ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

02 грудня 2015 року Справа № 912/3130/14

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Макаренко Т.В., розглянувши заяву Комунального підприємства "Теплокомуненерго" від 19.11.2015 № 3130 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 912/3130/14

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради

про стягнення 17 260 539,99 грн,

за участі представників:

від стягувача - участі не брали ;

від боржника (заявника) - ОСОБА_1 , довіреність № 33 від 15.01.15 ;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (ПАТ НАК "Нафтогаз України") звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради (КП "Теплокомуненерго") на користь позивача боргу в сумі 14 151 638,07 грн, пені в сумі 1 496 987,78 грн, 3% річних в сумі 521 207,15 грн, інфляційних втрат в сумі 1 090 706,99 грн., з покладенням на відповідача витрат по сплаті судового збору.

Рішенням господарського суду від 04.11.2014 року позовні вимоги ПАТ НАК "Нафтогаз України" задоволено частково, стягнуто з КП "Теплокомуненерго" 748 493,89 грн. пені, 3% річних на суму 521 207,15 грн., інфляційні втрати - 1 080 968,08 грн., а також витрати по сплаті судового збору в сумі 66 648,96 грн.

02.02.2015 на виконання вищевказаного рішення господарським судом видано відповідний наказ.

На адресу господарського суду 20.11.2015 року надійшла заява від 19.11.2015 року № 3130 Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради, відповідно до якої заявник просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду № 912/3130/14 від 02.02.2015 року.

Ухвалою від 23.11.2015 господарським судом прийнято вказану заяву до розгляду та призначено судове засідання на 01.12.2015 о 14:00.

Ухвалою від 01.12.15 розгляд справи було відкладено до 02.12.15, від стягувача витребувано необхідні документи. Про час та місце проведення судового засідання стягувач повідомлений належним чином, про що свідчить наявна в матеріалах справи телефонограма № 479 від 01.12.2015р., яка отримана головним юрисконсультом ОСОБА_2.

У судовому засіданні 02.12.2015 повноважний представник стягувача участі не приймав, при цьому ПАТ "НАК "Нафтогаз України" направлено на адресу господарського суду заперечення від 26.11.2015 № 14/2-2063В на заяву боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Представник КП "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради у судовому засіданні подану заяву підтримав у повному обсязі.

У відповідності до частини 3 статті 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд розглядає заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

З огляду на обізнаність стягувача про дату, час та місце розгляду заяви боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, що убачається з направленого ним на адресу господарського суду заперечення, а також підтверджується прийнятою телефонограмою № 479 від 01.12.15 з повідомленням про наступне судове засідання, господарський суд вважає можливим розглянути подану заяву у даному судовому засіданні.

При розгляді заяви Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню господарський суд враховує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника, зокрема визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Подану заяву боржник мотивує наступним.

Постановою від 04.03.2015 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження № 46701355 з примусового виконання наказу господарського суду від 02.02.2015.

09.04.2015р. дане виконавче провадження постановою в.о. начальника управління ДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області було передано з ВДВС Олександрійського МРУЮ на виконання до відділу примусового виконання рішень УДВС у Кіровоградській області, а 30 липня 2015 року дане виконавче провадження було поновлено заступником начальника відділу примусового виконання рішень.

06.06.2015 набрав чинності Закон України від 14.05.2015 № 423-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", згідно якого статтю 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" (надалі Закон) доповнено, зокрема, частиною 13 наступного змісту: "Заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості.

Ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини.

У типовому договорі про реструктуризацію заборгованості визначаються, зокрема, порядок реструктуризації і погашення заборгованості, загальна сума реструктуризованої заборгованості, строк її погашення, розмір щомісячних платежів, права та обов'язки сторін.

Форма типового договору про реструктуризацію заборгованості затверджується Кабінетом Міністрів України".

