ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року Справа № 915/1679/15

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Бездолі Ю.С.

при секретарі судового засідання: Чирковій А.М.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 25.08.2015р.

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 05.10.2015р. №36/40-Д

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву: Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР МЕТ-ЦЕНТР» (03118, м. Київ, вул. Козацька, 118, корпус «А», ; адреса, вказана позивачем: 02095, м. Київ, а/с-93)

до відповідача: Державного підприємства «Суднобудівний завод ім. 61 комунара» (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 38, )

про: стягнення 230905,43 грн., -

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР МЕТ-ЦЕНТР» звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства «Суднобудівний завод ім. 61 комунара» 363768,19 грн., з яких: 126369,05 грн. основного боргу, 123841,66 грн. пені, 8845,83 грн., 94532,89 грн. індексу інфляції та 10178,76 грн. 3% річних.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором №61/701 від 17.09.2012р. в частині оплати виконаних робіт.

Ухвалою суду від 17.09.2015р. порушено провадження у справі та прийнято позовну заяву до розгляду; розгляд справи призначено на 13.10.2015р. о 15:30.

05.10.2015р. за вх.№18488/15 до суду від позивача надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

12.10.2015р. за вх.№18882/15 до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 13.10.2015р. розгляд справи відкладено на 03.11.2015р. о 15:00.

19.10.2015р. за вх.№19287/15 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 231080,70 грн., з яких: 126369,05 грн. основного боргу, 94532,89 грн. індексу інфляції та 10178,76 грн. 3% річних.

30.10.2015р. за вх.№20155/15 до суду від відповідача надійшов відзив на позов з клопотанням про відстрочення виконання рішення суду та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

03.11.2015р. за вх.№20402/15 до суду від позивача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

03.11.2015р. за вх.№20384/15 до суду від відповідача надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи №915/1679/15 на 15 днів.

Ухвалою суду від 03.11.2015р. задоволено клопотання відповідача і продовжено строк розгляду справи до 01.12.2015р.; розгляд справи відкладено на 24.11.2015р. о 15:30.

23.11.2015р. за вх.№21604/15 до суду від відповідача надійшли додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

24.11.2015р. за вх.№21719/15 та вх.№21721/15 до суду від позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, яка прийнята судом до розгляду, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 230905,43 грн., з яких: 124200,61 грн. основного боргу, 96118,85 грн. індексу інфляції та 10585,97 грн. 3% річних.

24.11.2015р. за вх.№21720/15 до суду від позивача надійшли письмові пояснення та додаткові документи, які залучено судом до матеріалів справи.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням заяв про зменшення розміру позовних вимог та просив суд їх задовольнити, заперечив проти відстрочення виконання рішення суду.

Представник відповідача заперечив проти задоволення позову, посилаючись на тяжкий майновий стан просив суд у разі задоволення позову відстрочити виконання судового рішення на один рік.

Відповідно до вимог ст. 85 ГПК України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд встановив:

17.09.2012р. між Державним підприємством «Суднобудівний завод ім. 61 комунара» (Замовник, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «УКР МЕТ-ЦЕНТР» (Виконавець, позивач) укладений договір №61/701, відповідно до якого Виконавець приймає на себе зобовязання виконати роботи з порізки металоконструкцій Замовника, а Замовник зобовязується прийняти та оплатити, відповідно до умов цього договору, вартість цих робіт.

Згідно з п.2.5 договору фактичний обсяг виконаних робіт сторони визначають підписанням актів виконаних робіт, в яких вказується вартість виконання робіт, виходячи з реальних обсягів та цін на роботи, зазначених в Специфікаціях.

У відповідності до п.п. 4.1, 4.4 договору ціна на роботи з порізки металоконструкцій з урахуванням ПДВ еквівалентна 20-50% від ринкової вартості брухту і відходів чорних і кольорових металів на дату його реалізації в залежності від складності виконуваних робіт і вказується в Специфікаціях. Замовник проводить оплату виконаних робіт по рахунках Виконавця на підставі Актів виконаних робіт протягом 5 (пяти) банківських днів після реалізації Замовником брухту і відходів чорних і кольорових металів, отриманого в результаті виконання робіт за договором. Оплата здійснюється безготівковим перерахуванням грошових коштів на поточний рахунок Виконавця.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що даний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2013р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобовязань за даним договором.

На виконання умов договору позивачем виконано, а відповідачем прийнято роботи з порізки металоконструкцій на загальну суму 126369,05 грн., що підтверджується Актами №57 від 31.10.2012р. на суму 62530,43 грн., №63 від 30.11.2012р. на суму 48196,42 грн., №67 від 31.12.2012р. на суму 15642,20 грн., підписаними сторонами та скріпленими печатками сторін, поясненнями позивача та відповідачем не заперечується.

Листом №145 від 11.11.2014р. позивач звернувся до відповідача з претензією про сплату боргу (з урахуванням взаємозаліку) у розмірі 124200,61 грн. та проведенням взаємозаліку на суму 2168,44 грн.

Листом від 16.11.2014р. відповідач надав відповідь на претензію, в якій з претензією не погодився, вказав на ненадання позивачем документів та на не підтвердження повноважень на підписання претензії.

Неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором №61/701 від 17.09.2012р. в частині оплати виконаних робіт стало підставою для звернення позивача до господарського суду з відповідним позовом.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, із посиланням на проведення сторонами взаємозаліку, в результаті якого сума основного боргу відповідача перед позивачем складає 124200,61 грн., а отже і сума індексу інфляції та 3% річних значно менша. Окрім того, посилаючись на тяжкий майновий стан відповідач просить суд у разі задоволення позову відстрочити виконання судового рішення на один рік.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку про повне задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

За ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Підставою виникнення цивільних прав та обовязків є, зокрема, договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України).

За вимогами ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобовязання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В силу вимог ст. 610, ч.2 ст. 615 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Згідно з ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Господарським судом встановлено, що відповідач не виконав належним чином свої зобовязання за договором №61/701 від 17.09.2012р. в частині оплати виконаних робіт, внаслідок чого у нього виник борг перед позивачем у розмірі 126369,05 грн., з яких позивач з урахуванням взаємозаліку просить стягнути з відповідача 124200,61 грн.

Проти наявності боргу у розмірі 124200,61 грн. відповідач не заперечує.

За встановлених господарським судом обставин, приймаючи до уваги загальні засади цивільного законодавства, зокрема, судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність, господарський суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР МЕТ-ЦЕНТР» про стягнення з відповідача 124200,61 грн. боргу є правомірними та підлягають задоволенню.

Іншого відповідачем не доведено.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Водночас відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Господарський суд приймає до уваги надані позивачем у заяві про зменшення позовних вимог за вх.№21721/15 від 24.11.2015р. розрахунки індексу інфляції та 3% річних, вважає їх обґрунтованими.

За таких обставин господарський суд приходить до висновку про правомірність та необхідність задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР МЕТ-ЦЕНТР» про стягнення з відповідача 96118,85 грн. індексу інфляції та 10585,97 грн. 3% річних.

Іншого відповідачем не доведено.

Щодо клопотання відповідача про відстрочку виконання рішення суду на один рік, то суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч.2 ст. 84 ГПК України при задоволенні позову в резолютивній частині рішення в т.ч. вказуються: найменування сторони, на користь якої вирішено спір, і сторони, з якої здійснено стягнення грошових сум або яка зобовязана виконати відповідні дії, строк виконання цих дій, а також строк сплати грошових сум при відстрочці або розстрочці виконання рішення.

Відповідно до ч.1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК, господарські суди повинні мати на увазі таке. Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сімї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Така ж правова позиція викладена і у п.п. 7.1, 7.1.2, 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» (з наступними змінами та доповненнями).

Виходячи з наявних матеріалів справи господарським судом не встановлено тяжкого майнового стану відповідача, на який він посилається в якості підстави для розстрочки, а отже відповідачем у розумінні ст.ст. 32-34 ГПК України не доведено наявності виняткових обставин, які ускладнюють виконання відповідачем рішення у даній справі або роблять його неможливим на даний час, з огляду на що відсутні підстави для розстрочки виконання рішення суду.

Інші наявні в матеріалах справи документи вищевикладених висновків суду не спростовують.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР МЕТ-ЦЕНТР» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Суднобудівний завод ім. 61 комунара» (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 38, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР МЕТ-ЦЕНТР» (03118, м. Київ, вул. Козацька, 118, корпус «А», ) 124200 (сто двадцять чотири тисячі двісті) грн. 61 коп. боргу, 96118 (девяносто шість тисяч сто вісімнадцять) грн. 85 коп. індексу інфляції, 10585 (десять тисяч пятсот вісімдесят пять) грн. 97 коп. 3% річних та 3463 (три тисячі чотириста шістдесят три) грн. 58 коп. судового збору.

3. Повернути з Державного бюджету України (ГУДКСУ у Миколаївській області, , р/р 3002, МФО 826013) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР МЕТ-ЦЕНТР» (03118, м. Київ, вул. Козацька, 118, корпус «А», ) 1992 (одну тисячу девятсот девяносто дві) грн. 95 коп. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням від 07.09.2015р. №1308.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з ч.5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Миколаївської області.

Повне рішення складено 30 листопада 2015 року.

Суддя Ю.С. Бездоля