ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2015 р.Справа № 916/3783/15

Господарський суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Волкова Р.В.,

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю ЮГ ПЛАСТ (м. Одеса);

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю СКФ (м. Одеса);

За участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1,

про стягнення 61428,53 грн.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_2 (за довіреністю); ОСОБА_3 (за довіреністю);

Від відповідача: ОСОБА_4 (за довіреністю); ОСОБА_5 (за довіреністю);

3-я особа: ОСОБА_1 (паспорт)

встановив:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю „ЮГ ПЛАСТ (далі ТОВ „ЮГ ПЛАСТ), звернувся до господарського суду з уточненим позовом до відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю СКФ (далі ТОВ СКФ) за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ОСОБА_1, про стягнення з відповідача 61428,53 грн. заборгованості, з яких 30055,69 грн. основного боргу, 18744,53 грн. відшкодування з урахуванням індексу інфляції, 2690,19 грн. 3% річних, 9938,12 грн. проценти за користування чужими коштами, нарахованих у звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за договором оренди нежитлового приміщення № 22 від 22.10.2007 р. та угодою № 1 від 13.10.2015 р.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на укладання з відповідачем договору оренди нежитлового приміщення № 22 від 22.10.2007 р. та угоду № 1 від 13.10.2015 р., умовами якої встановлено порядок погашення заборгованості, невиконання відповідачем своїх зобовязань щодо виконання умов договору та угоди, часткову оплату заборгованості, тощо.

Відповідач проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема зазначив, що у проваджені Приморського районного суду на розгляді є позов ТОВ „ЮГ ПЛАСТ до ТОВ СКФ та ОСОБА_1 На суму 66185,80 грн. (справа № 5212/20392/13-ц, суддя Івченко В.Б.). Вказана позовна заява ґрунтується на угоді № 1 від 13.09.2011 р. Позивач повідомив господарський суд, що він подав до Приморського районного суду уточнену позовну заяву з якою виключив вимоги по платежу № 12 цієї угоди і включив ці вимоги до свого позову в господарському суді, проте Приморським районним судом ще не вирішено питання щодо заміни вимог чи ні, у звязку просить у задоволені позову відмовити. Крім того відповідач стверджує, що позивач намагається повторно стягнути з нього кошти, питання щодо стягнення яких вже вирішено умовами мирової угоди. Також посилався на стягнення певних грошових сум в рамках виконавчого провадження, усні домовленості між сторонами та підписання мирової угоди.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

22.10.2007 р. між ТОВ „ЮГ ПЛАСТ та ТОВ СКФ укладено договір оренди № 22 (Договір), відповідно до умов якого позивач передав відповідачу у користування нежитлові приміщення за адресою: м. Одеса, вул. Балківська,84.

13.09.2011 р. між сторонами укладена угода №1 (Угода) до договору № 22 від 22.110.2007 р., якою визначався порядок погашення заборгованості відповідачем, яка на момент укладання Угоди складала 355605,03 грн. частину заборгованості у розмірі 225000,00 грн. Відповідач повинен сплатити до 13.09.2011 р., а залишок боргу у розмірі 130605,03 грн. є боргом відповідача за договором оренди № 22 від 22.10.2007 р. та усіма іншими орендними правовідносинами, що виникли між сторонами до 12.09.2011 р. Вказану суму відповідач повинен сплатити до 10.09.2012 р. шляхом внесення щомісячних платежів рівними частинами по 10883,75 грн.

Згідно з п.1 ст.626 Цивільного Кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до ст. 629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 Господарського Кодексу України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного Кодексу України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, між сторонами склались певні взаємовідносини, які обумовили виникнення у відповідача обовязку щодо сплати грошових сум у оговореному розмірі та у встановлений строк.

Своє звернення до суду позивач обґрунтовував саме порушенням відповідачем вказаних грошових зобовязань.

Згідно з положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Проте, під час розгляду справи встановлено, що ухвалою господарського суду Одеської області від 12.10.2011 р. по справі № 10/17-1835-2011 затверджено мирову угоду між ТОВ „ЮГ ПЛАСТ та ТОВ СКФ. Предметом розгляду по справі № 10/17-1835-2011, як і по даній справі, було стягнення заборгованості за договором оренди № 22 з урахуванням Угоди №1.

За умовами п.3 Вказаної мирової угоди: „Відповідно до умов Угоди №1 від 13.09.2011р. та цієї мирової угоди Відповідач зобов'язується сплатити Позивачу суму у розмірі 355 605 (триста п'ятдесят п'ять тисяч шістсот п'ять) гривень 03 коп. в строк до 13.09.2011р.

При цьому суму у розмірі 225 000 (двісті двадцять п'ять тисяч) 00 коп. Відповідач сплачує в строк до 13.09.2011р.

Залишок заборгованості у сумі 130 605 (сто тридцять тисяч шістсот п'ять) гривень 03 коп. сплачується у строк до 13.09.2012р. Вказану суму Відповідач сплачує Позивачу щомісячно рівними платежами (по 10 883,75 грн.), не пізніше 10 числа кожного місяця, при цьому перший платіж підлягає сплаті до 10.10.2011р.....

Відповідно до п.7 резолютивної частини ухвали суду, сторони по справі підтверджують, що усі спірні питання позову вирішені ними повністю, вимог, претензій, зауважень у сторін стосовно один одного немає. Провадження у справі припинено, що позбавляє позивача можливості звернутися до суду з позовом до того ж відповідача, з тією ж вимогою, з тих самих підстав і на той самий предмет.

З затвердженням мирової угоди між сторонами припинились відповідні зобовязання за договором оренди № 22 зі змінами та виникли нові, обумовлені укладанням мирової угоди.

Відповідно до ст.35 ГПК України факти встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів. В яких беруть участь ті самі сторони.

Позивач посилається на невиконання зобовязань за договором оренди, проте вказані зобовязання припиненні внаслідок укладання мирової угоди та не можуть розглядатись, як підстави для стягнення з відповідача певних грошових сум.

Суд вважає недоречними посилання позивача на наявність в нього права вимагати в судовому порядку виконання мирової угоди. Таке право у позивача дійсно є, проте для реалізації цього права слід звернутися до суду в порядку позовного провадження з відповідними вимогами, тоді як в рамках цієї справи вимоги про примусове виконання мирової угоди не заявлено.

Таким чином, суд дійшов до висновку про відсутність у відповідача зобовязань перед позивачем, які б випливали з договору оренди № 22 зі змінами, оскільки мало місце укладання мирової угоди, затвердженої судом.

Згідно ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає вимоги позивача необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню

Відповідно до ст.ст.44,49 Господарського процесуального Кодексу України у разі відмови у задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 23.11.2015 року.

Повний текст рішення складений 30 листопада 2015 р.

Суддя Р.В. Волков