ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"07" грудня 2015 р. Справа № 918/1259/15

Господарський суд Рівненської області у складі судді Войтюка В.Р., розглянувши матеріали справи

за позовом Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської районної ради

до Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (реєстраційна служба управління юстиції у Рівненському районі)

про стягнення в сумі 6 802 грн. 88 коп., з яких 6013 грн. 76 коп. - заборгованість за надані експлуатаційні послуги, 789 грн. 12 коп. - пеня

Представники сторін:

від позивача : не з'явився,

від відповідача: ОСОБА_1 - за довіреністю №09-16/1369 від 13.07.2015р.

В судовому засіданні, відповідно до ст.85 ГПК України проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позивач явку представника у судове засідання не забезпечив.

Суть спору:

Як вбачається із позовної заяви Комунальне підприємство "Управління майновим комплексом" Рівненської районної ради просить суд стягнути з Головного управління юстиції у Рівненській області (реєстраційна служба управління юстиції у Рівненському районі) 6 802 грн. 88 коп., з яких 6013 грн. 76 коп. - заборгованості за надані експлуатаційні послуги та 789 грн. 12 коп. - пені.

В обґрунтування позовних вимог посилається на неналежне виконанням відповідачем умов Договору №110-ЕКП від 02.07.2013р. щодо оплати наданих послуг. Наголошує, що позовні вимоги підтверджені наявними в матеріалах справи доказами, а саме: договором №110-ЕКП від 02.07.2013р. на відшкодування наданих комунальних, експлуатаційних послуг та послуг з охорони приміщення, додатком №110-0 від 02.01.2013р. до договору №110-ЕКП від 02.07.2013р., актом звіряння №3 від 01.09.2015р., розрахунком штрафних санкцій.

07.12.2015р. на адресу суду від представника відповідача надійшла заява, у якій зазначає, що позов Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської районної ради відповідачем визнаються у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2013р. між Головним управління юстиції у Рівненській області (реєстраційна служба управління юстиції у Рівненському районі) в особі начальника управління ОСОБА_2, що діє відповідно до Положення (Споживач) та Комунальним підприємством "Управління майновим комплексом" Рівненської районної ради (Виконавець) укладено договір № 110-ЕКП.

Відповідно до Наказу Міністерства юстиції "Деякі питання діяльності територіальних органів Міністерства юстиції України" № 115/5 від 30.01.2015р. головні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі на головні територіальні управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі перейменовано.

При цьому суд зазначає, та аналогічна позиція міститься у п.1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N18 (із змінами та доповненнями), що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Правових підстав для вчинення господарським судом процесуальної дії, зазначеної в ч.3 ст.25 ГПК України, судом не встановлено.

Умовами п. 1.1 договору визначено, що Виконавець надає комунальні (забезпечення водопостачання та водовідведення, тепло - та електропостачання, зовнішнє освітлення прибудинкової території), та експлуатаційні послуги (санітарно-технічне обслуговування - прибирання орендованих приміщень, обслуговування внутрішньо будинкових мереж - експлуатація сантехнічного та іншого обладнання), здійснює охорону приміщення (далі -послуги) в орендованому споживачем приміщенні за адресою м. Рівне, вул. Відінська, 10, на 4-му поверсі, площею 133,33 кв.м. (площа кабінетів - 103, 4 кв.м., площа місць загального користування - 29,93 кв.м.), а споживач своєчасно оплачує ці послуги на підставі отриманого від виконавця рахунку (або акту виконаних робіт) у строк та на умовах передбачених Договором.

Згідно п. 2.1 договору, розрахунковим періодом є календарний місяць.

Відповідно до п. 2.3 договору, розмір оплати за наданні експлуатаційні послуги і охорону приміщень встановлюється згідно розрахунку по видах наданих послуг, який є невід'ємною частиною договору.

За умовами пункту 2.4 договору, платежі за експлуатаційні послуги і охорону приміщень вносяться не пізніше 5 числа місяця, що настає за розрахунковим, або не пізніше 3-х банківських днів з дня отримання рахунку до оплати, наданого Виконавцем.

Пунктом 2.6 договору визначено, що плата за послуги вноситься шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця або в касу на підставі отриманого від Виконавця рахунку або акту виконаних робіт.

Згідно п.2.7 договору, за несвоєчасне внесення плати споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати. Нарахування штрафної санкції за прострочення виконання зобов'язання виконавець припиняє через два роки і шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

Цей договір укладається строком на два роки одинадцять місяців, що діє з 02.01.2013р. до 02.12.2016р. (п.7.1 договору).

