У Х В А Л А

25.11.2015Справа № 910/19625/15

За заявою Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського р-ну м. Києва

про розстрочку виконання рішення

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАЙСТЕРЛІФТ"

до Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського р-ну м. Києва

про стягнення 8261,85 грн.

суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Лелюх Л.П. - представник за довіреністю від 01.08.15
від відповідачаМаксимова Я.С. - представник за довіреністю № 43-3826 від 08.09.15

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Рішенням Господарського суду м. Києва у справі № 910/19625/15 від 16.09.15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МАЙСТЕРЛІФТ" до Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського р-ну м. Києва про стягнення 8261,85 грн. позовні вимоги задоволено повністю, вирішено стягнути з Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт" 4 757 грн. 90 коп. - основної заборгованості, 3 324 грн. 45 коп. - інфляційних втрат, 179 грн. 50 коп. - 3% річних та 1 827 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

17.11.15 Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського р-ну м. Києва звернулось до Господарського суду м Києва із заявою про розстрочку виконання рішення, відповідно до якої, просить розстрочити виконання судового рішення у справі № 910/19625/15 рівними частинами в розмірі 741,94 грн. згідно щомісячного графіку.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 розгляд заяви Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського р-ну м. Києва про розстрочку виконання рішення призначено на 25.11.2015.

У судове засідання, призначене на 25.11.2015, з'явились представники сторін.

Представник відповідача підтримала заяву про розстрочку виконання рішення та просила задовольнити згідно запропонованого графіку.

Представник позивача щодо поданої заяви заперечував, оскільки вважає, що сума заборгованості по даній справі є незначною та може бути виплачена одноразово.

Розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, господарський суд міста Києва вважає, що заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Господарським процесуальним кодексом України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв'язку з чим суд оцінює докази, що підтверджують зазначені обставини, за правилами статті 43 вказаного Кодексу, і за наявності обставин, які ускладнюють виконання рішення чи унеможливлюють його, господарський суд має право, зокрема, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови. Відстрочка або розстрочка виконання рішення, ухвали, постанови, зміна способу та порядку їх виконання допускаються у виняткових випадках і залежно від обставин справи. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи утруднення виконання рішення.

Згідно з п. 7.1.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012р.розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Відповідно до п. 7.2 вказаної постанови підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як на підставу для розстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.09.2015 № 910/19625/15 відповідач вказує на наявність скрутного фінансового становища, що значно утруднює виконання рішення суду.

Контрагенти Відповідача належним чином не виконують перед Боржником грошові зобов'язання, що зумовило виникнення дебіторської заборгованості. Відповідач вживає заходи для стягнення коштів з контрагентів, також підприємство стягує заборгованість з споживачів (мешканців), що заборгували підприємству за надані послуги, відповідні судові накази передаються і перебувають постійно на виконанні у відділах державних виконавчих служб. Відповідно за рахунок стягнень та добровільної сплати по судових наказах Відповідач має намір погасити заборгованість по справі № 910/15242/15.

У відповідно до ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті (опису), вилученні та примусові реалізації. Стягнення за виконавчими документами в першу чергу звертається на кошти боржника в гривнях та іноземній валюті, інші цінності, і тому числі кошти на рахунках та вкладах боржника в установах банків та інших кредитних організаціях, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

За таких обставин відповідач вважає, що у випадку арешту його рахунків та майна це заблокує його господарську дальність та унеможливить повне виконання ним боргових зобов'язань перед кредиторами і в майбутньому призведе до його банкрутства.

На думку відповідача, завадити таким негативним наслідкам можливо за умови розстрочення виконання рішення суду по справі № 910/19625/15 з врегулювання строків оплати суми боргу.

Відповідач має істотну заборгованість перед позивачем, ризикує утворенням заборгованості перед бюджетом податків та зборів, заробітної палати, у зв'язку із чим одноразове примусове стягнення всієї суми боргу на користь позивача негативно вплине на законні майнові інтереси відповідача, і, як наслідок, погіршить його фінансове становище. Проте відповідач не вживає заходів для уникнення відповідальності, а, навпаки, вживає заходи, спрямовані на погашення дебіторської заборгованості перед позивачем, що дозволить відновити його порушені права.

Відповідно до ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання. Вказаними нормами визначено процесуальну можливість вирішення питань, пов'язаних з проблемами, що виникають під час виконання рішення господарського суду. У процесі виконання рішення ймовірне виникнення обставин, що ускладнюють виконання чи роблять його неможливим.

Згідно з п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору.

Отже, розглянувши заяву про розстрочку виконання рішення та заслухавши пояснення представників сторін, суд вирішив частково задовольнити заяву відповідача та розстрочити виконання рішення господарського суду міста Києва № 910/19625/15 від 16.09.2015 на шість місяців до 30.06.2016.

Задовольняючи заяву відповідача, суд приймає до уваги і ту обставину, що при застосуванні ст. 121 ГПК України щодо розстрочки виконання вказаного рішення є більш вірогідним і є підстави вважати, що відповідач здійснить заходи по його належному та своєчасному виконанню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського р-ну м. Києва про розстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.09.2015 у справі № 910/19625/15 задовольнити частково.

2. Розстрочити виконання рішення господарського суду міста Києва від 16.09.2015 у справі № 910/19625/15 шляхом оплати заборгованості у розмірі: 4 757,90 грн. основного боргу, 3 324,45 грн. - інфляційних, 179,50 грн.- 3% річних та 1 827,00 грн. - судового збору, а в загальній сумі 10 088,85 грн. згідно графіку погашення боргу:

- до 29 січня 2016 року - 1 680,00 грн.;

- до 29 лютого 2016 року - 1 680,00 грн.;

- до 31 березня 2016 року - 1 680,00 грн.;

- до 29 квітня 2016 року - 1 680,00 грн.;

- до 31 травня 2016 року - 1 680,00 грн.;

- до 30 червня 2016 року - 1 688,85 грн.

Суддя Л.Г. Пукшин