ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"27" листопада 2015 р. Справа № 911/1886/15

Суддя Конюх О.В., розглянувши матеріали заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся 2010» про надання розстрочки виконання рішення суду у справі № 911/1886/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Іберія Груп», м. Київ,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся 2010», с. Борівка Макарівського району,

про стягнення 127 849,77 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1, уповноважений, довіреність від 15.06.2015р. б/н;

ВСТАНОВИВ:

рішенням господарського суду Київської області від 02.06.2015р., позов товариства з обмеженою відповідальністю «Іберія Груп» задоволено повністю, стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся 2010» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Іберія Груп» 102 400,00 грн. основного боргу, 1 178,30 грн. 3% річних, 24 471,47 грн. інфляційних втрат та 2 557,00 грн. судового збору.

Ухвалою від 20.10.2015р. залишено без задоволення заву товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся 2010» про надання розстрочки виконання рішення суду.

16.11.2015р. до господарського суду Київської області від товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся 2010» повторно надійшла заява про надання розстрочки, у якій заявник, посилаючись на ст. 121 ГПК України, просить суд надати боржникові розстрочку виконання рішення господарського суду Київської області від 02.06.2015р., строком на десять місяців, дозволивши боржникові сплачувати суму боргу щомісячно рівними частинами. Заява мотивована тим, що боржник знаходиться в скрутному фінансовому стані, що розстрочка відповідає інтересам як боржника, так і кредитора, оскільки дозволить боржнику продовжувати господарську діяльність, яка забезпечить надходження коштів, які будуть спрямовані на погашення боргу.

Ухвалою господарського суду від 18.11.2015р. заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся 2010» призначено до розгляду на 27.11.2015р.

В судове засідання 27.11.2015р. зявився представник відповідача (боржника), який підтримав подану заяву та просив суд її задовольнити. Позивач (стягувач) в судове засідання не зявився.

Розглянувши подану заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся 2010» про розстрочку виконання рішення суду у справі, вислухавши доводи відповідача, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарський суд в порядку ст. 121 ГПК України має право у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочення означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочення можливе при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Вирішуючи питання про розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

При цьому господарський суд повинен враховувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк чи попередньо встановленим способом, але перш за все повинен враховувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення та не допускати їх настання.

Згідно зі статтями 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Необхідність надання розстрочки, як і неможливість належним чином виконати рішення суду, боржник не довів суду жодними обєктивними доказами.

Відповідно до частини третьої ст. 3 ГК України субєкти господарювання та інші учасники відносин у сфері господарювання здійснюють свою діяльність у межах встановленого правового господарського порядку, додержуючись вимог законодавства. Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ст. 20 ГК України держава забезпечує захист прав і законних інтересів субєктів господарювання та споживачів. Кожен субєкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав та законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених субєктів захищаються шляхом в тому числі присудженням до виконання обовязку в натурі та застосуванням штрафних санкцій. Згідно до частин першої ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів. Згідно ст. 3 ЦК України однією з основних засад цивільного законодавства в Україні є судових захист цивільного права та інтересу.

Порушення умов господарського зобовязання, чинного законодавства та відповідно прав та охоронюваних законом інтересів стягувача ТОВ «Іберія Груп» допустив саме боржник ТОВ «Полісся 2010».

Принципом судочинства є захист законних прав та інтересів субєктів господарювання, а не звільнення або зменшення відповідальності осіб, які ці права інтереси порушили.

Суд звертає увагу на те, що заборгованість, що була стягнута рішенням господарського суду Київської області у справі № 911/1886/15 за договором № 02/23, за умовами цього договору мала бути погашена ще в 2014 році, тобто боржник безпідставно користувався грошовими коштами стягувача протягом тривалого часу. Обставини, на які посилається заявник, по-перше, не підтверджені жодними доказами, а по-друге, не є винятковими, а відтак не є підставами для відстрочення або розстрочення виконання рішення. Враховуючи те, що ст. 121 ГПК України надає право суду відстрочити, розстрочити виконання рішення лише у виняткових випадках, а боржником не наведено жодних доказів, які б дозволяли оцінити ситуацію, що склалася з виконанням рішення у справі № 911/1886/15, як виняткову, суд приходить до висновку щодо відсутності вагомих підстав для задоволення заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся 2010» про розстрочку виконання рішення суду.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 121 ГПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Полісся 2010» про розстрочку виконання рішення суду відмовити.

Суддя О.В. Конюх