ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2015р. Справа№ 914/1632/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашко М.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Публічного акціонерного товариства Європейський газовий банк, м. Київ

до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЛАНГРУП, м.Борислав Львівської області

за участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ПРЯДКО, м.Ірпінь Київської області

про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

За участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_2 представник (довіреність №7-75/21 від 18.11.2015р.);

від відповідача ОСОБА_3 представник (довіреність б/н від 15.06.2015р.);

від третьої особи не зявився.

Права та обовязки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України розяснено, заяви про відвід судді не поступали. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Судове засідання за клопотанням позивача проводиться в режимі відеоконференції.

Суть спору: У провадженні господарського суду Львівської області знаходиться справа Публічного акціонерного товариства Європейський газовий банк до відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЛАНГРУП за участю у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ПРЯДКО про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Хід розгляду справи викладено в ухвалах суду.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задоволити повністю з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні подав клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи, в якому ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЛАНГРУП зазначає, що не погоджується із вартістю предмета іпотеки, оскільки вважає, що вказана вартість на даний час значно відрізняється від узгодженої сторонами вартості предмета іпотеки передбаченої договором іпотеки, а відповідно вартість майна може бути більшою.

Крім того представником відповідача в судовому засіданні подано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо обєкта нерухомого майна.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про призначення будівельно-технічної експертизи, дійшов висновку відмовити у його задоволенні з огляду на наступне.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 16.07.2015р. у даній справі було задоволено клопотання відповідача про призначення судової оціночно-будівельної експертизи, проведення якої доручено Київському науково-дослідному інституту судових експертиз. Перед судовим експертом було поставлено питання яка ринкова вартість частини приміщення інженерного корпусу літера А-1, А-2, загальною площею 4 141,5 м.кв., які знаходяться за адресою: Київська область, м.Ірпінь, вул.ІІІ-го Інтернаціоналу, 152 (сто пятдесят два).

Матеріали справи №914/1632/15 було надіслано на адресу Київського науково-дослідного інституту судових експертиз. Відповідно до вказаної ухвали суду від 16.07.2015р. оплату за проведення судової експертизи попередньо покладено на відповідача.

26.10.2015р. на адресу господарського суду Львівської області повернулись матеріали справи №914/1632/15 без виконання ухвали суду від 16.07.2015р., оскільки відповідачем не здійснено оплати за проведення експертизи.

У судовому засіданні відповідачем не було наведено виняткових обставин та не надано обґрунтованих підстав підтверджених належними та допустимими доказами щодо неможливості здійснення оплати за проведення експертизи.

Суд звертає увагу відповідача, що відповідно до ст.69 ГПК України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів. Разом з тим, позивач заперечив проти призначення експертизи, зазначаючи, що відповідач зловживає своїми процесуальними правами та затягую строки розгляду справи.

Враховуючи те, що судом було призначено призначено судову оціночно-будівельну експертизу, а відповідач не здійснив оплату за проведення експертизи, а також беручи до уваги те, що суд обмежений строками розгляду спору, передбаченими ст.69 ГПК України, суд дійшов висновку відмовити відповідачу у задоволенні його клопотання про призначення судової експертизи та розглянути справу по наявній у ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Третя особа явку повноважного представника в судове засідання не забезпечила.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представників позивача та відповідача, суд -

встановив:

10.05.2012р. між Публічним акціонерним товариством Європейський газовий банк (надалі банк, позивач) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ПРЯДКО (надалі позичальник, третя особа) укладено кредитний договір №569-100512. До вказаного кредитного договору між сторонами договору було укладено ряд додаткових договорів, якими сторони змінювали його умови.

Відповідно до п.1.1. кредитного договору банк відкриває позичальнику відновлювану відкличну кредитну лінію (надалі кредитна лінія/кредит) з загальним лімітом 22 800 000,00 грн. Кредитна лінія надається в розмірах, які не перевищують ліміту встановленого цим пунктом, за умов, що при видачі кожного траншу в межах ліміту кредитної лінії відсутні такі обставини, як неплатоспроможність позичальника та/або відсутність вільних кредитних

ресурсів у банку, та в межах якого він може без обмежень отримувати та погашати кредитні кошти протягом всього строку дії договору.

