КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2015 р. Справа№ 925/445/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Остапенка О.М.

Пантелієнка В.О.

за участю секретаря Карпюк О.С.,

представників боржника - Юрченко Т.Л., Школьної І.П.,

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Маркет Черкаси"

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 28.08.2015

у справі № 925/445/15 (суддя Гура І.І.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Маркет Черкаси"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 28.08.2015 у справі № 925/445/15 затверджено реєстр вимог кредиторів, згідно якого визнано вимоги, які підлягають до задоволення:

Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк": 1 черга - 6 090,00 грн.; 4 черга - 30 289 240,00 грн., 6 черга - 3 686 849,43 грн.;

ТОВ "КУА "Град-Інвест" в інтересах та за рахунок ПНЗІФ "ТРИА": 1 черга - 1 218,00 грн., 4 черга - 3 764 083,62 грн.; інше.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, боржник звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 28.08.2015 в частині задоволення кредиторських вимог ПАТ "Укрсоцбанк" в сумі 20 838 691,56 грн., в іншій частині ухвалу залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2015 апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Ухвалою від 10.11.2015 продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів відповідно до ст. 69 ГПК України, розгляд справи відкладено на 24.11.2015.

24.11.2015 в судовому засіданні представник ТОВ "КУА "Град-Інвест" заявив клопотання про залучення до матеріалів справи оригінали векселів (серії АА № 0190845, серії АА № 0190846, серії АА № 0190847), що стали підставою для заявлення кредиторських вимог до боржника у даній справі. Вказане клопотання кредитора задоволено, оригінали векселів (серії АА № 0190845, серії АА № 0190846, серії АА № 0190847) долучено до матеріалів справи № 925/445/15.

24.11.2015 в судовому засіданні оголошено перерву до 01.12.2015 відповідно до ст. 77 ГПК України.

Розпорядженням секретаря судової палати суду від 01.12.2015 доручено здійснити розгляд даної справи колегії суддів у складі: Сотніков С.В. - головуючий, судді: Пантелієнко В.О., Остапенко О.М.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 01.12.2015 прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Маркет Черкаси".

Колегія суддів, розглянувши доводи апеляційних скарг, дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників боржника та кредитора, що брали участь в судових засіданнях суду апеляційної інстанції, вважає, що оскаржувана ухвала підлягає зміні з огляду на наступне.

У березні 2015 року Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (далі - ініціюючий кредитор, Банк) звернулося до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Маркет Черкаси" (далі - боржник) у зв'язку з неспроможністю товариства сплатити заборгованість у розмірі 13 137 397,57 грн.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 18.03.2015 прийнято вказану заяву до розгляду.

Провадження у справі про банкрутство за заявою Банку порушено ухвалою Господарського суду Черкаської області від 17.04.2015, визнано вимоги ініціюючого кредитора в розмірі 13 111 897,57 грн. основного боргу та 25 500,00 грн. третейського збору, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на сто п'ятнадцять календарних днів, призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Носань Наталію Сергіївну.

Оголошення про порушення провадження справи про банкрутство боржника офіційно оприлюднене 22.04.2015 за № 17176.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України), іншими законодавчими актами України.

Статтею 1 Закону про банкрутство визначено, що

кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство; забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя);

грошове зобов'язання - зобов'язання боржника сплатити кредитору певну грошову суму відповідно до цивільно-правового правочину (договору) та на інших підставах, передбачених законодавством України. До грошових зобов'язань відносяться також зобов'язання щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування; зобов'язання, що виникають внаслідок неможливості виконання зобов'язань за договорами зберігання, підряду, найму (оренди), ренти тощо та які мають бути виражені у грошових одиницях. До складу грошових зобов'язань боржника, в тому числі зобов'язань щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне та інше соціальне страхування, не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції, визначені на дату подання заяви до господарського суду, а також зобов'язання, які виникли внаслідок заподіяння шкоди життю і здоров'ю громадян, зобов'язання з виплати авторської винагороди, зобов'язання перед засновниками (учасниками) боржника - юридичної особи, що виникли з такої участі. Склад і розмір грошових зобов'язань, у тому числі розмір заборгованості за передані товари, виконані роботи і надані послуги, сума кредитів з урахуванням відсотків, які зобов'язаний сплатити боржник, визначаються на день подання до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство, якщо інше не встановлено цим Законом.

Згідно ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують, протягом тридцяти днів від дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство.

