ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 листопада 2015 року Справа № 907/1050/14

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий, судді Палій В.В. (доповідач) і Прокопанич Г.К.,

розглянувши матеріали касаційної скарги державного підприємства "Перечинське лісове господарство", с. Сімер Закарпатської області,

на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.09.2015

зі справи № 907/1050/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МІГР" (далі - ТОВ "МІГР"), с. Родникова Гута Закарпатської області,

до державного підприємства "Перечинське лісове господарство" (далі - ДП "Перечинське лісове господарство"), с. Сімер Закарпатської області,

про стягнення 494 367,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 02.06.2015 зі справи № 907/1050/14 позовні вимоги ТОВ "МІГР" задоволено частково.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 вищезазначене рішення першої інстанції скасовано в частині відмови в позові та прийнято нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

16.10.2015 (згідно з поштовим штампом на конверті) ДП "Перечинське лісове господарство" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою від 15.10.2015 б/н, у якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 у справі № 907/1050/14, а рішення господарського суду Закарпатської області від 02.06.2015 у зазначеній справі - залишити в силі.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на те, що до скарги на порушення вимог частини четвертої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не додано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

У зв'язку з прийняттям Верховною Радою України Закону України від 22.05.2015 N 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.2015, внесено суттєві зміни до Закону України "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674), які полягають, зокрема у такому:

- у частині другій статті 4 Закону:

пункт 2, що регулює ставки судового збору за подання до господарського суду позовних заяв, інших заяв, скарг, видачу документів, викладено у новій редакції, якою визначено найменування документа та дії, за яку справляється судовий збір, і платника судового збору;

у підпунктах 4, 5, 6 пункту 2 змінено порядок обчислення ставок судового збору за подання апеляційних, касаційних скарг на рішення господарського суду та у справах про банкрутство, заяв про перегляд судового рішення у зв'язку з нововиявленими обставинами та заяв про перегляд судових рішень Верховним Судом України. Такі ставки визначаються на підставі ставок, що підлягали сплаті при поданні позовних заяв, інших заяв і скарг.

Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону № 3674 у редакції, що діє з 01.09.2015, ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Так, до касаційної скарги ДП "Перечинське лісове господарство" від 15.10.2015 б/н додано платіжне доручення від 16.10.2015 № 5336 про сплату судового збору за подання касаційної скарги в розмірі 8 898,62 грн.

Водночас, ставка судового збору за подання касаційної скарги на рішення суду визначається в розмірі 120 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Законом передбачено сплату судового збору з касаційної скарги на рішення суду, виходячи з розміру ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, незалежно від того, чи оскаржується все рішення (постанова) суду в цілому чи його частина.

З позовом до суду ТОВ "МІГР" звернулося у жовтні 2014 року, відповідно, сума судового збору, яка підлягала сплаті визначалася у відповідності до приписів Закону № 3674 в редакції, що діяла станом на жовтень 2014 року.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону № 3674 в редакції, що діяла станом на жовтень 2014 року, ставкою судового збору за подання позовної заяви майнового характеру було 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подавалася до суду).

Оскаржуючи рішення апеляційної інстанції до Вищого господарського суду України ДП "Перечинське лісове господарство" мало сплатити судовий збір з касаційної скарги у розмірі 120 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви (з урахуванням зменшення розміру позовних вимог), а саме 11 864,82 грн. (494 367,62 грн. х 2% х 120% = 11 864,82 грн.), чого ним зроблено не було.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

На підставі викладеного та керуючись пунктом 4 частини першої статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 29.09.2015 у справі № 907/1050/14 повернути державному підприємству "Перечинське лісове господарство".

Суддя В. Селіваненко

Суддя В. Палій

Суддя Г. Прокопанич