Листом від 08.06.15 № 26-4149/1.2-15 Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до керівників теплопостачальних, теплогенеруючих організацій (зокрема, і до відповідача у справі) з листом, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 183), згідно якого роз'яснено адресатам положення зазначених вище нормативних актів та запропоновано погасити заборгованість перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у передбачений вказаним Законом строк з метою подальшого використання механізмів, передбачених ним.

Листом від 05.08.2015 № 763 Комунальне підприємство "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради звернулось до Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" (а.с. 188), за змістом якого повідомляло останнього, що станом на 01.08.2015 боржник достроково виконав умову погашення заборгованості за природний газ, спожитий до 01 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають на підставі рішення суду), що залишилося непогашеною на день набрання чинності Законом України № 423-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на загальну суму 3281996,55 грн, у тому числі і за договором від 31.01.2013 № 13/3426-ТЕ-18.

Як свідчить акт звіряння розрахунків від 31.08.2015, складений між стягувачем та боржником (а.с.191), станом на 31.08.2015 перед ПАТ НАК" Нафтогаз" у КП "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради залишилась непогашеною заборгованість перед Публічним акціонерним товариством "НАК" Нафтогаз" за договором № 13/3426-ТЕ-18 у сумі 2 417 318,08 грн, а саме: 748493,89 грн пені, 5210207,15 грн 3% річних, 1080968,08 грн інфляційних втрат, 66648,96 грн судового збору.

Таким чином, основний борг за спожитий природний газ згідно договору купівлі-продажу природного газу від 31.01.2013 № 13/3426-ТЕ-18 за період з жовтня по грудень 2012 року , тобто, який спожито боржником до 01.01.2014 року не існує.

З огляду на вказане, боржник просив стягувача врегулювати питання дотримання пункту 13 статті 18 Закону в частині списання пені, штрафних та фінансових санкцій, зокрема, у сумі 2417318,08 грн за договором від 31.01.2013 № 13/3426-ТЕ-18.

Поряд з цим, листом від 26.10.2015 № 26-7249/1.8-15 (а.с. 190) ПАТ "НАК "Нафтогаз України" повідомив Комунальне підприємство "Теплокомуненерго" про те, що будь-які законні підстави для реструктуризації та списання штрафних санкцій відсутні, з огляду на наступне.

Так, Законом передбачено певну послідовність подій та умов, необхідних для здійснення реструктуризації:

1) визначена заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ підлягала реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості;

2) реструктуризація повинна була здійснюватись за певної умови, а саме: погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" заборгованості за природний газ, спожитий до 01 січня 2014 року без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що було виконано КП "Теплокомуненерго".

При цьому, стягувачем вказано, що нормами Закону встановлювалося, що форма типового договору про реструктуризацію заборгованості, у якому визначаються, зокрема, порядок реструктуризації і погашення заборгованості, загальна сума реструктуризованої заборгованості, строк її погашення, розмір щомісячних платежів, права та обов'язки сторін, затверджується Кабінетом Міністрів України, що останнім станом на 01.10.2015 зроблено не було.

Додатково стягувач вказав на те, що з 1 жовтня 2015 року Закон України "Про засади функціонування ринку природного газу", яким була передбачена можливість реструктуризації та списання штрафних санкцій, втратив чинність.

Окрім того, у запереченні на заяву боржника, яке надійшло до господарського суду 01.12.2015, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" звертає увагу суду на те, що, на його думку, списання сум пені, штрафних та фінансових санкцій є одним із елементів передбаченої Законом реструктуризації заборгованості (на підставі відповідного типового договору про реструктуризацію заборгованості) і не може розглядатися як самостійна підстава для списання поза вищевказаною процедурою, тобто у відриві від контексту всієї ч. 13 ст. 8 Закону.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" також стверджує, що 3% річних та інфляційні втрати, які просить списати КП "Теплокомуненерго" не є фінансовими санкціями у розумінні ч. 13 ст. 18 Закону, а відтак вони не можуть підпадати під дію вказаної норми Закону.

Додатково стягувач заперечує проти доводів боржника в частині можливості списання суми судового збору у розмірі 66648,96 грн.

Таким чином, рішення суду у справі № 912/3130/14, на думку стягувача, є чинним, не скасованим, заборгованість по спірному наказу боржником добровільно в частні пені, 3% річних та інфляційних втрат та судового збору не сплачена, не списана в порядку, визначеному Законом, а отже у боржника наявний обов'язок з його виконання.

Господарський суд, дослідивши доводи заявника, викладені у заяві та підтримані його представником у судовому засіданні, заперечення стягувача, прийшов до висновку, що подана КП "Теплокомуненерго" заява про визнання наказу господарського суду від 02.02.2015 у даній справі таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до частини 4 статті 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Підпунктом 3.3. пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що частина четверта статті 117 Господарського процесуального кодексу містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Господарським судом враховується, що Комунальним підприємством "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради виконано вимогу Закону № 423-VIII та, відповідно, п. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" щодо погашення заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року в межах встановленого строку та в повному обсязі, що визнано самим стягувачем у листі від 26.10.2015 № 26-7249/1.8-15 та засвідчено у акті звіряння розрахунків станом на 31.08.2015.

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 201 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, у тому числі й у випадках, передбаченим цим Кодексом або іншими законами.

З урахуванням викладеного, на підставах, встановлених Законом України "Про засади функціонування ринку природного газу" (який діяв на час існування спірних правовідносин), зобов'язання КП "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" з оплати пені, інфляційних втраті та 3% річних, що підлягали стягненню на підставі рішення господарського суду Кіровоградської області у справі № 912/3130/14 відповідно припинилися.

Посилання стягувача на той факт, що з 01.10.2015 вказаний Закон втратив чинність, а тому не може застосовуватись до спірних правовідносин, господарський суд сприймає критично, з огляду на наступне. Боржник звернувся до стягувача з листом № 763 від 05.08.2015 року з проханням врегулювати питання дотримання пункту 13 Закону України № 423-VIII в частині списання пені, штрафних та фінансових санкцій на загальну суму 6 216 626,09 грн., нарахованих за несвоєчасне проведення розрахунків за договорами, серед переліку яких є і договір від 31.01.2013р. № 13/3426-ТЕ-28, тобто в межах чинності вказаного Закону. Отже, правовідносини сторін, враховуючи вказаний лист боржника та лист стягувача від 08.06.2015р. за № 26-4149/1.2.1, виникли в межах дії вказаного Закону, та регулюються нормами вказаного Закону № 423-VIII.

Додатково стягувач у запереченнях на заяву боржника посилається на те, що списання сум пені, штрафних та фінансових санкцій у розумінні Закону є частиною процедури реструктуризації заборгованості (на підставі типового договору, форма якого мала бути затверджена Кабінетом Міністрів України).

Так, на думку стягувача, з огляду на те, що така форма не була затверджена Кабінетом Міністрів України, відповідно процедуру реструктуризації не було дотримано, підстави для списання спірних сум штрафних та фінансових санкцій відсутні.

З даною позицією ПАТ "НАК "Нафтогаз України" господарський суд не погоджується враховуючи таке.

Згідно змісту частини 13 статті 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" (у редакції до 01.10.2015), зокрема, абзаців 2, 3, передбачено, що реструктуризація, визначена абзацом 1 даного пункту, здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини.

Жодних обмежень чи застережень щодо здійснення НАК "Нафтогаз України" списання вказаних сум даної нормою Закону не передбачено, як і не поставлено таке списання у безпосередню залежність від укладення відповідних договорів реструктуризації.

Відтак, належне та своєчасне виконання боржником умов ч. 13 ст. 18 Закону є підставою для здійснення стягувачем дій, передбачених даною статтею та списання передбачених Законом сум.

Заперечення стягувача стосовно заяви боржника в частині списання 3% річних та інфляційних втрат, які, на його думку, не є фінансовими санкціями в розумінні ч. 13 ст. 18 Закону господарським судом не приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1.265 статті 14 Податкового кодексу України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Законами України неодноразово вирішувались питання, пов'язані із заборгованістю у важливих галузях економіки країни, які були функціональними та чинними певний проміжок часу.

Так, статтею 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" від 12.05.2011 № 3319-VI (втратив чинність 30.06.2012 у зв'язку із закінченням строку його дії) встановлено, що на умовах, визначених цим Законом, підлягає списанню, у тому числі, заборгованість (у тому числі встановлена судовими рішеннями) з пені, штрафних та фінансових санкцій (три відсотки річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам, визначеним у статті 1 цього Закону, на заборгованість за природний газ, спожитий ними у період з 1 січня 1997 року по 1 січня 2011 року, і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом (ч. 2.2).

Також, статтею 2 Закону України від 06.09.2012 № 5213-У1 "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" встановлено, що на умовах, визначених цією статтею, підлягають списанню, у тому числі, заборгованість (у тому числі встановлена судовими рішеннями та реструктуризована) з пені, штрафних та фінансових санкцій (3 відсотки річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам оборонно-промислового комплексу на заборгованість за природний газ та послуги з його транспортування, теплову енергію, електричну енергію та надані послуги з водопостачання та водовідведення станом на 1 вересня 2012 року і не сплачені станом на дату набрання чинності цим Законом (ч. 4).

Отже, віднесення 3% річних та інфляційних нарахувань до фінансових санкцій унормовано податковим законодавством та законодавством про врегулювання питань заборгованості, зокрема, за природний газ.

Зазначена правова позиція відповідає судовій практиці, про що свідчать, зокрема, постанови Вищого господарського суду України від 10.07.2012 у справі № 17/191, від 17.07.2012 у справі № 42-153, від 15.01.2013 у справі № 42/128-35/461, від 06.12.2012 у справі № 6/338, постанова Київського апеляційного господарського суду від 16.11.15 у справі № 910/341/13

Відтак, суд дійшов висновку, що 3% річних та інфляційні втрати підпадають під визначення "фінансові санкції", застосоване у статті 18 Закону.

Отже, оскільки на день подання заяви обов'язок боржника Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради, щодо сплати пені у сумі 748493,89 грн, 3% річних у сумі 521207,15 грн, інфляційних втрат у сумі 1080968,08 грн згідно з наказом господарського суду Кіровоградської області від 02.02.2015 № 912/3130/14 на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" відсутній, вказаний наказ не підлягає виконанню у даній частині.

Поряд з тим, як обґрунтовано зазначено стягувачем у направленому на адресу суду запереченні, судовий збір у сумі 66648,96 грн за даним наказом не може бути списано ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у порядку ч. 13 ст. 18 Закону, оскільки останній не є ні штрафною, ні фінансовою санкцією, відтак заява боржника у даній частині є безпідставною.

За таких обставин, господарським судом задовольняється заява КП "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради від 19.11.2015 № 3130 про визнання наказу господарського суду від 02.02.2015 таким, що не підлягає виконанню в частині, яка стосується стягнення із заявника пені у сумі 748493,89 грн, 3% річних у сумі 521207,15 грн, інфляційних втрат у сумі 1080968,08 грн.

В іншій частині у задоволенні заяви господарський суд відмовляє.

Керуючись статтями 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради від 19.11.2015 № 3130 про визнання наказу господарського суду від 02.02.2015 таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ від 02.02.2015 у справі № 912/3130/14 в частині стягнення з Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради пені у сумі 748493,89 грн, 3% річних у сумі 521207,15 грн, інфляційних втрат у сумі 1080968,08 грн.

У частині заяви Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради від 19.11.2015 № 3130 про визнання наказу господарського суду від 02.02.2015 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради 66648,96 грн судового збору відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п'яти днів з дня її оголошення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Копію ухвали направити:

- позивачеві за адресою: 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6;

- відповідачеві за адресою: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 50 років Жовтня, 32А.

Суддя Т.В. Макаренко