РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2015Справа № 910/18844/15

Господарський суд міста Києва у складі колегії суддів: Карабань Я.А. (головуючий), Паламар П.І., Головатюк Л.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовомпублічного акціонерного товариства «КИЇВЕНЕРГО»
дофізичної особи-підприємця ОСОБА_3
простягнення 9067,72 грн,
за участю представників сторін:
від позивачаЛевченко В.І. (довіреність від 31.08.2015 № 91/2015/08/31-6);
від відповідачаОСОБА_3 (паспорт від 29.08.1995 серії НОМЕР_1),

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ФОП ОСОБА_3 про стягнення з останнього заборгованості в сумі 9067,72 грн.

Позов мотивований тим, що відповідачем порушено законодавство електроенергетики та Правила користування електричною енергією, затверджених постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (у редакції постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 17.10.2005 № 910) та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 02.08.1996 за № 417/1442 (далі - ПКЕЕ), а саме: відповідачем здійснено самовільне підключення струмоприймачів поза розрахункових приладів обліку до електричної мереж, про що складено акт порушень ПКЕЕ. Позивач вказує, що вартість спожитої відповідачем електроенергії без обліку складає 9067,72 грн. З урахуванням наведених обставин та норм права, встановлених статей 1212, 1213 ЦК України, позивач просить суд позов задовольнити та стягнути вказану суму боргу за безпідставно використану електричну енергію.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.07.2015 прийнято позов ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» до розгляду та порушено провадження у справі № 910/18844/15.

Ухвалою суду від 09.10.2015 вирішено здійснювати розгляд даної справи колегіально у складі трьох суддів.

Ухвалою від 13.10.2015 дану справу прийнято до провадження колегії суддів у такому складі: Карабань Я.А. (головуючий), Паламар П.І., Головатюк Л.Д.

Відповідач надав суду відзив в порядку, передбаченому ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, яким позовну вимогу відхилив повністю у зв'язку з його недоведеністю.

В судовому засіданні 23 листопада 2015 року судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини справи та докази на їх підтвердження, заслухавши представників сторін у справі, колегією суддів встановлено таке.

07 жовтня 2014 року, за наслідками проведеної технічної перевірки, представниками структурного відокремленого підрозділу «КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРИЧНІ МЕРЕЖІ» ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» складено акт про порушення від 07.10.2014 № 39785 (далі - Акт про порушення).

З Акту про порушення вбачається, що об'єктом перевірки є ФОП ОСОБА_3, за адресою: АДРЕСА_1, яким порушено статті 26, 27 Закону України «Про електроенергетику» та пукти 1.3, 5.1, 6.40, 10.2 ПКЕЕ, тобто відповідачем здійснено самовільне підключення струмоприймачів до електромережі енергопостачальника без дозволу останнього з метою без облікового споживання електроенергії.

Акт про порушення підписано трьома представниками позивача та трьома свідками, а особа з боку споживача електричної енергії (порушника) від підпису акта відмовилася.

До Акту про порушення додано копію довідки про функціональне призначення тимчасової споруди.

Так, з довідки серії СПТС 51 від 23.06.2014 № 002888 про функціональне призначення тимчасової споруди (сезонний об'єкт торгівлі), доданої до вказаного акту, вбачається, що вона є додатком до договору від 17.06.2014 № 50001-01-02/51 про сплату пайової участі, а суб'єктом господарювання є ФОП ОСОБА_3

27 жовтня 2014 року було надіслано позивачем відповідачеві лист від 27.10.2014 № 030/6/64-269, яким останнього було повідомлено про дату, час (08 грудня 2014 о 10:00 год.) і місце проведення засідання комісії з розгляду Акту про порушення (копії вказаного листа та докази його надсилання містяться у матеріалах справи).

08 грудня 2014 року відбулося засідання комісії по розгляду Акту про порушення, на якому прийнято рішення про нарахування відповідачеві вартості спожитої ним електричної енергії, яка була не облікована внаслідок порушення споживачем ПКЕЕ. Всього сплаті підлягає 9067,72 грн за період часу з 23 червня 2014 по 07 жовтня 2014 року. Дане рішення оформлено протоколом від 08.12.2014 № 363. Вказана сума повинна бути оплачена протягом 30 календарних днів з дня отримання протоколу та рахунку. Відповідач на даному засіданні комісії присутній не був.

10 грудня 2014 року разом із супровідним листом від 09.12.2014 № 030/6/64-719 позивач надіслав відповідачеві копію протоколу від 08.12.2014 № 363, розрахунок вартості електроенергії, спожитої без обліку (договору) та рахунок для оплати не донарахованої електроенергії (копії зазначеного листа та докази його надсилання містяться у матеріалах справи).

