 1515,16грн. суд відмовляє.

Перевіривши арифметичний розрахунок інфляційних витрат, наданий позивачем, суд, позовні вимоги в частині стягнення інфляційних витрат задовольняє у повному обсязі: за період з травня 2015р. по липень 2015р. на суму заборгованості 363492,00грн. інфляційні витрати складають 5753,03грн., за період з травня 2015р. по липень 2015р. на суму заборгованості 5300,40грн. інфляційні витрати складають 83,88грн., всього 5836,92грн.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Аналогічні положення закріплені і в ст.ст. 216, 217 Господарського кодексу України. При цьому, несвоєчасне виконання грошових зобов'язань є належною підставою у розумінні ст. 218 Господарського кодексу України для застосування заходів господарсько-правової відповідальності.

Як встановлено ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є вид неустойки, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 258 Цивільного кодексу України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог, про стягнення неустойки (штрафу, пені).

У відповідності до вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

В частині позовних вимог щодо стягнення пені у розмірі 41427,39грн. суд відмовляє, оскільки умовами договору про закупівлю товару №220914-1Д1.1/66И. від 22.09.2014р. не передбачена відповідальність щодо стягнення неустойки в разі несвоєчасної оплати покупцем отриманого товару.

Згідно вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32-34, 36, 43, 49, 82-85, 115, 116, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Донецькобленерго» (84302, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Островського,8, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансово-промислова група «Донпроменерго» (87518, Донецька область, м.Маріуполь, вул.Бахчиванджи, б.72, ) суму основного боргу у розмірі 368792 (триста шістдесят вісім тисяч сімсот дев`яносто дві)грн.40коп., 3% річних у розмірі 2666 (дві тисячі шістсот шістдесят шість)грн.99коп., інфляційні витрати у розмірі 5836 (п'ять тисяч вісімсот тридцять шість)грн.92коп., судовий збір у розмірі 5659 (п'ять тисяч шістсот п'ятдесят дев`ять)грн.44коп.

Відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 41427,39грн., 3% річних у розмірі 1515,16грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення повного рішення та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.Ю. Філімонова

Дата складання повного тексту рішення 30.11.2015р.

Надруковано 3 примірника:

1-до справи;

1-позивачу;

1-відповідачу