КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2015 р. Справа№ 910/16529/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Шапрана В.В.

за участю представників cторін:

позивача: Деркач Т.Г., довіреність № 67/16 від 25.06.2015,

відповідача: Саранюк В.М., довіреність № 14-72 від 05.06.2015.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на рішення Господарського суду м. Києва від 15.10.2015

у справі № 910/16529/15 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" звернулася до господарського суду м. Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про зобов'язання вчинити дії, а саме зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" списати заборгованість ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» з оплати 147 428 166, 11 грн. 3 % річних, 179 436 380, 88 грн. збитків від інфляції.

Рішенням господарського суду м. Києва від 15.10.2015 року у справі №910/16529/15 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Дочірня компанія "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" подала апеляційну скаргу в якій просила суд скасувати рішення господарського суду м. Києва від 15.10.2015 року у справі №910/16529/15. Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити повністю. Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на відповідача.

Протоколом автоматизованого розподілу справи від 05.11.2015 року для розгляду апеляційної скарги Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" визначено колегію суддів: Андрієнко В.В.(головуючий суддя), Буравльов С.І., Шапран В.В.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2015 у зв'язку з перебуванням суддів Буравльова С.І. та Шапрана В.В. на навчанні з підвищення кваліфікації, для розгляду апеляційної скарги у справі №910/16529/15 сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Ропій Л.М., Шевченко Е.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.11.2015 року апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 24.11.2015 року.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 24.11.2015 у зв'язку із участю судді Шевченка Е.О. у ХІІІ з'їзді суддів України, а також враховуючи формування постійного складу судових колегій Київського апеляційного господарського суду, для розгляду апеляційної скарги у справі №910/16529/15 визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Андрієнко В.В., судді Буравльов С.І., Шапран В.В.

В судове засідання, яке відбулось 24.11.2015 року з'явились представники позивача та відповідача. Присутні представники надали суду усні пояснення щодо апеляційної скарги.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню у зв'язку з таким.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.12.2009 року між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" (постачальник за договором) та Дочірньою компанією "Газ України" (споживач за договором) укладено договір поставки природного газу № 06/09-2130 (надалі Договір), відповідно до умов якого постачальник передає покупцеві у 2010 році у власність імпортований природний газ для виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат газорозподільних підприємств за наявності ресурсу, а покупець зобов'язується приймати та оплачувати газ на умовах цього договору.

Згідно з пунктом 3.4. Договору, його документальне оформлення та звітність здійснюється відповідно до порядку, встановленого Положенням про порядок складання балансів природного газу в газорозподільних мережах, затвердженого наказом міністерства палива та енергетики України від 24.12.2001 № 677. Приймання-передача газу, переданого постачальником покупцеві у відповідному місяці оформляється сторонами актом приймання-передачі газу.

Акти приймання-передачі газу уповноважені представники сторін складають та підписують до 12 (дванадцятого) числа, наступного за місяцем поставки (пункту 3.5 Договору).

Відповідно до пункту 5.1 Договору розрахунки за газ здійснюються покупцем грошовими коштами в національній валюті України шляхом перерахування на рахунок постачальника вартості обсягу газу з урахуванням вартості його транспортування, що поставляється у поточному місяці. Остаточні розрахунки проводяться не пізніше 25 (двадцять п'ятого) числа місяця наступного за місяцем поставки. Підставою для розрахунків є щомісячні акти приймання-передачі газу.

Відповідно до актів приймання-передачі природного газу № 01/10-НГУ-ВТВ від 31.01.2010 на суму 403 111 662 грн 08 коп., № 01/10-НГУ- ВТВ від 28.02.2010 на суму 406 103 947 грн 24 коп., № 02/10-НГУ- ВТВ від 28.02.2010 на суму 326 525 074 грн 33 коп., № 03/10-НГУ- ВТВ від 31.03.2010 на суму 285 210 734 грн 76 коп., № 04/10-НГУ- ВТВ від 30.04.2010 на суму 131 162 829 грн 21 коп., № 05/10-НГУ- ВТВ від 31.05.2010 на суму 80 332 546 грн 71 коп., № 06/10-НГУ- ВТВ від 30.06.2010 на суму 75 510 330 грн 64 коп., № 07/10-НГУ- ВТВ від 31.07.2010 на суму 72 232 224 грн 49 коп., № 08/10-НГУ- ВТВ від 31.08.2010 на суму 85 558 057 грн 57 коп., № 09/10-НГУ- ВТВ від 30.09.2010 на суму 106 348 104 грн 85 коп., № 10/10-НГУ- ВТВ від 31.10.2010 на суму 230 076 891 грн 71 коп., № 11/10-НГУ- ВТВ від 30.11.2010 на суму 295 393 209 грн 12 коп. та № 12/10-НГУ- ВТВ від 31.12.2010 на суму 9 777 778 грн 38 коп. відповідач поставив позивачу природний газ на загальну суму 2 509 729 994 грн 98 коп.

Як зазначає скаржник, що у зв'язку з порушенням зобов'язань НАК «Нафтогаз України» звернулась до ДК «Газ України» з позовом від 21.03.2013 року про стягнення 2 168 797 241,91 грн., у тому числі суми основного боргу, який утворився за спожитий газ у 2010 році в розмірі 1 841 932 694,92 грн., 179 436 380,88 грн. інфляційних нарахувань та 147 428 166,11 грн. 3% річних за договором 06/09-2130 від 31.12.2009 року. Відмовляючи у позові, місцевий господарський суд у рішенні від 15.10.2015 року дійшов висновку, що право списання заборгованості виникає з протоколу комісії, а тому дотримання учасниками процедури списання Порядку є єдиною та достатньою підставою для списання заборгованості.

04.06.2011 року набрав чинності Закон України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" від 12.05.2011 № 3319-VI, згідно зі статтею 1 якого дія цього Закону поширюється на підприємства незалежно від їхніх форм власності, що виробляють, транспортують і постачають теплову та електричну енергію, надають послуги з диспетчерського управління об'єднаною енергетичною системою України, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, Національну акціонерну компанію "Нафтогаз України" та її дочірні підприємства ДК "Газ України", ДК "Укртрансгаз", ДК "Укргазвидобування", ДАТ "Чорноморнафтогаз" та ДП "Енергоринок".

Згідно підпункту 2.1.1. статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" на умовах, визначених цим Законом, підлягають списанню:

- заборгованість за природний газ (у тому числі реструктуризована) підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, у тому числі ліквідованих підприємств, суб'єктів господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом, Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" та її дочірніх підприємств ДК "Газ України", ДК "Укртрансгаз", ДК "Укргазвидобування", ДАТ "Чорноморнафтогаз", що обліковувалася станом на 01 січня 2010 року і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом.

Відповідно до пункту 2.2. статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" підлягає списанню заборгованість (у тому числі встановлена судовим рішенням) з пені, штрафних та фінансових санкцій (три відсотки річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам, визначеним у статті 1 цього Закону, на заборгованість за природний газ, спожитий ними у період з 1 січня 1997 року по 1 січня 2011 року, і несплачена станом на дату набрання чинності цим Законом.

Згідно з пунктом 2.6. статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" суб'єкти господарювання, визначені у статті 1 цього Закону, реструктуризують заборгованість за природний газ та електричну енергію, яка утворилася станом на 1 січня 2011 року і не сплачена на дату набрання чинності цим Законом, відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 2.5. статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" передбачено, що списання заборгованості відповідно до цього закону здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно постановою Кабінету Міністрів України № 894 від 08.08.2011 року затверджено "Порядок списання заборгованості за природний газ та електричну енергію" (далі - Порядок), який визначає механізм списання заборгованості (у тому числі реструктуризованої) за природний газ та електричну енергію, зокрема із сплати пені, штрафних та фінансових санкцій, що нараховані на заборгованість за природний газ, а також за кам'яне і буре вугілля, газ нафтопереробки, нафтопродукти і природний газ підприємств, що виробляють електричну енергію, перед Держрезервом, яку реструктуризовано відповідно до рішень Кабінету Міністрів України, відповідно до Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію".

Згідно з пунктом 6 Порядку для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов'язково входить керівник такого учасника як голова комісії та головний бухгалтер і яка визначає обсяг заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів. Списання заборгованості проводиться на підставі протоколів зазначеної комісії, затверджених її головою. Датою списання заборгованості є дата затвердження протоколу.

У відповідності до пункту 7 Порядку заборгованість із сплати пені, штрафних та фінансових санкцій (3 відсотки річних та індекс інфляції), які нараховані учасникам процедури списання на заборгованість за природний газ, спожитий ними у період з 1 січня 1997 року по 1 січня 2011 року, щодо стягнення яких до набрання чинності Законом розпочата процедура судового врегулювання спору і відсутнє судове рішення, яке набрало законної сили, визначається у відповідних договорах, що укладаються між учасниками процедури списання відповідно до Цивільного та Господарського кодексів України.

Відповідно до пункту 8 Порядку учасники процедури списання подають протягом 10 днів після затвердження зазначеного в пункті 6 цього Порядку протоколу, але не пізніше 31 грудня 2011 року кредиторам інформацію про суми списаної заборгованості (основної суми заборгованості, пені, штрафних та фінансових санкцій) в розрізі договорів щодо постачання природного газу, а також видів заборгованості.

В своїй апеляційній скарзі позивач посилається на копію наказу № 334 від 09.09.2011, яким затверджено Положення про порядок роботи зі списання заборгованості ДК «Газ України» та склад комісії з питань списання заборгованості ДК «Газ України». Пунком 4.1. Положення ДК «Газ України» передбачено порядок списання заборгованості перед Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України». Щомісячно після прийняття рішення про списання заборгованості учасникам процедури списання, Фінансове управління протягом 3-х робочих днів направляє до Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» повідомлення про суми списаної заборгованості. У повідомленні зазначається пропозиція щодо договорів, за якими пропонується списати заборгованість ДК «Газ України».

Проте позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження дотримання процедури списання заборгованості (у тому числі реструктуризованої) за природний газ, встановленої Порядком списання заборгованості за природний газ та електричну енергію, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 894 від 08.08.2011 та Положенням про порядок роботи зі списання заборгованості ДК «Газ України», затвердженого наказом ДК «Газ України» № 334 від 09.09.2011.

Відповідно до п. 2 статті 3 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" він набирає чинності з дня його опублікування та діє до 30 червня 2012 року.

Отже, Закон України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" діяв до 30.06.2012 року, вказаний строк є присічним, поновленню не підлягає, а позивач звернувся до суду з позовом лише у червні 2015 року, тобто з пропуском вказаного строку.

Нормами пункту 3 статті 4 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Таким чином, колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник, не можуть бути підставою для зміни або скасування рішення господарського суду міста Києва від 15.10.2015 р. у справі №910/16529/15, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене, рішення господарського суду міста Києва від 15.10.2015 р. у справі № 910/16529/15 відповідає матеріалам справи, є законним та обґрунтованим, підстави, передбачені ст. 104 ГПК України для його скасування або зміни, відсутні. У зв'язку з цим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду слід залишити без змін.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 34, 43, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду м. Києва від 15.10.2015 р. у справі №910/16529/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" - без задоволення.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді С.І. Буравльов

В.В. Шапран