Згідно із п.1.3. кредитного договору кредит надається на строк по 20 березня 2015р., якщо інший термін повернення кредиту не встановлений договором про внесення змін до договору або не визначений у відповідності до умов договору.

Пунктом 1.4.1. кредитного договору передбачено, що за користування кредитними коштами у межах встановленого в п.1.3. строку кредитування процентна ставка встановлюється в розмірі 30% річних.

Відповідно до п.1.4.2. кредитного договору за користування кредитними коштами понад строк, визначений п.1.3. кредитного договору, процентна ставка встановлюється в розмірі 60% річних.

Зідно із п.1.4.4. кредитного договору строк сплати процентів з 1-го по 5-те число місяця, наступного за місяцем користування кредитом, а також в день закінчення строку на який надано кредит, у відповідності до п.1.3. кредитного договору, в день дострокового погашення заборгованості, або в день дострокового розірвання договору.

Договором про внесення змін від 30.04.2013р. до кредитного договору сторони дійшли згоди встановити строк сплати процентів по кредитному договору за квітень 2013р. по 05.06.2013р. включно.

Договором про внесення змін від 05.06.2014р. до кредитного договору сторони дійшли згоди встановити строк сплати процентів по кредитному договору за травень 2014р. по 25.06.2014р. включно.

Відповідно до п.5.2. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів та комісій за користування кредитом позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня від простроченої заборгованості за кожен день прострочення виконання зобовязань від дня виникнення такого прострочення до повного погашення заборгованості. У відповідності до ч.6 ст. 232 ГК України сторони домовилися, що нарахування пені за прострочення виконання зобовязань повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом припиняється через 1 (один) рік від дня коли зобовязання мало бути виконано.

Крім того, 22.05.2012р. між позивачем (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЛАНГРУП (іпотекодавець) укладено договір іпотеки. До вказаного договору також було укладено договір про внесення змін від 31.05.2012р. до договору іпотеки.

Відповідно до п.1.1. договору іпотеки цей договір забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору №569-100512 від 10.05.2012р., укладений між Публічним акціонерним товариством Європейський газовий банк та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ПРЯДКО (боржник), за умовами якого іпотекодержатель надає боржнику відновлювальну відкличну кредитну лінію з загальним лімітом 22 800 000,00 грн. на визначеним кредитним договором умовах.

Предметом іпотеки відповідно до договору іпотеки є частина приміщення інженерного корпусу літера «А-1», «А-2», загальною площею 4 141,5 м.кв., які знаходяться за адресою: Київська область, м.Ірпінь, вул. ІІІ-го Інтернаціоналу, 152, та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу частини приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим номером 324, право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві Київської обласної ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» 31.12.2010р., витяг №28571244 та записано в реєстрову книгу 3-117, номер запису: 708, реєстраційний номер майна:19776795.

Пунктом 1.6. договору іпотеки передбачено, що станом на дату укладення цього договору загальна заставна вартість предмету іпотеки складає 20 745 236,00 грн.

Як зазначає позивач, заборгованість ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ПРЯДКО по кредитному договору становить 31 127 285,31 грн., з яких 22 800 000,00 грн. заборгованість за кредитом, 6 446 465,77 грн. заборгованість за відсотками (за період з 26.06.2014р. по 16.04.2015р.) та 1 880 819,54 грн. пеня (за період з 26.06.2014р. по 16.04.2015р.).

