ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2015 р. Справа № 911/4067/15

Розглянувши матеріали справи за позовом Антимонопольного комітету України;

до Приватного акціонерного товариства «Альба-Україна»;

про стягнення 215200,00 грн.

Суддя Т.П. Карпечкін

В засіданні приймали участь:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність № 300-122/01-5446 від 25.05.2015 р.);

від відповідача: не зявився.

обставини справи:

В провадженні Господарського суду Київської області знаходиться справа за позовом Антимонопольного комітету України до Приватного акціонерного товариства «Альба-Україна» про стягнення 215200,00 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 04.09.2015 року порушено провадження у справі № 911/4067/15 та призначено до розгляду на 29.09.2015 року.

29.09.2015 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

В судове засідання, яке відбулось 29.09.2015 року представник відповідача не зявився, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 04.09.2015 року не виконав, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Розгляд справи відкладався до 19.10.2015 року.

19.10.2015 року через канцелярію суду від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог.

В судове засідання, яке відбулось 19.10.2015 року представник відповідача не зявився, вимоги ухвали Господарського суду Київської області від 04.09.2015 року не виконав, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Розгляд справи відкладався до 05.11.2015 року.

У звязку з перебуванням судді Карпечкіна Т.П. на лікарняному розгляд справи 05.11.2015 року не відбувся. Ухвалою від 13.11.2015 року розгляд справи було призначено на 30.11.2015 року.

В судовому засіданні 30.11.2015 року позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання 30.11.2015 року не зявився, про причини неявки господарський суд не повідомив, письмовий відзив на позов не надав.

Оскільки, про поважні причини неявки в судове засідання відповідача суд не повідомлений; клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, тому суд вважає, що, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами, без участі представника відповідача, яких достатньо для винесення рішення по суті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення прийнято господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, у нарадчій кімнаті.

Згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, після закінчення розгляду справи у судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши надані докази, господарський суд

встановив:

Згідно з ч. 6 ст. 40 Господарського кодексу України, Антимонопольний комітет України та його територіальні відділення у встановленому законом порядку розглядають справи про недобросовісну конкуренцію та інші справи щодо порушення антимонопольно-конкурентного законодавства, передбачені законом.

Антимонопольний комітет України, розглянувши матеріали справи № 143-26.13/155-14 про порушення Приватним акціонерним товариством «АЛЬБА УКРАЇНА» (відповідач) законодавства про захист економічної конкуренції, прийняв рішення від 26.05.2015 року № 291-р (надалі - Рішення), яким визнано, що ПрАТ «АЛЬБА УКРАЇНА» вчинило порушення, передбачені п. 14 ст. 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», а саме подання інформації Комітету в неповному обсязі на вимоги державного уповноваженого Комітету від 03.01.2013 року № 242-26/07-85, від 23.05.2013 року № 142-26/09-5138 та від 06.05.2014 року № 143-26.13/09-4074 у встановлені строки.

За зазначені порушення, які передбачені пунктом 14 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді подання інформації територіальному відділенню Антимонопольного комітету України в неповному обсязі на ПрАТ «АЛЬБА УКРАЇНА» накладено штрафи на загальну суму 160 000 грн.

Відповідно до частини третьої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» (надалі - Закон) особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний строк з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення органів Комітету надається для виконання шляхом надсилання або вручення під розписку чи доведення до відома в інший спосіб. У разі, якщо вручити рішення немає можливості, рішення органів Антимонопольного комітету України вважається таким, що вручене відповідачу, через десять днів з дня оприлюднення інформації про прийняте рішення в офіційному друкованому органі (газета Верховної Ради України «Голос України», газета Кабінету Міністрів України «Урядовий кур'єр», «Офіційний вісник України», друковані видання відповідної обласної ради за останнім відомим місцем проживання чи місцем реєстрації, юридичної адреси відповідача).

Копія Рішення надіслана відповідачу супровідним листом від 02.06.2015 року та отримана відповідачем 05.06.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 779.

Таким чином, з огляду на ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» Рішення вважається врученим 05.06.2015 року, відповідно строк сплати штрафу, накладеного Рішенням, закінчився 05.08.2015 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» особа, на яку накладено штраф за рішенням органу Антимонопольного комітету України, сплачує його у двомісячний термін з дня одержання рішення про накладення штрафу.

Відповідно до частини восьмої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» протягом пяти днів з дня сплати штрафу субєкт господарювання зобовязаний надіслати до Відділення документи, що підтверджують сплату штрафу.

Станом на день подання позовної заяви Відділення не отримувало від відповідача документів, що підтверджують сплату накладеного Рішенням штрафу, відповідних документів не надано і суду в ході розгляду справи. Також суду не надано відомостей та доказів щодо оскарження відповідачем Рішення про нарахування штрафу.

Відповідно до ч.5 ст.56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» за кожний день прострочення сплати штрафу стягується пеня у розмірі півтора відсотка від суми штрафу.

Оскільки двомісячний строк для сплати штрафу закінчився 05.08.2015 року, позивачем заявлено також вимогу про стягнення з відповідача пені за несплату штрафу за період з 06.08.2015 року по 28.08.2015 року (за 23 дні прострочення) в сумі 55 200 грн.