Частиною 2 статті 23 Закону про банкрутство встановлено, що кредитор, за заявою якого порушено провадження у справі, має право заявити додаткові грошові вимоги до боржника у межах строку, встановленого частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 6 ст. 23 Закону про банкрутство заяви з вимогами конкурсних кредиторів або забезпечених кредиторів, у тому числі щодо яких є заперечення боржника чи інших кредиторів, розглядаються господарським судом у попередньому засіданні суду. За наслідками розгляду зазначених заяв господарський суд ухвалою визнає чи відхиляє (повністю або частково) вимоги таких кредиторів.

Частиною 2 статті 25 Закону про банкрутство передбачено, що у попередньому засіданні господарський суд розглядає всі вимоги кредиторів, у тому числі щодо яких були заперечення боржника і які не були внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, а також ті, що визнані боржником та внесені розпорядником майна до реєстру вимог кредиторів, і вирішує питання про його затвердження.

Оголошення про порушення провадження справи про банкрутство боржника офіційно оприлюднене 22.04.2015 за № 17176, тобто останнім днем для звернення кредиторів із вимогами до боржника є 22.05.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, Банк звернувся до господарського суду із заявою з додатковими грошовими вимогами до боржника в розмірі 20 838 691,56 грн.

Заява ініціюючого кредитора направлена до господарського суду 22.05.2015, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті, тобто у строк визначений ч. 1 ст. 23 Закону про банкрутство.

Заява Банку обґрунтована невиконанням боржником зобов'язань за договором кредиту за овердрафтом від 21.03.2008 № 895/09.2-104 в частині сплати відсотків за користування кредитом у період з 28.04.2012 по 17.04.2014 в сумі 8 135 328,17 грн.

Також за порушення строків виконання зобов'язання з повернення кредиту, відсотків за його користування, Банк нарахував пеню за несвоєчасне повернення кредиту (з 16.10.2014 по 16.04.2015) в сумі 1 098 654,34 грн., пеню за несвоєчасне повернення відсотків (з 16.10.2014 по 16.04.2015) в сумі 2 588 195,09 грн., інфляційні втрати за кредитом в сумі 2 713 516,33 грн., інфляційні втрати за відсотками в сумі 6 302 997,63 грн.

З матеріалів справи вбачається, що 21 березня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк») та Відкритим акціонерним товариством «Гранд Маркет» (правонаступником якого є ТОВ «Гранд Маркет Черкаси») було укладено Договір кредиту за овердрафтом №895/09.2-104 (класичний) (далі - Договір кредиту) з максимальним лімітом заборгованості у сумі 6 000 000,00 грн. зі сплатою 13 процентів річних за користуванням траншем кредиту від 1 до 7 днів, 14 процентів річних :а користуванням овердрафтом від 8 до 14 днів, 15 процентів річних за користуванням овердрафтом від 15 до _:0 днів, 30 процентів річних за простроченим кредитом, а також комісій з кінцевим терміном погашення заборгованості за овердрафтом до 20 березня 2009 року.

Додатковими угодами сторони змінювали процентну ставку річних за користування кредитом та строк погашення кредиту.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 28.08.2012 у справі №271/12 стягнуто солідарно з ВАТ «Гранд Маркет» та ПП «Бізнес-Гранд» (фінансовий поручитель позичальника на підставі Договору поруки від 15.05.2009 №895/09.2-104) на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту в сумі 13 111 897,57 грн., а також третейський збір в сумі 25 500,00 грн.

Господарський суд міста Києва видав наказ від 17.04.2013 у справі №5011-71/15514-2012 про примусове виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 28.08.2012 у справі №271/12, який був пред'явлений до примусового виконання до органів Державної виконавчої служби.

Докази на підтвердження виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 28.08.2012 в повному обсязі боржник не надав.

У відповідності до умов п. 3.3.4, 3.3.5 Договору кредиту позичальник зобов'язаний сплачувати кредитору проценти та комісії, а також своєчасно погашати заборгованість за овердрафтом, відповідно до умов цього договору.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 1054 Цивільного кодексу України (ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Докази на підтвердження виконання рішення Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 28.08.2012 в повному обсязі боржник не надав.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги Банку до боржника в сумі 8 135 328,17 грн., що складається з відсотків за користування кредитом у період з 28.04.2012 по 17.04.2014.

Згідно з ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Боржник не подав доказів на підтвердження своєчасного виконання зобов'язання з повернення кредиту та відсотків за користування ним, а відтак колегія суддів вважає обґрунтованими вимоги Банку в сумі 2 713 516,33 грн. (інфляційні втрати за кредитом) та в сумі 6 302 997,63 грн. (інфляційні втрати за відсотками).

