ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Запоріжжя

27.11.2015 Справа № 908/5856/15

Cуддя Зінченко Н.Г., розглянувши позовні матеріали
за позовом Ліквідаційна комісія Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області (69006, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 191)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Професійний футбольний клуб "Металург-Запоріжжя" (69035, м. Запоріжжя, вул. 12 Квітня, б. 2)

про стягнення 60283,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

26.11.2015 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява №26/8-12 від 25.11.2015р. (вх. №6483/09-05/15 від 26.11.2015р.) Ліквідаційної комісії Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю "Професійний футбольний клуб "Металург-Запоріжжя", м. Запоріжжя про стягнення 60283,56 грн.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.11.2015 р. справу № 908/5856/15 призначено до розгляду судді Зінченко Н.Г.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Розглянувши матеріали позовної заяви та з'ясувавши підстави для повернення позовної заяви, передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що слід повернути позовну заяву без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, виходячи з наступного.

Статтею 54 ГПК України встановлено, що зміст, форма та додатки до позовної заяви повинні відповідати вказаним нормам закону.

Згідно ст. 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплати за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місті їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

З 01.11.2011 р. набув чинності Закон України "Про судовий збір" № 02/163-48 від 08.07.2011 р. (із відповідними змінами), відповідно до ч. 1 ст. 4 якого судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів, і включається до складу судових витрат.

Зокрема, згідно ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Розмір мінімальної заробітної плати, станом на 01.01.15, становить 1 218 грн.

У відповідності до вимог ГПК України сплата судового збору є обов'язковою, а при відсутності доказів сплати позовна заява підлягає поверненню.

Приписами ст. 57 ГПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору (п. 3 ч. 1).

Прохальна частина позовної заяви вих. № 2 від 26.09.2014 р. №26/8-12 від 25.11.2015р. (вх. №6483/09-05/15 від 26.11.2015р.) містить вимогу майнового характеру про стягнення 60283,56 грн. заборгованості.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" (в редакції Закону України від 22.05.2015 р. № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набув чинності 01.09.2015 р.) судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п. 2.21. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

До позовної заяви №26/8-12 від 25.11.2015р. (вх. №6483/09-05/15 від 26.11.2015р.) позивач доказів сплати судового збору не надав. При цьому, в переліку додатків до позовної заяви також не зазначено про наявність в доданих до позовної заяви матеріалах доказів сплати судового збору.

Зазначені обставини перешкоджають суду вчинити передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України дії по підготовці справи до судового розгляду та є підставами для повернення позовної заяви позивачу.

Згідно приписів п. 2.22 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява повертається господарським судом з підстав, передбачених п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Також, суд звертає увагу заявника, що у відповідності до ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Належним доказом направлення копії позовної заяви з додатком відповідачу відповідно до Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270, є оригінал розрахункового документу (оригінал поштової квитанції чи фінансового чека), виданий відправникові поштового відправлення.

З аналізу вище наведених норм чинного процесуального законодавства слідує, що належними доказами направлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів, в розумінні ст. 56 ГПК України, є оригінали розрахункового документу (оригінал поштової квитанції або фінансового чеку) та опису вкладення.

До позовної заяви №26/8-12 від 25.11.2015р. (вх. №6483/09-05/15 від 26.11.2015р.) на підтвердження направлення відповідачеві копії позовної заяви з додатками до неї позивачем додано лист за вих. №26/8-11 від 25.11.2015р.та копію фіскального чеку від 25.11.2015 р., в якому в графі «Кому» - зазначено «ТОВ ТРОФЕЙ ФУБОЛ КЛУ».

Отже, з наданих позивачем документів суду неможливо зробити висновок про направлення на адресу відповідача копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Крім того, суд вважає за не обхідне звернути увагу заявника, що при повторному зверненні до суду слід врахувати, що у відповідності до ст. 21 ГПК України сторонами в судовому процесі (позивачами і відповідачами) можуть бути підприємства та організації, зазначені у ст. 1 ГПК України, тобто юридичні особи та громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності. Зазначені особи мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів та бути позивачами і відповідачами в суді.

Згідно п. 4.7. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", зазначено, що господарським судам необхідно мати на увазі, що саме лише прийняття рішення про ліквідацію суб'єкта господарювання не позбавляє його статусу юридичної особи, і до внесення до названого державного реєстру запису про припинення його діяльності він, зокрема, може виступати учасником судового процесу в загальному порядку. Водночас ліквідаційна комісія не є ні юридичною, ані фізичною особою і не може брати участі в судовому процесі, в тому числі й від імені суб'єкта господарювання, що ліквідується. Від імені останнього в суді з підстав, передбачених частиною першою статті 28 ГПК та частиною четвертою статті 105 Цивільного кодексу України, виступають голова і члени названої комісії, ліквідатор юридичної особи.

У відповідності до п. 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Суд вважає за необхідне роз'яснити заявнику, що у відповідності до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з ним у господарський суд у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Ліквідаційної комісії Запорізького міського управління ГУМВС України в Запорізькій області, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю "Професійний футбольний клуб "Металург-Запоріжжя", м. Запоріжжя та додані до неї документи повернути позивачу без розгляду.

Копію даної ухвали направити сторонам у справі.

Додаток: на 41-му аркуші.

Суддя Н.Г.Зінченко