Згідно заяви про збільшення позовних вимог (поданої 19.10.2015 року) позивач збільшив період нарахування пені і просить стягнути з відповідача пеню за період з 06.08.2015 року по 12.10.205 року (за 68 днів прострочення) в сумі 163200 грн., однак, оскільки пеня не може перевищувати суму штрафу, позивач визначив пеню в сумі 160000 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» розмір пені не може перевищувати розміру штрафу, накладеного відповідним рішенням органу Антимонопольного комітету України, таким чином розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача становить 160000 грн.

Пунктом 22 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №15 «Про деякі питання практики застосування конкурентного законодавства» зазначено, що нарахування та стягнення пені, передбаченої частиною п'ятою статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», має обов'язковий характер, не потребує прийняття будь-якого рішення органу державної влади про її застосування.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про Антимонопольний комітет України», територіальні відділення Антимонопольного комітету України у звязку з порушенням законодавства про захист економічної конкуренції, юридичними чи фізичними особами подають заяви, позови, скарги до суду в тому числі про стягнення не сплачених у добровільному порядку штрафів та пені.

Крім цього, відповідно до частини сьомої статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у разі несплати штрафу в строки, передбачені рішенням, та пені, органи Антимонопольного комітету України стягують штраф та пеню в судовому порядку. Суми стягнутих штрафів та пені зараховуються до державного бюджету (ч.9 ст.56 Закону).

Також, позивач повідомив суду, що відносно ПрАТ «АЛЬБА УКРАЇНА» порушено справу про банкрутство. Ухвалою господарського суду Київської області від 02.02.2015 порушено провадження у справі № 911/5673/14 про банкрутство та призначено розпорядником майна ПрАТ «АЛЬБА УКРАЇНА» арбітражного керуючого ОСОБА_2 (свідоцтво № 755 від 02.04.2013).

Відповідно до статті 49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника та визнання його банкрутом» розгляд справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції підлягає закриттю без прийняття рішення по суті, якщо, зокрема, відповідача - юридичну особу ліквідовано.

Оскільки, відповідач перебуває на стадії банкрутства, однак підприємство не ліквідовано, відсутні підстави для закриття розгляду справи про порушення законодавства про захист економічної конкуренції.

Як зазначено в постанові Верховного Суду України від 24.12.2013 року у справі № 922/770/13-г, усуваючи розбіжності у застосуванні положень статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та статті 56 Закону України «Про захист економічної конкуренції», Судова палата у господарських справах Верховного Суду України зазначає, що Закон України «Про захист економічної конкуренції», на підставі приписів якого нараховано штраф та пеню, визначає правові засади підтримки та захисту економічної конкуренції, обмеження монополізму в господарській діяльності і спрямований на забезпечення ефективного функціонування економіки України на основі розвитку конкурентних відносин. Цей закон встановлює види, склад правопорушень законодавства про захист економічної конкуренції, заходи відповідальності, що застосовуються за їх вчинення, і процесуальні норми, що визначають порядок притягнення до відповідальності.

Названий закон не регулює ані цивільно-правових відносин, ані відносин у сфері оподаткування.

Накладений на відповідача штраф є видом відповідальності за вчинення правопорушення, а нарахована пеня - способом забезпечення сплати цього штрафу.

Виходячи з наведеного, зазначені нарахування, застосовані на підставі Закону України «Про захист економічної конкуренції», не пов'язані з невиконанням чи неналежним виконанням грошового зобов'язання або зобов'язання щодо сплати податків і зборів та не є заходами, спрямованими на забезпечення виконання цих зобов'язань, відповідно до положень статті 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Отже безпідставним є застосування до вказаних правовідносин положень Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Згідно із ч. 1 ст. 111-28 ГПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України; суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог і заперечень.

Проаналізувавши вищезазначені норми чинного законодавства України, повно та всебічно розглянувши матеріали справи господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На момент подання позову (згідно штампу на конверті 31.08.2015 року) Антимонопольний комітет та його територіальні відділення звільняються від сплати судового збору у справах, що вирішуються на підставі законодавства про захист економічної конкуренції та законодавства про здійснення державних закупівель, відповідно до п.12 ч.І ст.5 3акону України «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання позовної заяви майнового характеру 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Таким чином, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України сплата судового збору покладається на відповідача в повному обсязі в розмірі 2% від заявленої суми позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, від заявленої при поданні позову суми (оскільки на момент збільшення позовних вимог було зменшено ставки судового збору), що складає 4304,00 грн. з суми позову на момент звернення до суду та 1572,00 грн. зі збільшеної суми (в розмірі 1,5 % від збільшеної суми), що всього складає 5876,00 грн.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Київської області, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «АЛЬБА УКРАЇНА» (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Шевченка, 100, код 22946976) на користь Антимонопольного комітету України (03680, м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського,45, код 00032767) 160 000 (сто шістдесят тисяч) грн. штрафу та 160 000 (сто шістдесят тисяч) грн. пені шляхом зарахування в доход загального фонду Державного бюджету України на рахунок УК у Соломянському районі міста Києва, , Банк одержувача - ГУ ДКСУ у м. Києві, МФО 820019, рахунок 0010, код класифікації доходів - 21081100 (символ звітності 106).

3. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «АЛЬБА УКРАЇНА» (08300, Київська обл., м. Бориспіль, вул. Шевченка, 100, код 22946976) в доход Державного бюджету України 5876 грн. (пять тисяч вісімсот сімдесят шість гривень) 00 коп. судового збору.

Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 30.11.2015 р.

Суддя Т.П. Карпечкін