ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.12.15р. Справа № 904/9114/15

За позовом публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС", м. Дніпропетровськ

відповідача-2 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Прогрес, Козелецький район, Чернігівська область

про стягнення 39983,29 грн.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від позивача - ОСОБА_2, представник, довіреність №3438-К-О від 14.08.2015 року

від відповідача-1 - представник не з'явився

від відповідача - 2 - представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "АКЦЕНТ-БАНК" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача-1 товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "ВЕРУС" та відповідача-2 фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 39983,29 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-2 зобовязань за договором банківського обслуговування № б/н від 22.08.2011р., щодо своєчасного та повного повернення кредиту. Так, станом на 22.06.2015р. заборгованість по погашенню кредиту склала:- 10 000,00 грн. заборгованість за кредитом; - 14186,49 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 12 646,80 грн. пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором; - 3 150,00 грн. заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом.

Вимоги щодо солідарної відповідальності відповідача-1 обґрунтовані тим, що за умов договору поруки №10822A31JS00G від 11.11.2013р., укладеного позивачем з товариством з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "Верус", останнє поручається перед кредитором (позивачем) боржника (відповідача-2) за виконання ним свого обов'язку за договором банківського обслуговування від 22.08.2011р. та солідарно відповідає разом з боржником.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2015р. порушено провадження у справі, а розгляд справи призначено на 27.10.2015р.

27.10.2015р. представники відповідачів-1,2 в призначене судове засідання не з'явились, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Представник позивача подав через канцелярію суду заяву, якою повідомив, що у провадженні господарських судів України не має справи зі спору між банком і відповідачем про той же предмет і з тих же підстав, що викладені в позовній заяві, також позивач зазначив, що на дату розгляду справи в суді відповідачем заборгованість за кредитним договором не погашена.

Ухвалою господарського суду від 27.10.2015р., у звязку з неявкою представників відповідачів -1,2 в судове засідання, розгляд справи відкладено на 17.11.2015р.

17.11.2015р. представник відповідача-1 в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявний в матеріалах справи поштовий конверт з відміткою поштової установи про закінчення терміну зберігання поштового відправлення. (а.с.87,88)

Представник відповідача-2 в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення. 02.11.2015р. подав через канцелярію господарського суду Дніпропетровської області лист, в якому зазначив, що не може сплатити кредит в зв'язку з втратою працездатності.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити, надав для долучення до матеріалів справи виписку по рахунку відповідача-2.

Ухвалою господарського суду від 17.11.2015р., у звязку з неявкою представників відповідачів -1,2 в судове засідання, розгляд справи відкладено на 08.12.2015р.

08.12.2015р. представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача-1 в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявний в матеріалах справи поштовий конверт з відміткою поштової установи про закінчення терміну зберігання поштового відправлення. (а.с. 98-99)

Представник відповідача-2 в призначене судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення. (а.с.102)

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Відповідно до пункту 2.6.15. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013р. № 28 (з подальшими змінами), на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Статтею 69 ГПК України передбачено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Позовну заяву подано до господарського суду Дніпропетровської області 15.10.2015р., будь-яких клопотань про продовження строку розгляду справи від представників сторін до господарського суду не надходило, а тому двохмісячний строк розгляду спору спливає.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності представників відповідачів-1,2, оскільки останні повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Відзиву на позов до суду не надано, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

08.12.2015р. в порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

22.08.2011 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (відповідач-клієнт) та публічним акціонерним товариством "АКЦЕНТ-БАНК" (позивач-банк) було підписано заяву про відкриття поточного рахунку та картка зі зразками підписів і відбитка печатки (а.с.39).

Згідно заяви відповідач приєднався до "Умов та правил надання банківських послуг" (надалі - умови), ОСОБА_3, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://a-bank.com.ua, які разом із Заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 22.08.2011р. та взяв на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідно до договору відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок 2360 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms повідомлення або інших), що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг" (далі умови).

