номер провадження справи 4/140/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2015 Справа № 908/5395/15

за позовом ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Софіївка, (70113, Запорізька область, Новомиколаївський район, с. Софіївка, вул.Леніна,1)

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю АЛКОР ЛТД (70002, Запорізька область, Вільнянський район, м. Вільнянськ, вул. Пушкіна, буд. 2Б/14)

про стягнення суми 206 585,95грн.

Суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

від позивача не з'явився;

від відповідача ОСОБА_2, довіреність б/н від 25.09.2015р.

20.10.2015 р. до господарського суду Запорізької області звернулося ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Софіївка, Запорізька область, Новомиколаївський район, с. Софіївка з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю АЛКОР ЛТД, Запорізька область, Вільнянський район, м. Вільнянськ про стягнення 206 585,95грн., з яких 78267, 00 грн. сума основного боргу за договорами купівлі-продажу №191012 від 19.10.2012 р. та №87 від 22.10.2012р., 71615, 22 грн. пені, 49816,74 грн. інфляційного нарахування на суму боргу та 6886,99 грн. 3 % річних.

Ухвалою від 20.10.2015 р. порушено провадження у справі № 908/5395/15, справі присвоєно номер провадження 4/140/15, судове засідання призначено на 09.11.2015 р., у сторін витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті. У звязку із неявкою в судове засідання представника відповідача розгляд справи, на підставі ст. 77 ГППК України, відкладався до 30.11.2015 р.

В судовому засіданні 30.11.2015 р. справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

За письмовим клопотанням представника відповідача, розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Позивач в судове засіданні 30.11.2015р. не з'явився, проте в судовому засіданні 09.11.2015р. підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, на підставі договорів купівлі-продажу № 191012 від 19.10.2012 р. та №87 від 22.10.2012р., ст., ст. 538, 625, 692 ЦК України та ст. 193 ГК України просив позов задовольнити, стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю АЛКОР ЛТД, Запорізька область, Вільнянський район, м. Вільнянськ суму 206 585,95грн., з яких: 78267, 00 грн. сума основного боргу за договорами купівлі-продажу №191012 від 19.10.2012 р. та №87 від 22.10.2012р., 71615, 22 грн. пені, 49816,74 грн. інфляційного нарахування на суму боргу та 6886,99 грн. 3 % річних.

Відповідач судовому засіданні 30.11.2015 р. надав відзив, в якому проти заявлених вимог заперечив, зазначає, що дійсно між ТОВ «Алкор ЛТД» та ТОВ «Софіївка» укладено два договори за зустрічними зобов'язаннями - Договір купівлі продажу № 191012 від 19.10.2012 р. за яким ТОВ «Софіївка» як Продавець зобов'язалося поставити, а ТОВ «Алкор ЛТД» як покупець, прийняти та оплатити Товар - соняшник, а також Договір купівлі-продажу 27/10 від 27.10.2012 року, за яким в зворотному напрямку ТОВ «Алкор ЛТД» як Продавець зобов'язалося передати у власність покупця, а ТОВ «Софіївка» як Покупець прийняти та оплатити Товар - олія не раф. Відповідно до укладених договорів ТОВ «Софіївка» здійснило постачання, а ТОВ «Алкор ЛТД» прийняло Товар на загальну суму 156219, 00 грн. В той же час ТОВ «Алкор ЛТД» також виконало свої зобов'язання за Договором 27/10 від 27.10.2012 року та Поставило ТОВ «Софіївка» Товар на загальну суму 156194, 00 гривень. Щодо залишку заборгованості 25, 00грн., просить застосувати строк позовної давності. Враховуючи зазначене, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими та просить суд в позові відмовити.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, суд

ВСТАНОВИВ:

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

19.10.2012 р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Софіївка (позивачем у справі - продавець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю АЛКОР ЛТД (відповідачем у справі - покупець) був укладений Договір купівлі-продажу № 191012 (далі за текстом Договір № 191012).

Відповідно до п. 1.1. Договору № 191012, Продавець зобов'язується поставити та передати товар у власність покупця, а Покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму в порядку, які зазначені в договорі.

Згідно до п.п. 1.2, 1.3 Договору № 191012 найменування товару соняшник, кількість товару: 36, 330 тон.

Пунктами 2.1, 2.2 Договору № 191012 сторони визначили, що ціна товару за тону складає - 4300 грн., загальна сума договору 156219 грн.

Відповідно до п. 3.3 Договору № 191012 строк оплати відповідно до рахунку.

Пунктом 4.1 Договору № 191012 сторони передбачили, що Договір набирає чинності з дати його підписання та діє до закінчення його виконання.

Крім того, 27.10.2012 р. ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Софіївка (позивачем у справі - покупець) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю АЛКОР ЛТД (відповідачем у справі - продавець) був укладений Договір купівлі-продажу № 27/10 (далі за текстом Договір № 27/10), за умовами якого продавець зобовязався передати у власність покупцеві (олію нерафТМ «Квітка сонці» 5л.) (далі по тексту товар), а покупець зобовязався прийняти товар та оплатити її вартість на умовах визначених договором (п. 1.1 Договору №27/10).

Відповідно до п.п. 2.1, 2.2 Договору № 27/10 загальна вартість товару, що передається відповідно до умов договору складає 156219 грн. Оплата за товар здійснюється покупцем шляхом перерахування оплати у розмірі 100% передплати від суми поставки товару на розрахунковий рахунок продавця, зазначений в договорі, на підставі виставленого рахунку чи рахунку-фактури.

Згідно п. 5.1 Договору № 27/10 факт передачі товару продавцем оформлюється накладною чи актом приймання-передачі товару, які підписуються уповноваженими представниками сторін.

Пунктом 6.1 Договору № 27/10 сторони встановили, що договір вступає в силу з дня його підписання уповноваженими представниками сторін та діє до повного та належного виконання умов договору сторонами.

Приписами ст. 58 ГПК України позивачу надано право об'єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

При цьому, в постанові Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. зазначено, що однорідними позовними вимогами є такі, що виникають з одних і тих самих або з аналогічних підстав і водночас пов'язані між собою одним і тим самим способом захисту прав і законних інтересів.

Приймаючи до уваги, що Договори № 191012 і № 27/10 укладені одними і тими ж сторонами, предметом цих Договорів є насіння соняшника та олія нерафенована, суд визнав за доцільне спір про стягнення заборгованості за Договорами № 191012 і № 27/10 розглядати в межах даної справи.

Як встановлено судом в ході судового вирішення спору, на виконання умов Договору купівлі-продажу № 191012 від 19.10.2012 р. позивачем поставлено відповідачу товар - Соняшник, передбачений умовами договору, що підтверджується видатковими накладними за цей період, а саме:

- накладна № 331 від 24.10.2012р. (13, 500 т. соняшника), на суму 58050, 00 грн.;

- накладна № 332 від 23.10.2012р. (9, 330 т. соняшника), на суму 40119,00, 50 грн.;

- накладна № 333 від 22.10.2012р. (13, 500 т. соняшника), на суму 58050, 00 грн.;

а всього на загальну суму 156219, 00 грн.

Вище зазначені видаткові накладні за спірний період підписані та скріплені печатками позивача і відповідача без жодних претензій та зауважень. (Оригінали зазначених документів досліджувалися судом в судовому засіданні, належним чином посвідчені копії залучені до матеріалів справи).

Отже, як вбачається з матеріалів справи, факт поставки позивачем відповідачу товару згідно умов Договору № 191012 від 19.10.2012 р. доведений відповідними накладними, які узгоджені сторонами та підтверджують факт прийняття відповідачем товару без жодних зауважень та претензій, про що свідчать підписи сторін на вказаних накладних. (Оригінали зазначених документів досліджувалися судом в судовому засіданні, належним чином посвідчені копії залучені до матеріалів справи).

Таким чином, позивач взяті на себе зобовязання згідно умов Договору № 191012 від 19.10.2012 р. виконав у повному обсязі та належним чином.

Позивачем відповідачу був виставлений рахунок № 87 від 22.10.2012р. на оплату поставленого товару на загальну суму 156219, 00 грн.

Крім того, на виконання умов Договору купівлі-продажу № 27/10 від 27.10.2012 р. відповідачем поставлено позивачу товар масло подс.нераф.Квітка сонця, передбачений умовами договору, що підтверджується видатковими накладними за цей період, а саме:

- видаткова накладна № 000734 від 27.10.12р., на суму 57942, 00 грн.;

- видаткова накладна № 000738 від 31.10.12 р., на суму 7134,00 грн.;

- видаткова накладна № 000741 від 16.11.12 р., на суму 60900, 00 грн.;

- видаткова накладна № 000751 від 22.11.12 р., на суму 17342, 33 грн.;

- видаткова накладна № 000780 від 26.12.12р., на суму 12876, 00 грн.,

а всього на загальну суму 156194, 00 грн.

Вище зазначені видаткові накладні за спірний період підписані та скріплені печатками позивача і відповідача без жодних претензій та зауважень. (Оригінали зазначених документів досліджувалися судом в судовому засіданні, належним чином посвідчені копії залучені до матеріалів справи).

При цьому, відповідно до вимог діючого законодавства відповідальність і контроль за дотриманням порядку зберігання печаток і штампів, а також законністю користування ними покладається на керівників підприємств, установ і організацій, господарських об'єднань, суб'єктів господарської діяльності. Тобто, зазначене обумовлює презумпцію, в силу якої печатка на любому документі вважається поставленою з відома її керівника або субєкта господарської діяльності без створення юридичної особи.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, факт поставки відповідачем позивачу товару згідно умов Договору купівлі-продажу № 27/10 від 27.10.2012 р. доведений відповідними видатковими накладними, які узгоджені сторонами та підтверджують факт прийняття відповідачем товару без жодних зауважень та претензій, про що свідчать підписи сторін на вказаних накладних.

При цьому підписання покупцем видаткових накладних, які є первинним обліковим документом у розумінні Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні і яка фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар. Строк виконання відповідного грошового зобов'язання визначається за правилами, встановленими частиною першою статті 692 ЦК України.

Таким чином, відповідач взяті на себе зобовязання згідно умов Договору купівлі-продажу № 27/10 від 27.10.2012 р. виконав у повному обсязі та належним чином.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобовязаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати. Покупець зобовязаний сплатити повну ціну переданого товару.

Якщо договором встановлений обовязок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором у строк, визначений відповідно до статті 530 ЦК України. (частина 1 статті 693 ЦК України).

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов'язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріали справи свідчать, що у сторін за спірними договорами виникли зустрічні зобов'язання, а саме за Договором № 191012 від 19.10.2012р. ТОВ «Софіївка» як Продавець зобов'язався поставити, а ТОВ «Алкор ЛТД» як покупець, прийняти та оплатити Товар - соняшник, а за Договором №27/10 від 27.10.2012р. в зворотному напрямку ТОВ «Алкор ЛТД» як Продавець зобов'язався передати у власність покупця, а ТОВ «Софіївка» як Покупець прийняти та оплатити Товар - олія не раф.

28.12.2012р. позивачем та відповідачем був підписаний Акт звірки взаємних розрахунків, який скріплений підписами уповноважених осіб та печатками позивача і відповідача, який свідчить що за відповідними видатковими накладними за договорами №191012 та №27/10 заборгованість ТОВ «Алкор ЛТД» на користь ТОВ «Софіївка» - складає 25, 00 грн.

Зазначеним актом звірки сторони підтвердили факт наявності заборгованості ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю АЛКОР ЛТД на користь ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю «Софіївка» в сумі 25, 00 грн.

Згідно з чинним законодавством України акту звірки взаєморозрахунків не надано юридичної сили як доказу наявності обов'язку сплатити грошові кошти або ж відсутності такого обов'язку. Проте, в розумінні ст., ст. 9, 10 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» вказаний акт є зведеним обліковим документом, який відображає загальну суму заборгованості та фіксує стан розрахунків між сторонами.

Отже, судом встановлено, що за Договорами № 191012 від 19.10.2012р. та №27/10 від 27.10.2012р. заборгованість ТОВ «Алкор ЛТД» на користь ТОВ «Софіївка» - складає 25, 00 грн.

Згідно зі ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Статтею 266 ЦК України передбачено, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) .

Позивач звернувся до господарського суду Запорізької області з даним позовом 20.10.2015р. (вих. б/н від 06.10.2015р.), тобто з пропущенням строку позовної давності.

Відповідачем подана заява про застосування наслідків пропущення строку позовної давності.

Згідно зі ст.267 ЦК України сплив позовної давності є підставою для відмови в позові. Позовна давність застосовується судом за заявою сторони в спорі, зробленому до ухвалення судом рішення у справі.

Виходячи з наведених положень ЦК України, зі спливом позовної давності за вимогою про повернення або сплату коштів спливає й позовна давність за вимогою, зокрема, про сплату процентів, передбачених ст. 625 ЦК України (незалежно від періоду часу, за який обчислено відповідні суми процентів оскільки такі суми є складовою загальної суми боргу). Аналогічна правова позиція викладена в постанові Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 29 травня 2013 року "Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів", Постанові Вищого господарського суду України від 19 червня 2013 року у справі № 38/250.

Отже, суд погоджується з доводами відповідача щодо пропущення позивачем строку позовної давності за вимогою про стягнення боргу в сумі у сумі 25, 00 грн., і вважає за необхідне застосувати наслідки спливу строку позовної давності у вигляді відмови у позові.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 71615, 22 грн. пені, 49816,74 грн. інфляційного нарахування на суму боргу та 6886,99 грн. 3 % річних.

Враховуючи, що матеріалами справи не підтверджується факт неналежного виконання відповідачем грошових зобовязань за Договорами № 191012 від 19.10.2012р. та №27/10 від 27.10.2012р., а саме в сумі 78267, 00 грн., на які позивачем здійснюється нарахування штрафних санкцій, у суду відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю АЛКОР ЛТД 71615, 22 грн. пені, 49816,74 грн. інфляційного нарахування на суму боргу та 6886,99 грн. 3 % річних.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог про стягнення 71615, 22 грн. пені, 49816,74 грн. інфляційного нарахування на суму боргу та 6886,99 грн. 3 % річних за прострочення виконання грошових зобовязань відмовляється як необґрунтовано заявлених.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення відповідача на заявлений позов враховані судом при вирішенні спору.

Суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі з наведених вище підстав.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати до стягнення не присуджуються та залишаються за позивачем.

Керуючись ст., ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю Софіївка, Запорізька область, Новомиколаївський район, с. Софіївка до ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю АЛКОР ЛТД (70002, Запорізька область, Вільнянський район, м. Вільнянськ відмовити повністю.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України 03 грудня 2015 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.