ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року Справа № 914/4594/13
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Малетича М.М.

суддів Мамонтової О.М.

Круглікової К.С.

За участю представників сторін:

від позивача не з'явилися

від відповідача не з'явилися

від третіх осіб Рубель С.П. (дов. від 20.11.15р.)

розглянувши касаційну скаргу Львівської міської ради на рішення господарського суду Львівської області від 11.03.15р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 02.07.15р.

у справі № 914/4594/13

за позовом Львівської міської ради, м. Львів

до КП "Крокус-послуги", м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, м. Львів

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ТОВ "Хімпобутсервіс", м. Львів

про визнання незаконним та скасування наказу

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Львівської області від 11.03.15р. у справі № 914/4594/13 (суддя Яворський Б.І.) у позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02.07.15р. (головуючий Галушко Н.А, судді Кузь В.Л., Орищин Г.В.) вказане рішення залишено без змін.

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить рішення від 11.03.15р. і постанову від 02.07.15р. скасувати, позов задовольнити. В обґрунтування касаційної скарги заявник посилається на порушення судами норм матеріального і процесуального права, зокрема, ст.11, п.10 ч.2 ст. 16, ст. 317, ч.2 ст. 327, ст. ст. 391, 393, ч.3 ст. 774 ЦК України, ч.2 ст. 20, ч.5 ст.23 ГК України, ст. ст. 2, 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ст.1, п. 33 ч. 1 ст. 26, ст. 29, ч. ч. 1, 5 ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування", ст. ст. 47, 32 ГПК України.

Згідно розпорядження Секретаря четвертої судової палати від 30.11.15р. № 05-05/2427 розгляд касаційної скарги здійснюється колегією суддів у складі: головуючий суддя - Малетич М.М., судді Мамонтова О.М., Круглікова К.С.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судами норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на слідуюче.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

Згідно п.1.1 статуту КП "Крокус-послуги" створено шляхом перереєстрації державного підприємства побутового обслуговування населення "Крокус" з комунальною формою власності, згідно розпорядження Львівського міського голови від 11.08.04р. № 589, підпорядковано управлінню промисловості та підприємництва Львівської міської ради (уповноважений власник).

Підприємство має право, за погодженням з уповноваженим власником здавати в оренду відповідно до чинного законодавства підприємствам, організаціям та установам, а також громадянам нежитлові приміщення, окремо стоячі будівлі, устаткування, транспортні засоби, інвентар та інші матеріальні цінності, які йому належать, а також списувати їх з балансу (п.4.4 статуту).

Директор підприємства, згідно п. 6.4 статуту, видає накази і розпорядження, обов'язкові для виконання працівниками підприємства.

Директор не вправі приймати рішення, обов'язкові для власника чи уповноваженого власника (п.6.5 статуту).

Наказами Управління комунального майна Львівської міської ради від 02.10.06р. № 173-с та № 174-с дозволено орендарю КП "Крокус-послуги", що орендує нежитлові приміщення за договорами № Ф-2997-5 та № Ш-2995-5 передати їх в суборенду ТОВ "Хімпобутсервіс" для надання побутових послуг на термін 360 днів.

11.12.06р. між Управлінням комунального майна, яке було реорганізовано в Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (Орендодавець) та КП "Крокус-послуги" (Орендар) укладено договори оренди нерухомого майна № Ф-4906-5 та № Ш-4907-5, за умовами яких орендодавець передав, а орендар - прийняв в строкове платне користування нерухоме майно - нежилі приміщення, які знаходяться у м. Львові по вул. Федьковича, 13 площею 44,40 м2 та по вул. Шевченка, 26 площею 27,30 м2 відповідно. Строк дії договорів визначений з 11.12.06р. по 10.12.07р.

Згідно п. 7.19, орендар має право здавати частину об'єкта оренди у суборенду іншим особам чи організаціям лише за письмовим погодженням орендодавця.

15.12.06р. КП "Крокус-послуги" (Орендар) та ТОВ "Хімпобутсервіс" (Суборендар) уклали договір суборенди № 2 нерухомого майна - приміщення по вул. Федьковича, 13, зі строком дії з 02.10.06р. по 02.10.07р.; а 01.02.07р. - договір суборенди № 3 нерухомого майна - приміщення по вул. Шевченка, 26 зі строком дії з 01.02.07р. по 25.01.08р.

Наказом директора КП "Крокус-послуги" № 18 від 17.07.07р. в зв'язку з відсутністю коштів щодо оплати орендної плати, з метою погашення заборгованості між суборендарем та орендарем, передано право оренди на приміщення, за вказаною адресою ТОВ "Хімпобутсервіс".

06.12.13р. Львівська міська рада звернулася з позовом до КП "Крокус-послуги", третіх осіб - Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради, ТОВ "Хімпобутсервіс" про визнання незаконним та скасування наказу КП "Крокус-послуги" № 18 від 17.07.07р. про передачу права оренди.

Рішенням господарського суду Львівської області від 11.03.15р. у даній справі, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 02.07.15р., у позові відмовлено.

Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти (ч.2 ст.11 ЦК України).

Статтею 144 ГК України визначені підстави виникнення майнових прав та обов'язків суб'єкта господарювання, зокрема, майнові права та майнові обов'язки суб'єкта господарювання можуть виникати з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать; з актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Частиною 2 ст. 16 ЦК України передбачені способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству (абзац другий частини другої ст. 20 ГК України).

Згідно ч. 5 ст. 23 ГК України, органи та посадові особи місцевого самоврядування мають право звертатися до суду щодо визнання недійсними актів підприємств, інших суб'єктів господарювання, які обмежують права територіальних громад, повноваження органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 2 ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Судами встановлено, що КП "Крокус-послуги" створено шляхом перереєстрації державного підприємства побутового обслуговування населення "Крокус" з комунальною формою власності, підпорядковано управлінню промисловості та підприємництва Львівської міської ради; на підставі договорів оренди нерухомого майна від 11.12.06р. відповідач орендував нежитлові приміщення у м. Львові, розташовані по вул. Федьковича, 13 та по вул. Шевченка, 26, які належать до комунальної власності; зазначені приміщення були передані в суборенду ТОВ "Хімпобутсервіс" за договорами суборенди від 15.12.06р. та від 01.02.07р.; наказом директора КП "Крокус-послуги" № 18 від 17.07.07р. право оренди приміщень було передано ТОВ "Хімпобутсервіс".

Як встановлено судами, оскаржений наказ директора комунального підприємства не є актом індивідуальної дії, оскільки не породжує цивільних прав та обов'язків для інших осіб, не може порушувати права територіальної громади чи Львівської міської ради, відтак, суди обґрунтовано відмовили у задоволенні позову.

Враховуючи вищевикладене, колегія вважає, що оскаржені рішення і постанова прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягають залишенню в силі.

Керуючись ст.ст. 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Львівської міської ради залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Львівської області від 11.03.15р. та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 02.07.15р.у справі № 914/4594/13 залишити без змін.

Головуючий суддя М.М. Малетич

Судді: О.М. Мамонтова

К. С. Круглікова