Як стверджує, позивач вказана заборгованість третьою особою не погашена, а тому Публічне акціонерне товариство Європейський газовий банк звернулось до господарського суду Львівської області та просить в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ПРЯДКО перед Публічним акціонерним товариством Європейський газовий банк за кредитним договором №569-100512 від 10.05.2012р. в розмірі 31 127 285,31 грн. звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №998-220512/І від 22.05.2012р., який укладений між Публічним акціонерним товариством Європейський газовий банк та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЛАНГРУП, а саме на частину приміщення інженерного корпусу літера «А-1», «А-2», загальною площею 4 141,5 м.кв., які знаходяться за адресою: Київська область, м.Ірпінь, вул. ІІІ-го Інтернаціоналу, 152, та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу частини приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим номером 324, право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві Київської обласної ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» 31.12.2010р., витяг №28571244 та записано в реєстрову книгу 3-117, номер запису: 708, реєстраційний номер майна:19776795.

Також в прохальній частині позовної заяви позивач просить встановити спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Закономм України «Про виконавче провадження» за ціною, яка буде визначена під час проведення виконавчих дій.

Відповідач по суті спору не заперечив, відзив на позов не подав.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представників позивача та відповідача, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити повністю з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобовязання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту (ст.345 ГК України).

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч.2 ст.1054 ЦК України).

Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.05.2012р. між позивачем та третьою особою укладено кредитний договір №569-100512. До вказаного кредитного договору між сторонами договору було укладено ряд додаткових договорів, якими сторони змінювали його умови.

Факт надання позивачем третій особі кредитних коштів в розмірі 22 800 000,00 грн. на виконання умов кредитного договору підтверджується банківськими виписками, які є первинними документами, що відображають рух коштів по рахунку позичальника.

Третя особа свої обовязки з погашення кредиту виконала, внаслідок чого у неї виникла заборгованість перед позивачем.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Із матеріалів справи та поданого позивачем розрахунку розміру позовних вимог вбачається що розмір заборгованості за кредитним договором становить 31 127 285,31 грн., з яких 22 800 000,00 грн. заборгованість кредитом, 6 446 465,77 грн. заборгованість за відсотками (за період з 26.06.2014р. по 16.04.2015р.) та 1 880 819,54 грн. пеня (за період з 26.06.2014р. по 16.04.2015р.). Ні відповідачем, ні третьою особою не спростовано наявність у позичальника вказаної заборгованості, відзив на позовну заяву чи заперечення проти позову на адресу суду не надходили.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем укладено договір іпотеки від 22.05.2012р., відповідно до умов якого цей договір забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з кредитного договору №569-100512 від 10.05.2012р.

Відповідно до ст.572 ЦК України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно із ч.1 ст.574 ЦК України застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Частиною 1 ст.575 ЦК України передбачено, що іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.

Згідно визначення, наведеного у ст. 1 Закону України Про іпотеку іпотека вид забезпечення виконання зобов'язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов'язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно положень ст. 33 вищенаведеного Закону у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

За умовами ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Зазначені норми Цивільного кодексу України кореспондуються із приписами, встановленими Господарським кодексом України.

Так, у відповідності із ст.230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Відповідно до п.5.2. кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів та комісій за користування кредитом позичальник зобовязаний сплатити банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня від простроченої заборгованості за кожен день прострочення виконання зобовязань від дня виникнення такого прострочення до повного погашення заборгованості. У відповідності до ч.6 ст. 232 ГК України сторони домовилися, що нарахування пені за прострочення виконання зобовязань повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом припиняється через 1 (один) рік від дня коли зобовязання мало бути виконано.

Перевіривши розрахунок розміру пені за кредитним договором, суд дійшов висновку про правильність її нарахування.