Відповідно до пункту 3.11.1.16. Умов та правил надання банківських послуг, яким встановлено, що при укладанні договорів і угод, чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта (відповідача у справі) до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт - банк/ Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод, таким чином, прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Пунктом 3.11.1.1. Умов передбачено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів клієнта, у межах, кредитного ліміту. Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банка та клієнта.

Кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта щодо його повернення, сплаті відсотків та винагороди. (п. 3.11.1.3. Умов).

Проведення платежів клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт - банк/ Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі "Угода") (п. 3.11.1.8.Умов).

Обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом до банку заяви на приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитної Ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих засобів до повного виконання зобов'язань сторонами (пункт 3.11.6.1. Умов).

На виконання умов договору банківського обслуговування від 22.08.2011 року, публічне акціонерне товариство "АКЦЕНТ - БАНК" надавав фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 кредитні кошти у межах встановленого ліміту у сумі 10000,00 грн., які використовувались відповідачем-2, що підтверджується банківською випискою з рахунку №2360 за період з 23.08.2011 року по 30.10.2015 року. (а.с. 93)

Відповідно до розділу 3.11.4.1. Умов за користування кредитом у період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом із моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця, розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При необнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, клієнт виплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права банку на встановлення іншого терміну повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється щоденно, починаючи з дати утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості по кредиту, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (п.3.11.4.9. Умов).

Відповідно до пункту 3.11.1.17. Умов при перерахуванні клієнтом з поточного рахунку коштів за рахунок кредитного ліміту на будь-які рахунки, утримувачем яких є сам власник поточного рахунку, або на будь - які пластикові картки (за винятком зарахувань заробітної плати на зарплатні картки ОСОБА_3), також на погашення будь-яких кредитів, з суми кожного з проведених в рахунок кредитного ліміту перерахувань стягується комісійна винагорода в розмірі 3% від суми перерахувань.

В порушення своїх зобовязань, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 належним чином умови договору банківського обслуговування від 22.08.2011 року не виконав, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість зі сплати кредиту станом на 22.06.2015 року у сумі 10000,00грн. заборгованість за кредитом; - 14186,49 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 12646,80 грн. пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором; - 3150,00 грн. заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом, що і є предметом даного спору.

Таким чином, причиною виникнення спору є неналежне виконання відповідачем-2 умов договору банківського обслуговування від 22.08.2011 року в частині своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, комісії та пені за прострочення виконання зобов'язань.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав:

Сторони є субєктами господарювання, тому відповідно до положень ст.ст. 4, 173-175 і 193 ГК України до прав і обовязків сторін, що виникли на підставі зазначеного договору і є господарськими зобовязаннями, мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до пункту 3.11.2.3.4. Умов, банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого Умовами, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі.

Відповідно до статті 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором (стаття 525 Цивільного Кодексу України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (стаття 530 Цивільного кодексу України).

Стаття 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" визначає, що електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Відповідно до частини другої статті 639 Цивільного кодексу України, якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Судом встановлено, що підписана між сторонами заява про відкриття поточного рахунку та картка зі зразками підписів і відбитка печатки (а.с.39) та "Умови та правила надання банківських послуг", ОСОБА_3 банку, разом із заявою складають договір банківського обслуговування № б/н від 22.08.2011 року.

Позивач належним чином виконав свої зобовязання за договором банківського обслуговування від 22.08.2011 року.

Позивачем заявлена до стягнення з відповідача-2 заборгованість зі сплати кредиту у сумі 10000,00 грн., розраховану станом на 22.06.2015р. року, 14186,49 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3150,00 грн. заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом.

Зобов'язання відповідача-2 щодо сплати кредиту за договором банківського обслуговування від 22.08.2011 року, передбачено умовами договору та нормами законодавства.

З огляду на приписи умов договору банківського обслуговування від 22.08.2011 року та "Умов та правил надання банківських послуг" строк повернення кредиту у сумі 10000,00 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 14186,49 грн.; заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом 3150,00 грн. - є таким, що настав.

Доказів сплати кредиту у сумі 10000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 14186,49 грн.; заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом 3150,00 грн. відповідач-2 суду не надав.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач-2 неналежним чином виконав свої зобовязання за вищевказаним договором, спір між сторонами виник з його вини, тому позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача-2 заборгованості зі сплати кредиту у сумі 10000,00 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 14186,49 грн.; заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом 3150,00 грн. - обґрунтовані належними доказами, підтверджується матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо наявного в матеріалах справи листа відповідача-2, в якому останній зазначив, що не може сплатити кредит в зв'язку з втратою працездатності, суд зазначає наступне:

Відповідно до ст. 50 ЦК України, право на здійснення підприємницької діяльності, яку не заборонено законом, має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Обмеження права фізичної особи на здійснення підприємницької діяльності встановлюються Конституцією України та законом.

Ч.1 ст. 52 ЦК України встановлено, що фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, 04.04.2011 року Реєстраційною службою Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області було проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за видом діяльності: 52.11.0 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах з перевагою продовольчого асортименту. Станом на час розгляду справи відомості щодо припинення підприємницької діяльності відповідача-2 відсутні.

Судом встановлено, що відповідач-2 укладаючи з позивачем договір банківського обслуговування б/н від 22.08.2011 року був наділений повною цивільною правоздатністю та дієздатністю, кредитні кошти були отримані відповідачем, як фізичною особою-підприємцем, станом на час розгляду справи відповідач-2 продовжує здійснювати підприємницьку діяльність, до того ж як вбачається з наявної в матеріалах справи банківської виписки по рахунку, відповідач-2 здійснював користування кредитними коштами та частково сплачував відсотки за користування кредитним лімітом.

Крім того, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою звільнення від відповідальності за порушення зобовязання.

Таким чином, посилання відповідача на відсутність коштів не звільняє відповідача від виконання зобовязань щодо повернення кредиту, оскільки відсутність коштів не виправдовує бездіяльність фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, передбаченого договором. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 р. у справі N 11/446.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 12646,80 грн., суд зазначає наступне:

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобовязань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобовязань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобовязання, відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобовязань може забезпечуватись відповідно до договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до пункту 3.11.5.1. Умов при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п. 3.11.2.2.2., 3.11.4.1., 3.11.4.2., 3.11.4.3., строків повернення кредиту, передбачених п.п. 3.11.1.8., 3.11.2.2.3., 3.11.2.3.4., винагороди, передбаченого п.п. 3.11.2.2.5., 3.11.4.4., 3.11.4.5., 3.11.4.6. клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в п. 3.11.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів в році. Сплата пені здійснюється у гривні.

Позивачем заявлена до стягнення пеня за прострочення виконання зобов'язання у сумі 12646,80 грн. за період з 01.12.2011 року по 22.06.2015 року.

Судом перевірено наданий позивачем розрахунок пені, та встановлено, що здійснений позивачем розрахунок пені відповідає обставинам справи, умовам договору та приписам діючого законодавства, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача-2 пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в сумі 12646,80 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Таким чином з урахуванням вищевикладеного, з відповідача-2 на користь позивача підлягає стягненню 39983,29 грн. (заборгованість за кредитом у сумі 10000,00 грн. + заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 14186,49 грн. + заборгованість по комісії за користування кредитом у сумі 3150,00 грн. + пеня у сумі 12646,80 грн.).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що 11 листопада 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Українське фінансове агентство "ВЕРУС" (поручитель-відповідач-1) та публічним акціонерним товариством "АКЦЕНТ - БАНК" (далі - кредитор) укладено договір поруки №10822A31JS00G. Предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (боржник) всіх своїх обовязків за договором № б/н від 22.08.2011 року.

Пунктом 2 договору поруки встановлено, що поручитель відповідає перед кредитором за виконання обовязків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків, зазначених в кредитному договорі.

Пунктами 4, 5, 6 договору поруки передбачено, що за кредитним договором боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. У випадку невиконання боржником будь-якого обов'язку, передбаченого пунктом 1 цього договору, кредитор направляє на адресу поручителя письмову вимогу із зазначенням невиконаного(их) обов'язку(ів). Поручитель зобов'язаний виконати обов'язок, зазначений у письмовій вимозі кредитора впродовж 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання вимоги, зазначеної в пункті 5 цього договору.

Відповідно до п. 8 договору поруки, договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до повного виконання зобов'язань за кредитним договором.

Відповідно до частини четвертої статті 559 Цивільного кодексу України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом предявлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

28.05.2015 року позивач звернувся до відповідача-2 з претензією про сплату боргу (а.с. 56), яка останнім залишена без відповіді. Жодних заходів щодо добровільного погашення заборгованості за спірним кредитним договором відповідач-2 не здійснив.

Також, 28.05.2015 року позивач звернувся до відповідача-1 з вимогою про сплату боргу (а.с.59), яка останнім залишена без відповіді. Жодних заходів щодо добровільного погашення заборгованості за спірним кредитним договором відповідач-1 не здійснив.

За таких обставин та з урахуванням умов договору поруки позивач набув право вимоги до поручителя як солідарного відповідача щодо погашення заборгованості за кредитним договором у сумі заявлених позовних вимог.

Частиною першою статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Враховуючи викладені обставини, судом встановлений факт наявності заборгованості фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 за договором банківського обслуговування від 22.08.2011 року у сумі 10000,00 грн., яка з урахуванням договору поруки №10822A31JS00G від 11.11.2013 року підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з солідарним стягнення з відповідачів-1, 2 суми у розмірі 39983,29 грн. яка складається з 10000,00 грн. заборгованість за кредитом; - 14186,49 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 12646,80 грн. пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором; - 3150,00 грн. заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом.

Щодо вимог позивача покласти судовий збір на відповідача -2, суд зазначає наступне:

Згідно з ч. 5 ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: при задоволення позову на відповідача, при відмові в позові на позивача, при частковому задоволенні позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Приписами п.4.1 Постанови пленуму ВГСУ від 21 лютого 2013 року No 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" встановлено, що У разі коли позов немайнового характеру задоволено повністю стосовно двох і більше відповідачів або якщо позов майнового характеру задоволено солідарно за рахунок двох і більше відповідачів, то судові витрати також розподіляються між відповідачами порівну. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено.

На підставі викладеного суд вважає, що оскільки вина у виникненні спору, як відповідача-1 так і відповідача-2 матеріалами справи підтверджена, судовий збір підлягає покладенню на відповідачів у рівних частинах по 50% від загальної суми судового збору, а саме на відповідача-1 - 913 грн. 50 коп., і на відповідача -2 913 грн. 50 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (17035, Чернігівська область, Козелецький район, с. Прогрес, пров. Щорса, буд.5, код ІПН НОМЕР_1) та товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" (49019, м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, 3/181, ідентифікаційний код 34562954) на користь публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (49074, м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, буд. 11, ) 10000 грн. 00 коп. - заборгованості за кредитом, 14186 грн. 49 коп. - заборгованості по процентам за користування кредитом, 12646 грн. 80 коп. - пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 3150 грн. 00 коп. - заборгованості по комісії за користування кредитом.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (17035, Чернігівська область, Козелецький район, с. Прогрес, пров. Щорса, буд.5, код ІПН НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (49074, м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, буд. 11, ) суму судового збору у розмірі 913 грн. 50 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Українське Фінансове Агентство "Верус" (49019, м. Дніпропетровськ, вул. Метробудівська, 3/181, ідентифікаційний код 34562954) на користь публічного акціонерного товариства "АКЦЕНТ-БАНК" (49074, м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, буд. 11, ) суму судового збору у розмірі 913 грн. 50 коп.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 09.12.2015р.

Суддя ОСОБА_4