РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015Справа №910/25269/15

За позовомВиробничо-комерційна фірма "Комета" ЛТД Товариства з обмеженою відповідальністю
доДержавного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"
простягнення 4805993,09 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Дашкевич О.І. - представник;
від відповідача Гуляєва Ж.О. - представник;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Виробничо-комерційна фірма "Комета" ЛТД Товариство з обмеженою відповідальністю звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" заборгованості за договором підряду №ПЗ/Л-112475-НЮ від 19.09.2011 у розмірі 2977978,88 грн., пені у розмірі 777847,97 грн., 3% річних у розмірі 61858,12 грн. та інфляційних втрат у розмірі 988308,12 грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами договору в частині здійснення розрахунків за виконані позивачем роботи, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем. Крім основного боргу, за прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних, пеню та витрати з урахуванням індексу інфляції.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.09.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/25269/15 та призначено розгляд справи на 04.11.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.11.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача та поданим відповідачем клопотанням про відкладення розгляду справи, розгляд справи відкладено на 19.11.2015.

Представник позивача в судове засідання 19.11.2015 з'явився, позов підтримав.

Представник відповідача в судове засідання 19.11.2015 з'явився, надав суду відзив на позов, в якому проти задоволення позовних вимог заперечив, посилаючись на те, що розрахунки пені, 3 % річних та інфляційних втрат, які наведені позивачем у позові щодо акту виконаних робіт від 30.12.2014 на суму 1055407,80 грн. здійснені невірно, оскільки в липні 2015 року перевіркою Державної фінансової інспекції у Вінницькій області виявлено завищення вартості виконаних робіт на суму 24462,55 грн., в результаті чого сторонами був складений та підписаний скоригований акт на перерахунок виконаних підрядних робіт на вказану суму. Оскільки виявлене завищення вартості виконаних робіт виникло з моменту підписання акту виконаних робіт, тобто з 30.12.2014, то нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат по цьому акту повинні здійснюватися з 02.02.2015 на суму 1030945,25 грн. При цьому, відповідач навів контррозрахунки сум пені, 3 % річних та інфляційних втрат. Також, відповідач посилався на ст. 614 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом, особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання, у зв'язку з чим стверджував про те, що вина відповідача у порушенні зобов'язання відсутня, а отже вимоги позивача про стягнення 3% річних та інфляційних втрат не підлягають задоволенню.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.09.2011 між Виробничо-комерційною фірмою "Комета" ЛТД Товариством з обмеженою відповідальністю (підрядник, позивач) та Державним територіально-галузевого об'єднанням "Південно-Західна залізниця" (замовник, відповідач) було укладено договір підряду №ПЗ/Л-112475-НЮ (надалі - договір), за умовами якого підрядник зобов'язується на свій ризик виконати у встановлений строк роботи по улаштуванню навісів над пасажирською низькою проміжною платформою № 2 вокзалу на станції Вінниця, а замовник зобов'язується надати підрядникові фронт робіт, прийняти та оплатити виконані роботи (п.1.1), загальна сума договору складає 29356334,26 грн. (п.3.1), ціна договору є динамічна (п.3.5), розрахунки між підрядником і замовником проводяться протягом 20 банківських днів з дати підписання акту приймання виконаних підрядних робіт (п.4.3), у випадку прострочення терміну оплати замовник зобов'язується сплатити підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від простроченої суми за кожний день затримки але не більше 10% від загальної суми цього договору (п.7.3), нарахування пені припиняється через 6 місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано (п.7.4).

Відповідно до довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за листопад 2014 та актів №1, №2 приймання виконаних будівельних робіт (без обладнання) за листопад 2014, які підписані між сторонами 27.11.2014 на суму 1947033,55 грн. та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за грудень 2014 року та акту приймання виконаних будівельних робіт (без обладнання) за грудень 2014 року, які підписані між сторонами 30.12.2014 на суму 1055407,80 грн. позивачем було виконано, а відповідачем - прийнято роботи на загальну суму 3002441,35 грн.

31.07.2015 згідно довідки Державної фінансової інспекції у Вінницькій області №06-13/22-з від 29.07.2015 між сторонами був складено та підписано скориговану довідку про вартість виконаних будівельних робіт та витрат на суму - 24462,55 грн., в результаті чого загальна сума виконаних позивачем робіт склала 2977978,80 грн.

За правовою природою укладений між сторонами договір є договором підряду.

Згідно ст. 837 Цивільного кодексу за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково. Підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, з урахуванням положень ст. 530 Цивільного кодексу України та приписів п. 4.3. договору строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по оплаті вартості виконаних позивачем та прийнятих відповідачем робіт станом на момент розгляду справи настав.

Однак, як свідчать матеріали справи, відповідач своїх зобов'язань по оплаті виконаних позивачем та прийнятих відповідачем робіт належним чином не виконав, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 2977978,80 грн.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості у розмірі 2977978,80 грн. є обґрунтованими, документально підтвердженими та такими, що підлягають задоволенню.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 777847,97 грн., 3% річних у розмірі 61858,12 грн. та інфляційні втрати у розмірі 988308,12 грн.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений ст.530 Цивільного кодексу України строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням договірних зобов'язань (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно, є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки.

Згідно із положень ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктом 7.3 укладеного між сторонами договору встановлено, що у випадку прострочення терміну оплати замовник зобов'язується сплатити підряднику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від простроченої суми за кожний день затримки але не більше 10% від загальної суми цього договору.

Враховуючи, що судом встановлено факт прострочення виконання грошового зобов'язання, то вимоги позивача про стягнення пені визнаються судом обґрунтованими.

При цьому, суд нараховує пеню за вирахуванням завищення вартості виконаних робіт на суму 24462,55 грн., оскільки таке завищення виникло з моменту підписання останнього акту виконаних робіт (30.12.2014), з урахуванням п.4.3 договору, листа Національного банку України від 08.12.2014 №25-205/73085 "Про регламент роботи банків України у період завершення звітного року", в межах визначених ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, у зв'язку з чим за розрахунком суду стягненню з відповідача на користь позивача підлягає пеня у розмірі 771089,81 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові №48/23 від 18.10.2011 та Верховний Суд України у постанові №3-12г10 від 08.11.2010.

Оскільки судом встановлено факт прострочення виконання відповідачем зобов'язання по оплаті виконаних позивачем робіт, то вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних та витрат з урахуванням індексу інфляції є обґрунтованими.

При цьому, суд нараховує 3% річних та витрати з урахуванням індексу інфляції за вирахуванням завищення вартості виконаних робіт на суму 24462,55 грн., оскільки таке завищення виникло з моменту підписання останнього акту виконаних робіт (30.12.2014), з урахуванням п.4.3 договору, листа Національного банку України від 08.12.2014 №25-205/73085 "Про регламент роботи банків України у період завершення звітного року", у зв'язку з чим за розрахунком суду стягненню з відповідача на користь позивача підлягають суми 3% річних та витрат з урахуванням індексу інфляції, які є більшими, ніж ті, що заявлені позивачем у позовній заяві, а отже стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 3% річних у розмірі 61858,12 грн. та витрати з урахуванням індексу інфляції у розмірі 988308,12 грн.

З огляду на викладене, позов підлягає задоволенню частково.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" (01034, місто Київ, вул. Лисенка, будинок 6, ідентифікаційний код 04713033) на користь Виробничо-комерційна фірма "Комета" ЛТД Товариства з обмеженою відповідальністю (21027, Вінницька обл., місто Вінниця, вул. Келецька, будинок 53, кімната 235, ідентифікаційний код 13308219) заборгованість у розмірі 2977978 (два мільйони дев'ятсот сімдесят сім тисяч дев'ятсот сімдесят вісім) грн. 88 коп., 3% річних у розмірі 61858 (шістдесят одна тисяча вісімсот п'ятдесят вісім) грн. 12 коп., витрати з урахуванням індексу інфляції у розмірі 988308 (дев'ятсот вісімдесят вісім тисяч триста вісім) грн. 12 коп., 771089 (сімсот сімдесят одна тисяча вісімдесят дев'ять) грн. 81 коп. пені та судовий збір у розмірі 71988 (сімдесят одна тисяча дев'ятсот вісімдесят вісім) 52 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 30.11.2015

Суддя Ю.М. Смирнова