Враховуючи вищенаведені норми законодавства, дослідивши наявні в справі матеріали, суд вважає, що позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки частину приміщення інженерного корпусу літера «А-1», «А-2», загальною площею 4 141,5 м.кв., які знаходяться за адресою: Київська область, м.Ірпінь, вул. ІІІ-го Інтернаціоналу, 152, та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу частини приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим номером 324, право власності зареєстровано в Комунальному підприємстві Київської обласної ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» 31.12.2010р., витяг №28571244 та записано в реєстрову книгу 3-117, номер запису: 708, реєстраційний номер майна:19776795, в рахунок виконання зобовязань ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ПРЯДКО за кредитного договору №569-100512 від 10.05.2012р. в сумі 31 127 285,31 грн. є правомірними, підтверджені матеріалами справи, не спростовані відповідачем та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.6 ст.38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

На підставі клопотання відповідача (вх.2713/15) ухвалою від 16.07.2015р. судом було тпризначено оціночно-будівельну експертизу, для визначення ринкової вартості нерухомого майна. Оплату для проведення експертизи покладено на відповідача. Однак, відповідач не здійснив оплату за проведення експертизи, і не навів виняткових обставин та обґрунтованих

підстав за яких він не міг здійснити оплату за проведення призначеної судом експертизи, проте повторно просив призначити вказану експертизу, що розцінюється судом як зловживання процесуальними правами сторони з метою порушення розумних строків розгляду справи.

Пунктом 1.6. договору іпотеки передбачено, що станом на дату укладення цього договору загальна заставна вартість предмету іпотеки складає 20 745 236,00 грн.

Відтак суд дійшов висновку, що предмет іпотеки слід реалізувати шляхом проведення прилюдних торгів у порядку виконавчого провадження за початковою ціною 20 745 236,00 грн.

В порядку ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми процесуального закону та як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань.

Крім того, керуючись нормами ст.49 ГПК України та Законом України «Про судовий збір», суд дійшов висновку стягнути з відповідача в дохід державного бюджету України судовий збір в розмірі 73 080,00 грн.

Керуючись ст.ст.43, 33, 34, 35, 43, 49, 75, 82-85, 115, 116 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ПРЯДКО (08200, Київська обл., м.Ірпінь, вул. ІІІ Інтернаціоналу, буд.152, офіс 6, код. ) перед Публічним акціонерним товариством Європейський газовий банк (04073, м.Київ, Проспект Маяковський, буд.16, ) за кредитним договором №569-100512 від 10.05.2012р. в розмірі 31 127 285,31 грн., яка складається із:

22 800 000,00 грн. заборгованості по тілу кредиту;

6 446 465,77 грн. заборгованості по процентах;

1 880 819,54 грн. пені

звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №998-220512/І від 22.05.2012р., який укладений між Публічним акціонерним товариством Європейський газовий банк (04073, м.Київ, Проспект Маяковський, буд.16, ) та ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЛАНГРУП (82300, Львівська обл., м.Борислав, вул. Шевченка, буд. 1, ), а саме на частину приміщення інженерного корпусу літера «А-1», «А-2», загальною площею 4 141,5 м.кв., які знаходяться за адресою: Київська область, м.Ірпінь, вул. ІІІ-го Інтернаціоналу, 152, та належить іпотекодавцю на праві власності на підставі договору купівлі-продажу частини приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_4 за реєстровим номером № 324, право власності зареєстровано в

Комунальному підприємстві Київської обласної ради «Ірпінське бюро технічної інвентаризації» 31.12.2010р., витяг №28571244 та записано в реєстрову книгу 3-117, номер запису: 708, реєстраційний номер майна:19776795 та реалізувати предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів у порядку виконавчого провадження за початковою ціною 20 745 236,00 грн.

Стягувач: Публічне акціонерне товариство Європейський газовий банк (04073, м.Київ, проспект Московський, 16, );

Боржник: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЛАНГРУП (82300, Львівська область, м.Борислав, вул.Шевченка, 1, ).

3. Стягнути з ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю ЛАНГРУП (82300, Львівська область, м.Борислав, вул.Шевченка, 1, ) в дохід Державного бюджету України 73 080,00 грн.

4. Накази видати після набрання судовим рішенням законної сили, в порядку ст.116 ГПК України.

5. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повний текст рішення

підписано 01.12.2015р.

Суддя Петрашко М.М.