РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.11.2015Справа №910/24752/15

За позовомКомунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району"
До Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС-Факторинг"
Простягнення 80 776,16 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

За участю представників:

Від позивачаПоліщук Л.П. (за довіреністю від 26.12.2014 р.)
Від відповідачане з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС-Факторинг" про стягнення заборгованості за комунальні послуги за договором про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення №-ДЕ109 від 28.12.2012 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2015 р. за вказаним позовом порушено провадження у справі № 910/24752/15, розгляд справи призначено на 23.10.2015 р.

У судовому засіданні 23.10.2015 р. судом оголошено перерву до 13.11.2015 р.

13.11.2015 р. за клопотанням позивача суд продовжив строк вирішення спору у справі № 910/24752/15 на 15 днів, оголосив перерву в судовому засіданні до 18.11.2015 р.

За наслідками судового засідання 18.11.2015 р. судом оголошено перерву до 27.11.2015 р.

В судове засідання 27.11.2015 р. з'явився уповноважений представник позивача.

Відповідач в засідання суду уповноваженого представника не направив, подавши через відділ діловодства суду клопотання про відкладення розгляду справи з вимогами: відкласти розгляд справи на іншу дату, не розглядати дану справу за відсутності представника відповідача, подані клопотання 13.11.2015 р. підтримує в повному обсязі та просить їх розглянути, призначити колегіальний розгляд справи.

Насамперед, розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, суд не вбачає підстав для його задоволення, оскільки сторони у справі обізнані про дату, час і місце проведення судового засідання, при тому, що розгляд справи вже неодноразово відкладався, чим було надано можливість сторонам подати усі необхідні на їх думку докази. Крім того, неможливість забезпечення прибуття до суду уповноваженого представника, у кількості яких відповідач не обмежений, не підтверджена жодним документом.

Отже, з метою уникнення порушення продовжених процесуальних строків у справі № 910/24752/15 суд відхиляє клопотання про відкладення розгляду справи.

Також, у клопотанні про відкладення розгляду справи відповідач просить суд призначити колегіальний розгляд справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 4-6 Господарського процесуального кодексу України справи у місцевих господарських судах розглядаються суддею одноособово. Будь-яку справу, що відноситься до підсудності цього суду, залежно від категорії і складності справи, може бути розглянуто колегіально у складі трьох суддів.

Розглянувши заявлене клопотання, суд не вбачає підстав для його задоволення з огляду на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВС-Факторинг" жодним чином не обґрунтувало мотиви його заявлення, не вказало підстав, з огляду на які справу № 910/24752/15 слід вважати складною.

Що стосується клопотань, поданих відповідачем 13.11.2015 р., суд зазначає таке.

13.11.2015 р. відповідачем з-поміж іншого подано до суду клопотання: про залучення у справі співвідповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко"; про залучення у справі Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко" у якості третьої особи; про заміну у справі первісного відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "ВВС-Факторинг" на належного відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко".

Виходячи зі змісту указаних клопотань, відповідач просить суд надати одній і тій самій особі одночасно статусу відповідача і третьої особи у справі, обґрунтовуючи при цьому свої клопотання аналогічними підставами, а саме: відсутністю у нього з 21.02.2013 р. статусу власника нежитлових приміщень по вул. О.Теліги, 15, у м. Києві, а також тим, що період з 31.01.2013 р. по 21.02.2013 р. припадає на дію договору суборенди нерухомого майна № 2 від 17.07.2009 р., тобто, фактично відповідач не був споживачем наданих послуг, тому обов'язок сплати комунальних платежів покладається на суборендаря - Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко".

Розглядаючи указані клопотання, суд вважає необхідним зазначити, що одночасне здійснення щодо однієї особи таких процесуальних як дій залучення її співвідповідачем, третьою особою та належним відповідачем є процесуально недопустимим в розумінні Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, вказані відповідачем обставини не мають належного підтвердження відповідними доказами та не доводять необхідність залучення Товариства з обмеженою відповідальністю "Еко" учасником провадження у справі у будь-якому з указаних відповідачем статусів, тому жодне із указаних клопотань задоволенню не підлягає через його необґрунтованість та безпідставність.

Поряд з викладеним, 13.11.2015 р. відповідач також подав два клопотання про витребування доказів у позивача, а саме: зобов'язати Комунальне підприємство "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" надати відомості про наявність або відсутність договірних відносин з Товариством з обмеженою відповідальністю "Бонап" з приводу надання комунальних послуг за адресою: м. Київ, вул. О. Теліги, 15 та надати виписки з банківського рахунку та акти про зняття показників з лічильників відповідно до табуляграм ПАТ АК "Київводоканал" та ПАТ "Київенерго" по договору № ДЕ-109 від 28.12.2012 р. за період з 31.01.2013 р. по 21.10.2013 р.

Дослідивши указані клопотання, вони не підлягають задоволенню судом через невідповідність статті 38 Господарського процесуального кодексу України, що встановлює вимоги до змісту та форми клопотання про витребування господарським судом доказів.

