ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

01 грудня 2015 р. Справа № 903/1112/15

за позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз", м. Луцьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Українські страви", м. Луцьк

про стягнення 109 015 грн. 06 коп.

Суддя Кравчук А.М.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність № 1724/06-06 від 01.10.2015 року

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність № 39 від 26.10.2015 року

Відповідно до ст. 20 Господарського процесуального кодексу України розяснено право відводу судді. Відводу судді не заявлено. На підставі ст. 22 ГПК України розяснено процесуальні права та обовязки учасників судового процесу.

Суть спору: позивач - ПАТ по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" просить стягнути з відповідача - ТОВ "Українські страви" 109 015 грн. 06 коп., з яких 64 822 грн. 33 коп. основного боргу, 15 781 грн. 55 коп. пені, 1 688 грн. 39 коп. 3% річних, 26 722 грн. 79 коп. інфляційних втрат та судові витрати по справі.

Позов обґрунтований неналежним виконанням відповідачем взятих на себе згідно договору № 2014/ТП-ПР-722 від 31.12.2013 року на постачання природного газу за регульованим тарифом зобовязань по оплаті поставленого природного газу.

У судових засіданнях 25.11.2015 року, 30.11.2015 року оголошувалась перерва для можливого врегулювання спору.

Спір в добровільному порядку не врегульований.

У додаткових поясненнях № 2515/06-06 від 20.10.2015 року (а.с. 83 ), які суд вважає заявою про зменшення позовних вимог, позивач у зв'язку з помилкою у розрахунку штрафних санкцій просить стягнути з відповідача 64 822 грн. 33 коп. основного боргу, 15 653 грн. 51 коп. пені, 1 660 грн. 28 коп. 3% річних, 26 517 грн. 46 коп. інфляційних втрат, а всього 108 653 грн. 58 коп.

Відповідно до ст. 22 ГПК України представник позивача в межах повноважень, наданих довіреністю № 1724/06-06 від 01.10.2015 року, подав додаткові пояснення від 30.11.2015 року № 4114/06-06, які суд вважає заявою про зменшення позовних вимог та відмову від позову в частині стягнення пені і просить стягнути з відповідача 59 822 грн. 33 коп. основного боргу, 1 587 грн. 89 коп. 3% річних, 25 048 грн. 18 коп. інфляційних втрат.

Від стягнення пені в сумі 15 653 грн. 51 коп. відмовився.

Згідно п. 3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Зменшення позовних вимог та відмова від стягнення пені не порушує чиїх-небудь прав і охоронюваних законом інтересів, прийняті судом, тому має місце нова ціна позову - 102 111 грн. 91 коп..

Відповідач у відзиві № 40 від 02.11.2015 року та представник у судовому засіданні 30.11.2015 року зазначив, що 12.12.2014 року між сторонами укладено договір про реструктуризацію заборгованості, згідно якого загальна сума основного боргу становить 61 408 грн. 00 коп., яка реструктуризована до 20.05.2016 року.

Представник позивача пояснив, що згідно п. 2.2 договору відповідач зобов'язався сплатити, зокрема, з 12.12.2014 року по 20.12.2014 року частину основного боргу в сумі 3 411 грн. 56 коп.. У вказаний період часу проплата відповідачем не здійснена, у зв'язку з чим укладений між сторонами договір про реструктуризацію від 12.12.2014 року розірваний ПАТ по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" на підставі п. 5.3 договору в односторонньому порядку.

Представник відповідача зазначив, що згідно п. 5.3 договору про реструктуризацію договір вважається розірваним через п'ть календарних днів з кінцевої дати спливу щомісячного строку здійснення платежу, зазначеного у п. 2.2 договору, а газопостачання в цей же строк - припиняється. Припинення постачання газу здійснено позивачем лише 29.09.2015 року, а тому дія договору припиняється саме з цієї дати.

Представник позивача зазначив, що припинення постачання газу не є обов'язковою умовою розірвання договору про реструктуризацію заборгованості, а лише додатковою.

01.12.2015 року представник позивача позовні вимоги з врахуванням заяви про відмову від стягнення 15 653 грн. 51 коп. пені, зменшення позовних вимог підтримав.

Представник відповідача позовні вимоги заперечив.

Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

в с т а н о в и в:

31.12.2013 року між позивачем - Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" та відповідачем - ТОВ "Українські страви" укладено договір № 2014/ТП-ПР-722 на постачання природного газу за регульованим тарифом (далі договір, а. с. 7-13 ).

Згідно п.п. 1.1, 1.2, 1.2.1, 2.1, 2.6, 2.9, 4.1, 4.2, 4.5, 4.6, 4.6.1, 4.6.3, 4.9, 6.2.2, 6.2.3, 10.1, 10.1.1 постачальник протягом 2014 року здійснює постачання природного газу (далі - газ) в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а останній оплачує вартість газу у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором. Передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об'єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування. Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначається сторонами в додатку 1 до договору. Договірні обсяги постачання газу споживачу наводяться в додатку 2 до договору. Послуги з постачання газу документально оформлюються підписаним сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється згідно з даними вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору. Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником. Розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики. Розрахунковий період за договором становить один місяць - з контрактної години першого дня місяця до контрактної години першого дня наступного місяця включно. Оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими платежами із розрахунку вірного обсягу постачання газу згідно з додатком 2, які сплачуються на розрахунковий рахунок зі спеціальним режимом використання у розмірі 100 відсотків від вартості запланованого або погодженого постачальником обсягу газу на розрахунковий період за п'ять календарних днів до початку місяця поставки газу. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше п'ятого числа місяця, наступного за розрахунковим. Звірка розрахунків здійснюється сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості спожитого газу споживачем та акта приймання-передачі газу протягом 10-ти календарних днів з дати пред'явлення вимоги однієї із сторін. У разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день його прострочення. У разі невиконання споживачем обов'язків по договору, постачальник має право у встановленому законом порядку застосовувати до споживача оперативно-господарські санкції, передбачені статтею 236 ГК України, а також відмовлятись від надання послуг, передбачених предметом договору тимчасово та/або зменшувати обсяг послуг, що надаються. Цей договір набуває чинності з дати підписання та, відповідно до ч. З статті 631 Цивільного кодексу України, поширює свою дію на відносини, що склались між сторонами з 31.12.2013 року та діє до 31.12.2014 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення. Договір вважається продовженим на аналогічний період, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд умов.

Укладений між сторонами договір № 2014/ТП-ПР-722 від 31.12.2013 року за своєю правовою природою є договором поставки. Відносини сторін регулюються їх умовами та ст. ст. 264 - 271 ГК України, ст.712 ЦК України.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. ( ч. 1 ст. 265 ГК України ).

Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами зобов'язання виникли з договору № 2014/ТП-ПР-722 від 31.12.2013 року.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

На виконання договору постачання природного газу в період з листопада 2014 року по травень 2015 року позивач поставив відповідачу 13,332 тис. м. куб. природного газу на суму 92 919 грн. 10 коп., що стверджується підписаними сторонами на виконання договору № 2014/ТП-ПР-722 від 31.12.2013 року актами прийому-передачі природного газу (а. с. 16-21).

Відповідач розрахунок провів частково на суму 33 096 грн. 77 коп., що стверджується копіями виписок ПАТ "Дельта Банк" по рахунку позивача (а.с. 29-38) та підтверджено представником відповідача у судових засіданнях, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 59 822 грн. 33 коп., яка підтверджена матеріалами справи, підставна і підлягає до стягнення з відповідача, оскільки в силу ст. 193 ГК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нараховані позивачем 1 587 грн. 89 коп. 3% річних за період з 06.12.2014 року по 07.10.2015 року та інфляційних втрат за період з січня 2015 року по червень 2015 року в сумі 25 048 грн. 18 коп. підставні та підлягають до стягнення згідно ч.2 ст.625 ЦК України.

Провадження у справі на суму 15 653 грн. 51 коп. підлягає припиненню згідно п. 4 ст. 80 ГПК України у зв'язку з відмовою позивача від стягнення пені.

Заперечення відповідача щодо розірвання договору реструктуризації від 12.12.2014 року на суму 61 408 грн. 23 коп. (є складовою акту прийому передачі природного газу № ВЛ000007077 від 30.11.2014 року, нарахована за втручання в роботу лічильного механізму (технічний розрахунок від 04.12.2014 року) з дати фактичного припинення газопостачання - 29.09.2015 року не приймаються судом до уваги, оскільки згідно п. 5.3 зазначеного договору договір розривається в односторонньому порядку без попередження, через п'ять календарних днів з кінцевої дати спливу щомісячного строку здійснення платежу. Перший платіж у сумі 3 411 грн. 56 коп. у передбачений п. 2.2 договору період з 12.12.2014 року по 20.12.2014 року не був проведений,що слугувало підставою для розірвання договору з 25.12.2014 року.

Умовами договору його розірвання пов'язане з невиконанням відповідачем обов'язку здійснення платежів у визначений період, а не припиненням газопостачання.

Оскільки, спір до розгляду в суді доведено з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в частині задоволених вимог в сумі 1 296 грн. 88 коп. відповідно до ст. 49 ГПК України слід покласти на нього.

Господарський суд, керуючись ст.ст. 44, 49, п. 4 ст. 80, 82-85 ГПК України, -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Українські страви" (м. Луцьк, вул. Ковельська, 82, ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Волиньгаз" (м. Луцьк, вул. Франка, 12, )

- 59 822 грн. 33 коп. основного боргу, 1 587 грн. 89 коп. 3% річних, 25 048 грн. 18 коп. інфляційних втрат та 1 296 грн. 88 коп. в повернення витрат по сплаті судового збору, а всього: 87 755 грн. 28 коп. (вісімдесят сім тисяч сімсот п'ятдесят п'ять грн. 28 коп.)

3. Провадження у справі на суму 15 653 грн. 51 коп. припинити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення

складений 01.12.2015 року

Суддя А. М. Кравчук