Спір між сторонами у даній справі виник, як стверджує позивач, внаслідок несплати позивачем спожитої ним недорахованої електроенергії на суму 9067,72 грн у зв'язку із порушенням ПКЕЕ.

Враховуючи наведені обставини, позивач звернувся до господарського суду з позовом у даній справі.

Виходячи з викладених вище обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з частинами 1, 2 і 4 ст. 26 Закону України «Про електроенергетику», чинного на момент виникнення спірних правовідносин, споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватись вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1.3 ПКЕЕ постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Відповідно до підпункту 1 пункту 10.2 ПКЕЕ споживач електричної енергії зобов'язаний користуватися електричною енергією виключно на підставі договору (договорів).

За змістом ч. 2 ст. 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Як вбачається з п. 7.6 ПКЕЕ, у разі самовільного підключення споживачем струмоприймачів або збільшення величини приєднаної потужності понад величину, визначену умовами договору та/або проектними рішеннями, приєднання струмоприймачів поза розрахунковими засобами обліку, зниження показників якості електричної енергії з вини споживача до величин, які порушують нормальне функціонування електроустановок електропередавальної організації та інших споживачів, невиконання припису уповноваженого представника відповідного органу виконавчої влади, який стосується вищенаведених порушень, постачальник електричної енергії (електропередавальна організація) має право без попередження повністю припинити споживачу електропостачання (технічне забезпечення електропостачання споживача) після оформлення у встановленому цими Правилами порядку акта про порушення.

Пунктом 6.41 ПКЕЕ передбачено, що у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень.

Виходячи з наведених вище норм права і правил, відносини з постачання електричної енергії та її споживання повинні ґрунтуватися на договорі, а також на нормах, які регулюють дані правовідносини.

Судом вище встановлено, що позивачем було виявлено порушення, яке полягає у самовільному приєднанні струмоприймачів поза розрахунковими засобами обліку і споживанні електричної енергії на суму 9067,72 грн.

Однак, як, зазначено в Акті про порушення, споживачем безоблікової електричної енергії, і відповідно - порушником, є ФОП ОСОБА_3

Проте, з листа-відповіді Департаменту промисловості та розвитку підприємства Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 23.11.2015 № 052-11716 вбачається, що Головним управлінням внутрішньої торгівлі та побутового обслуговування населення виконавчого органу КМР (КМДА), яке входить до складу Департаменту промисловості та розвитку підприємства, із ОСОБА_3 договір про сплату пайової участі не укладався та довідка про функціональне призначення тимчасової споруди на тимчасову споруду, розташовану за адресою: м. Київ, вул. Червоноармійська, 19, не видавалася.

Більш того, довідка серії СПТС 51 від 23.06.2014 № 002888 про функціональне призначення тимчасової споруди (сезонний об'єкт торгівлі) була видана Управлянням торгівлі та побуту Департаменту промисловості та розвитку підприємства фізичній особі-підприємцю ОСОБА_6. При цьому суд відзначає, що вказана довідка є додатком до договору від 17.06.2014 № 50001-01-02/51 про сплату пайової участі (внеску) в утримані об'єкта благоустрою м. Києва щодо сезонного засобу пересувної дрібно роздрібної торговельної мережі, укладеного між ФОП ОСОБА_6 та Департаментом промисловості та розвитку підприємства.

При цьому колегія суддів відзначає, що сторонами спору суду не надано оригінал довідки серії СПТС 51 від 23.06.2014 № 002888 для огляду.

З наведеного слідує, що Акт про порушення складено позивачем відносно неналежного порушника, оскільки ФОП ОСОБА_3 довідку серії СПТС 51 від 23.06.2014 № 002888 не отримував і договір про сплату пайової участі (внеску) не укладав.

Таким чином, колегія суддів відзначає, що відповідач не здійснює господарську діяльність у тимчасовій споруді, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1, та у якій споживалася електрична енергія поза обліковими приладами.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 ГПК України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Підсумовуючи сукупність обставин справи і норм права, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність позову, оскільки єдиний доказ, який пов'язує ФОП ОСОБА_3 з обставинами у даній справі, є довідка серії СПТС 51 від 23.06.2014 № 002888, яка у свою чергу Управлянням торгівлі та побуту Департаменту промисловості та розвитку підприємства відповідачеві не видавалася, а була видана іншому суб'єкту господарювання.

Таким чином, позивачем не доведено і документально не підтверджено причетність відповідача у безпідставному споживанні електричної енергії на суму 9067,72 грн, а тому колегія суддів вважає, що у позові слід відмовити у повному обсязі.

За приписами ч. 5 ст. 49 ГПК витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, покладаються на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27 листопада 2015 року.

Головуючий суддя Я.А. Карабань

Суддя П.І. Паламар

Суддя Л.Д. Головатюк