В ході судового засідання представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Оскільки відповідач в судове засідання уповноваженого представника не направив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, враховуючи наявність в матеріалах справи його відзиву на позов, а також інших документів, необхідних для вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в даному судовому засіданні.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2012 р. між Комунальним підприємством "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВВС-Факторинг" (споживач) укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № ДЄ-109 (далі - договір), за умовами якого виконавець зобов'язується своєчасно надавати відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором.

Споживач є власником нежитлових приміщень з № 1 по № 14 (групи приміщень № 69), № 9 вітрина (групи приміщень № 70), з № 1 по № 7 (групи приміщень № 71) за адресою: м. Київ, вул. Теліги Олени, 15, загальною площею 1281,6 кв.м., опалювальною площею 622,6 кв.м. на підставі Договору про відступлення права вимоги за договором № 18/147-КР від 17.12.2007 р. від 20 липня 2011 р. Дата державної реєстрації 16.08.2012 р. (п. 1.2 договору).

Плата за надані послуги за наявності засобів обліку справляється за їх показаннями згідно з пунктами 10-14 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води та водовідведення, а у разі його відсутності або несправності за нормативами (нормами) споживання. (п. 2.1 договору).

Нарахування за спожиті послуги проводиться згідно табуляграм ВАТ АК "Київводоканал" та АК "Київенерго" за тарифами, які затверджені Розпорядженням Київської міської державної адміністрації, чинними у період споживання послуг (п. 2.2 договору).

Згідно з п. 3.2 договору, у разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 25 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Пунктом 4.2.1 договору встановлений обов'язок споживача оплачувати послуги в установлений договором строк.

Згідно з п. 9.1 договору цей договір укладається на 1 (один) рік і набирає чинності з дня його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Як зазначає позивач, за період з 31.01.2013 р. по 21.10.2013 р. по нежитловому приміщенню по вул. Теліги Олени, 15 в м. Києві виникла заборгованість за комунальні послуги в розмірі 59 306,77 грн.

Станом на даний час указана заборгованість відповідачем не сплачена, незважаючи на надіслання йому позивачем претензії з вимогою про сплату з доданими до неї рахунками на оплату.

У відзиві на позов позивач наявність заборгованості за комунальні послуги не спростовує, проте, вважає, що її оплата має бути покладена на Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко" за період з серпня 2012 року по 12 квітня 2013 року та на Товариство з обмеженою відповідальністю "Бонап" за період з 12 квітня 2013 року по 21.10.2013 р.

Указане твердження відповідача ґрунтується на тому, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко" фактично споживало надані позивачем послуги як суборендар за договором суборенди, а з 12.04.213 р. власником нежилих приміщень №№ 69, 70, 71 (в літ. А) загальною площею 1 281,6 кв.м. стало Товариство з обмеженою відповідальністю "Бонап".

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Згідно з ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу

Згідно з ч. 3 ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630 "Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення" розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 ЦК України встановлено, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України (далі - ГК України) господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

За змістом статті 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно вимог ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд вважає доведеним позивачем, документально підтвердженим та не спростованим відповідачем факт наявності основної заборгованості за договором за період з 31.01.2013 р. по 21.10.2013 р.

Що стосується заперечень відповідача з приводу покладення стягнення заборгованості на інших осіб (Товариство з обмеженою відповідальністю "Еко" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Бонап"), суд вважає за необхідне зазначити, що станом на даний час належні докази припинення дії або ж розірвання договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення № ДЄ-109 від 28.12.2012 р. в матеріалах справи відсутні, так само відсутні докази повідомлення відповідачем позивача про передачу належного йому майна в користування іншим особам чи докази безпосереднього користування наданими послугами іншими особами.

Отже, оскільки споживачем послуг за договором вказаний саме відповідач, то саме він є особою, відповідальною за прострочення грошових зобов'язань за договором.

Оскільки відповідач припустився прострочення платежу, позивач, керуючись статтею 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути з відповідача на свою користь 16 427,46 грн. інфляційних втрат та 5 041,93 грн. 3% річних.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом здійснено перерахунок заявлених позивачем до стягнення з відповідача сум 3% річних та інфляційних втрат та встановлено, що позивачем було вірно розраховано зазначені суми, а відтак, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 16 427,46 грн. та 3% річних в розмірі 5 041,93 грн.

Сума судового збору, визначена до сплати Законом України "Про судовий збір", за результатами розгляду справи відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВВС-Факторинг" (03058, м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, буд. 5, оф. 537, ідентифікаційний код 37686875) на користь Комунального підприємства "Центр обслуговування споживачів Шевченківського району" (03190, м. Київ, вул. м. Кирпоноса, буд. 10/8, ідентифікаційний код 31731838) 59 306 (п'ятдесят дев'ять тисяч триста шість) 77 коп. основного боргу, 5 041 (п'ять тисяч сорок одну) грн. 93 коп. 3% річних, 16 427 (шістнадцять тисяч чотириста двадцять сім) грн. 46 коп. інфляційних втрат та 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 02.12.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко