УХВАЛА

про повернення позовної заяви

04.12.2015Справа № 910/30567/15
Суддя Мудрий С.М., розглянувши

позовну заяву Київського національного торговельно-економічний університету

до ТОВ "Гарант Холдинг Груп"

про стягнення 41 839,71 грн.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 2 ст. 63 ГПК України - у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес, а саме не вказано повну організаційно-правову форму сторін (неповне найменування сторін).

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України, позовна заява повинна містити найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, ім'я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) сторін, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційні коди суб'єкта господарської діяльності за їх наявності (для юридичних осіб) або індивідуальні ідентифікаційні номери за їх наявності (для фізичних осіб - платників податків);

У позовній заяві не вказано повного найменування відповідачів, оскільки не вказано його повну організаційно-правову форму.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано повного найменування сторін, їх поштових адрес.

У частині 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України викладено вимоги щодо змісту позовної заяви, з урахуванням яких позовна заява повинна містити, зокрема, найменування (для юридичних осіб).

Згідно ч. 1 ст. 90 Цивільного кодексу України юридична особа повинна мати своє найменування, яке містить інформацію про її організаційно-правову форму. Найменування установи має містити інформацію про характер її діяльності. Юридична особа може мати крім повного найменування скорочене найменування.

Найменування юридичної особи - це її ідентифікуюча ознака. Найменування складається з двох частин: організаційно - правової форми і назви. Назва це індивідуальна частина найменування.

Фактично у позовній заяві не вказано повного найменування позивача (ТОВ "Гарант Холдинг Груп"), оскільки при вказанні організаційно - правової форми останнього застосовані скорочення: "ТОВ", а відтак, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України позовна заява і додані до неї документи повертаються позивачу без розгляду.

Відповідно до п. 4 ст. 63 ГПК України - не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України "Про судовий збір", за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством, передбачено справляння судового збору.

Згідно з частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до Закону України від 22.05.2015р. № 484-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", який набрав чинності 01.09.2015р., було внесено ряд змін у Закон України "Про судовий збір".

Статтею 9 Закону України "Про судовий збір" (з урахуванням змін, внесених Законом України № 484-VIII від 22.05.2015р.), встановлено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Оскільки позивач звернувся з позовом до суду 02.12.2015 року (підтверджується реєстраційним штампом відділу діловодства суду про одержання позовної заяви), він повинен був надати докази зарахування сплаченого судового збору в доход спеціального фонду Державного бюджету України.

Проте, позивачем таких доказів суду не подано. При цьому, господарським судом за допомогою комп'ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду" здійснено запит до реєстру підтверджень оплат, які надходять із Державної казначейської служби України, однак оплату суового збору в сумі 1827,00 грн., яка була здійснена на підставі платіжного доручення № 2628 від 22.06.2015 року, суду не підтверджено.

Водночас, на зворотньому боці платіжного доручення № 2628 від 22.06.2015 року відсутні підписи уповноважених осіб та печатки банківської установи на підтвердження зарахування сплаченого судового збору в доход Державного бюджету України. Також, до позовної заяви не додано довідки Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві про надходження і зарахування до спеціального фонду Державного бюджету України коштів судового збору в сумі 1827,00 грн. згідно платіжного доручення № 2628 від 22.06.2015 року.

За наведених обставин, виконуючи приписи ст. 9 Закону України "Про судовий збір", суд позбавлений можливості перед порушенням провадження у справі перевірити зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України, тобто перевірити додержанням позивачем вимог закону щодо порядку та розміру сплати судового збору за подачу даної позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі, тому дана позовна заява підлягає поверненню позивачу також на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 5 ст. 63 ГПК України -порушено правила об'єднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Господарського процесуального кодексу України, в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Так позивачем заявлено вимоги про стягнення зоборгованісті за 4 різними договорами:

- договір оренди нерухомого майна, ща належить до державної власності № 6604 від 29.10.2013 року;

- договір оренди нерухомого майна, ща належить до державної власності № 6608 від 30.10.2013 року;

-договір оренди нерухомого майна, ща належить до державної власності № 6615 від 30.10.2013 року;

- договір оренди нерухомого майна, ща належить до державної власності № 6667 від 20.11.2013 року;

та договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг № 546 від 13.11.2013 року;

- договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг № 550 від 14.11.2013 року;

- договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг № 549 від 14.11.2013 року;

- договором про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна та надання комунальних послуг № 638 від 27.12.2013 року.

Ці договори хоча й укладені між тими ж сторонами, проте мають різні умови, а тому їх сумісний розгляд перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін по цим двом окремим Договорам чим суттєво утруднить вирішення спору.

Відповідно до п. 6 ст. 63 ГПК України -не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Статтею 57 ГПК України визначено перелік документів, що подаються до позовної заяви, зокрема в п. 2 ч. 1 цієї статті вказано, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачу копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Надані описи вкладення у цінні листи від 15.11.2015 року без касових чеків, (квитанцій) не можуть бути прийняті судом в якості доказів надсилання відповідачу та третій особі копій позовної заяви і доданих до них документів, оскільки вони підтверджують лише вміст поштового відправлення, а факт прийняття для пересилання поштового відправлення відділенням зв'язку посвідчується розрахунковим документом, що підтверджує надання даної послуги (касовий чек, квитанція, тощо).

Згідно "Правил надання послуг поштового зв'язку", затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 року № 270, розрахунковий документ (касовий чек, розрахункова квитанція тощо) видається відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" і підтверджує факт надання послуг поштового зв'язку.

Таким чином, позивачем не надано належних доказів надсилання копії позовної заяви і доданих до неї документів відповідачам та третій особі у відповідності із ст. ст. 56, 57 ГПК України.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду 2, 4, 5, 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї матеріали повернути без розгляду.

Суддя С.М. Мудрий