За умовами п. 7.8 договору, додатки до цього договору є його невід'ємною частиною.

До цього договору додається : - попередній розрахунок витрат на відшкодування експлуатаційних, комунальних послуг та послуг з охорони приміщення з 02.01.2013р.

Додатком №110-0 від 02.01.2013р. до договору №110-ЕКП від 02.07.2013р. "попередній розрахунок витрат на відшкодування експлуатаційних, комунальних послуг та послуг з охорони приміщення з 02.01.2013р." сторони встановили розмір оплати за надані експлуатаційні послуги по видах наданих послуг.

Договір з додатком підписані уповноваженими представниками та скріплені печатками сторін.

На виконання умов Договору позивачем надано послуги на суму 16 656 грн. 08 коп., що підтверджується актом звіряння взаєморозрахунків за період січень 2015р. - серпень 2015р. та не заперечується відповідачем.

Представником відповідача в судових засіданнях не заперечено і не спростовано факту надання послуг та не заявлено про виявлення недоліків по наданим послугам.

Про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором №110-ЕКП від 02.07.2013р. на відшкодування наданих комунальних, експлуатаційних послуг та послуг з охорони приміщення, свідчить також відсутність з боку відповідача претензій та повідомлень про порушення умов даного договору.

Відповідач взяті на себе за договором зобов'язання щодо своєчасної та повної оплати наданих послуг не виконав у повному обсязі.

В матеріалах справи відсутні докази оплати відповідачем боргу в розмірі 6 013 грн. 76 коп.

За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті наданих послуг позивачем, відповідно до п. 2.7 договору нараховано відповідачу 789 грн. 12 коп. - пені за період з 31.12.2014р. по 05.11.2015р.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, заслухавши пояснення представників сторін, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне:

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України, господарський договір є підставою виникнення господарських зобов'язань.

Частиною 1 ст. 179 Господарського кодексу України визначено, що майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За приписами ст.903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За умовами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 2.4 договору сторони встановили, що платежі за експлуатаційні послуги і охорону приміщень вносяться не пізніше 5 числа місяця, що настає за розрахунковим, або не пізніше 3-х банківських днів з дня отримання рахунку до оплати, наданого Виконавцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Факт наявності у відповідача заборгованості перед позивачем підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме : договором №110-ЕКП від 02.07.2013р. на відшкодування наданих комунальних, експлуатаційних послуг та послуг з охорони приміщення, додатком №110-0 від 02.01.2013р. до договору №110-ЕКП від 02.07.2013р., актом звіряння №3 від 01.09.2015р.

Відповідачем не подано доказів оплати заборгованості, що є предметом позову, а також не спростовано факту надання послуг.

За таких обставин, в повній мірі дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника відповідача, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги в частині стягнення 6013 грн. 76 коп. - за наданні експлуатаційні послуги боргу є обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та такими, що підлягають задоволенню.

Позивачем також заявлено вимогу про стягнення з відповідача789 грн. 12 коп. - пені, нарахованої за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по оплаті наданих послуг, відповідно до п. 2.7 договору за період з 31.12.2014р. по 05.11.2015р.

Згідно ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 статті 546, статті 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 2.7 договору визначено, що за несвоєчасне внесення плати споживач сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожен день прострочення, включаючи день оплати. нарахування штрафної санкції за прострочення виконання зобов'язання виконавець припиняє через два роки і шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги строк оплати визначений в п.2.4 договору, та умови нарахування пені встановленні п. 2.7 договору перевіривши розрахунок заявлених до стягнення сум, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення 789 грн. 12 коп. - пені є обґрунтованими підтвердженими матеріалами справи та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 33, 34, 35, 43, 44, 49, п.4 ст.80, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Головного територіального управління юстиції у Рівненській області (реєстраційна служба управління юстиції у Рівненському районі) ((33028, м. Рівне, вул. Замкова, 22а, ) на користь Комунального підприємства "Управління майновим комплексом" Рівненської районної ради (35350, Рівненська обл., Рівненський р-н, смт. Квасилів, вул. Молодіжна, 12, )

- 6013 грн. 76 коп. (шість тисяч тринадцять гривень 76 коп.) - заборгованість за надані експлуатаційні послуги.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 08.12.2015р.

Суддя Войтюк В.Р.

Віддруковано 3 примірники:

1 - до справи;

2 - позивачу рекомендованим (35350, Рівненська обл., Рівненський р-н, смт. Квасилів, вул. Молодіжна, 12);

3 - відповідачу рекомендованим (33028, м. Рівне, вул. Замкова, 22а).