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Частинами 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В той же час статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 231 Господарського кодексу України законом щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається.

У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором (ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України).

Відповідно до п. 4.1. Договору кредиту, у разі прострочення позичальником строків сплати процентів та/або комісій, він зобов'язаний сплатити кредитору пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми, що діє в період прострочення.

Тобто, сторонами узгоджений розмір пені за порушення строків сплати процентів та/або комісій, при цьому, неустойка за порушення строків повернення кредиту у договорі кредиту не передбачена.

Місцевий господарський суд, визнаючи вимоги Банку в частині пені за порушення строків повернення кредиту, на умови договору та норми чинного законодавства уваги не звернув, що призвело до помилкового висновку про обґрунтованість вимог в сумі 1 098 654,34 грн., що складаються з нарахованої пені за порушення строків повернення кредиту.

Обґрунтованими слід визнати нараховану пеню в сумі 2 588 195,09 грн. за порушення строків повернення відсотків за користування кредитом (п. 4.1. Договору кредиту).

За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про зміну оскаржуваної ухвали в частині визнання вимог Банку в частині неустойки як вимог шостої черги задоволення.

Також, 22.05.2015 до Господарського суду Черкаської області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Град-Інвест» із заявою про визнання кредиторських вимог в сумі 3 764 083,62 грн.

Грошові вимоги до боржника обґрунтовані тим, що кредитор є держателем векселів, що емітовані 05.08.2010 боржником зі строком оплати 05.08.2015, а саме:

серії АА № 0190845 на суму 1254000,00 грн.,

серії АА № 0190846 на суму 1258400,00 грн.,

серії АА № 0190847 на суму 1251683,62 грн.

Оригінали вказаних векселів були витребувані апеляційним господарським судом, досліджені в судовому засіданні та залучені до матеріалів справи за клопотанням кредитора.

Статтею 43 Уніфікованого Закону про переказні векселі та прості векселі (прийнято відповідно до Конвенції, якою запроваджено Уніфікований Закон про переказні векселі та прості векселі, від 7 червня 1930 р.; далі - Уніфікований Закон) встановлено, держатель може використати своє право регресу проти індосантів, трасанта та інших зобов'язаних осіб:

при настанні строку платежу, якщо платіж не був здійснений;

навіть до настання строку платежу:

(1) якщо мала місце повна або часткова відмова здійснити акцепт;

(2) у разі банкрутства трасата, незалежно від того, здійснив він акцепт чи ні, або у разі припинення ним платежів, навіть якщо ця обставина не була встановлена судовим рішенням, або у разі безрезультатного звернення стягнення на його майно;

(3) у разі банкрутства трасанта за векселем, що не підлягає акцепту.

Відповідно до ст. 78 Уніфікованого Закону векселедавець простого векселя зобов'язаний так само, як акцептант за переказним векселем.

Переказний вексель може до настання строку платежу бути пред'явлений держателем або особою, в якої вексель знаходиться, для акцепту трасату за місцем його знаходження (стаття 21 Уніфікованого Закону).

Враховуючи, що проти трасата за простими векселями порушено справу про банкрутство, держатель таких векселів має право на пред'явлення своїх вимог до векселедавця незалежно від настання строку акцепту, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість грошових вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Град-Інвест» до боржника в сумі 3 764 083,62 грн.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обгрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обгрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 103 ГПК України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право змінити рішення.

Статтю 104 ГПК України встановлено, що Підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1) неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4) порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи, що судом першої інстанції неповно з'ясовано обставини справи та порушено норми матеріального права при прийнятті судового рішення за результатами попереднього засідання у справі про банкрутство, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала підлягає зміні в частині визнання вимог Банку шостої черги задоволення, а саме до визнання підлягають вимоги Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк": 1 черга - 6 090,00 грн.; 4 черга - 30 289 240,00 грн., 6 черга - 2 588 195,09 грн.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 - 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Маркет Черкаси" задовольнити частково.

2. Ухвалу попереднього засідання Господарського суду Черкаської області від 28.08.2015 у справі № 925/445/15 змінити в частині вимог Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до боржника (абзац 2 резолютивної частини ухвали).

3. Викласти абзац 2 резолютивної частини ухвали попереднього засідання Господарського суду Черкаської області від 28.08.2015 у справі № 925/445/15 в наступній редакції: "Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" (вул. Ковпака, 29, м. Київ, ): 1 черга - 6 090,00 грн.; 4 черга - 30 289 240,00 грн., 6 черга - 2 588 195,09 грн.".

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді О.М. Остапенко

В.О. Пантелієнко