ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.12.2015 Справа № 908/5957/15

Суддя господарського суду Запорізької області Мірошниченко М.В., розглянувши позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області (69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 50)

до Товариства з обмеженою відповідальністю Ореол-07 (69071, м. Запоріжжя, вул. Пархоменка, 10; 70425, с. нижня Хортиця Запорізького району Запорізької області, вул. Дніпровська, буд. 7)

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Запорізька дирекція Українського державного підприємства поштового звязку «Укрпошта (69005, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 133)

Міністерство інфраструктури України (01135, м. Київ, пр. Перемоги, 14)

про стягнення суми, розірвання договору та повернення майна,

ВСТАНОВИВ:

04.12.2015 р. в господарський суд Запорізької області надійшла позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю Ореол-07, в якій заявник просить:

стягнути з ТОВ "ОРЕОЛ-07" заборгованість з орендної плати в сумі 209609.37грн., пеню в сумі 47835,12 грн.. штраф в сумі 20960,94 грн.;

розірвати договір оренди цілісного майнового комплексу навчально-оздоровчого комплексу „Зв'язківець" - підрозділу Запорізької дирекції УДППЗ „Укрпошта" від 30.05.2008 р. № 2361 із змінами, який був укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Запорізькій області;

зобов'язати ТОВ "ОРЕОЛ-07" повернути цілісний майновий комплекс навчально-оздоровчого комплексу „Зв'язківець" - Міністерству інфраструктури України по акту прийому-передачі.

Розглянувши зазначену позовну заяву господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі пунктів 3, 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), виходячи з наступного.

Статтями 54 та 57 ГПК України встановлено вимоги щодо форми і змісту позовної заяви та комплектності документів, які повинні додаватися до неї. Зокрема, пунктом 3 ч. 1 статті 57 ГПК України передбачено, що до позовної заяви, що подається до господарського суду, мають бути додані документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

В даному випадку, розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір». Так, пунктом 1 статті 4 вказаного Закону встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру, ставка судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» станом на 01.01.2015 р. розмір мінімальної заробітної плати складає 1218,00грн.

До матеріалів позовної заяви позивачем було надано платіжні доручення: № 169 від 19.10.2015 р. про сплату 500,00 грн. судового збору, № 170 від 19.10.2015 р. про сплату 500,00 грн. судового збору та № 188 від 16.11.2015 р. про сплату 4247,80 грн. судового збору, всього на суму5247,80 грн. Інші докази сплати судового збору в матеріалах позовної заяви відсутні.

Як свідчать матеріали позовної заяви, позивачем у позовній заяві заявлено три позовні вимоги дві вимоги немайнового характеру (про розірвання договору та зобовязання повернути майно) та одну вимогу майнового характеру (про стягнення 278405,43 грн.).

Відповідно до п. 2.11 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України», якщо в позовній заяві обєднано дві або більше вимог немайнового характеру, повязаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Отже, за вимогою майнового характеру (стягнення 278405,43 грн.) сума судового збору становить 4176,08 грн. (1,5 відсотки ціни позову), а за вимогами немайнового характеру, загальна сума судового збору становить 2436,00 грн. (1218,00 + 1218,00).

Тобто розмір судового збору за даним позовом повинен становити 6612,08 грн. (4176,08 грн. + 1218,00 грн. + 1218,00 грн.), а не 5247,80 грн. як сплачено позивачем.

Отже, позивач не доплатив 1364,28 грн. судового збору.

Не надавши доказів сплати судового збору у повному обсязі, позивач просить суд відстрочити сплату судового збору до моменту прийняття рішення.

За змістом ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013 р. єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону України «Про судовий збір», є врахування ним майнового стану сторін. Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі. При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Обставина, згідно з якою РВ ФДМУ по Запорізькій області не виділено фінансування на оплату судового збору, ніяким чином не може бути підставою для відстрочення сплати судового збору та ніяким чином не повинно мати наслідком недоплату судового збору до державного бюджету України.

Дослідивши доводи позивача та поданий ОСОБА_1 ДКСУ у м. Запоріжжі, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору. Заявником не наведено обставин які мали б виключний характер та свідчили б про наявність належних підстав для задоволення його клопотання.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем не надано належних доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Крім того, відповідно до ст. ст. 54 та 57 ГПК України зміст та форма позовної заяви повинні відповідати приписам вказаної норми законодавства. Позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог та виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, зазначення доказів, що підтверджують позов, законодавство на підставі якого подається позов, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються або оспорюються.

Всупереч вимогам ст. 27 ГПК України, заявником у позовній заяві не викладено обставин щодо необхідності залучення у справі 3-ої особи (Запорізької дирекції УДППЗ „Укрпошта"), а саме: не обґрунтовано яким чином рішення господарського суду може вплинути на права або обовязки Запорізької дирекції УДППЗ „Укрпошта" щодо однієї з сторін.

Зазначені обставини перешкоджають суду вчинити передбачені нормами Господарського процесуального кодексу України дії по підготовці справи до судового розгляду та є підставами для повернення позовної заяви позивачу.

Як зазначено в абзаці 1 пункту 3.5 постанови Пленуму Вищого господарського суд України від 26.12.2011р. № 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції, недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

Згідно із пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обґрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми та якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

З огляду на вищевикладене, позовна заява Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, підлягає поверненню заявнику без розгляду.

Суд вважає за необхідне роз'яснити, що у відповідності до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному звертанню з нею до господарського суду у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись ст.ст. 54, 57, п. 3, 4 ч. 1 ст. 63, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Запорізькій області, м. Запоріжжя повернути без розгляду.

Додаток: позовні матеріали на 46 аркушах (в т.ч. оригінали: фіскальні чеки та Описи вкладення у цінний лист від 02.12.2015 р., платіжні доручення: № 169 від 19.10.2015р. про сплату 500,00 грн. судового збору, № 170 від 19.10.2015 р. про сплату 500,00 грн. судового збору та № 188 від 16.11.2015 р. про сплату 4247,80 грн. судового збору,).

Суддя М.В. Мірошниченко