ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" грудня 2015 р.Справа № 916/4201/15

За позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська";

до відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю "НТЦ "ЕКОТЕХНІКА"

про внесення змін до договору поставки

Суддя Літвінов С.В.

В судових засіданнях приймали участь представник

Від позивача: не зявився;

Від відповідача: ОСОБА_1 довіреність;

В судовому засіданні 03.12.2015р. приймали участь представники:

Від позивача: не зявився;

Від відповідача: ОСОБА_1 довіреність;

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" звернулось до господарського суду одеської області з позовною заявою до Товариство з обмеженою відповідальністю "НТЦ "ЕКОТЕХНІКА", відповідно якої просить суд внести зміни до Договору поставки №11-02/15 від 26.01.2015р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська", доповнивши його пунктом 5.3.1. у наступній редакції: Розрахунки за поставлену Постачальником Продукцію по Специфікації б/н від 26.01.2015р. на суму 208676,40грн., здійснюється Покупцем шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок Постачальника в строк до 29.02.2016р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.10.2015р. було порушено провадження по справі №916/4201/15 із призначенням до розгляду в судовому засіданні.

Відповідач в судове засідання зявився, надав відзив на позов, відповідно якого позовні вимоги не визнає вважає їх необґрунтованими, безпідставними та просить суд в задоволені позову відмовити повністю.

Справа розглядається в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, за наявними в ній матеріалами.

У судовому засіданні 02.12.2015р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника відповідача, суд встановив.

26.01.2015р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" (далі Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НТЦ "ЕКОТЕХНІКА" (далі Постачальник) був укладений договорі поставки №11-02/15 ( далі договір).

Пунктом 1.1 договору передбачено, що в порядку та на умовах, передбачених дійсним договором, Постачальник зобовязується поставити у власність Покупця продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення в асортименті, кількості, строк, за ціною та з якісними характеристиками узгодженими сторонами в дійсному договорі та Специфікаціях, які є невідємними частинами дійсного договору.

Покупець зобовязується прийнять та оплатити продукцію яка поставляється в його власність згідно з умовами дійсного договору (п.1.2 договору).

Поставка Продукції здійснюється партіями в асортименті, кількості, по цінам, з якісними характеристиками та в строки, узгоджені сторонами в Специфікаціях до договору (п.4.1 договору).

Пунктом 5.1 договору передбачено, що загальна вартість договору визначається загальною вартістю всіх Специфікацій, які є невідємними частинами договору. В будь якому разі загальна орієнтована сума договору не повинна перевищувати суму еквівалентну 500000 з ПДВ на даку укладення договору Сума може бути збільшена шляхом підписання сторонами додаткової угоди. Ціна на продукцію яка поставляється Постачальником визначається сторонами у відповідних Специфікаціях до договору (п.5.2 договору). Розрахунки за продукцію яка поставляється Постачальником по дійсному договору здійснюється Покупцем шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на протязі 90 (девяносто) календарних днів з дати поставки відповідної продукції, якщо інших строк та порядок оплати невизначено сторонами в Специфікаціях до договору. Датою оплати вважається дата списання грошових коштів з поточного рахунку Покупця (п.5.3 договору).

Відповідно п. 8.1 договору, дійсний договору вступає в силу з дати його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін. Сторони дійшли згоди, що у випадку належного виконання обома сторонами своїх зобовязань, строк дії договору встановлюється до 31.12.2015р. включно. У разі не виконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобовязань по дійсному договору, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами всіх прийнятих на себе зобовязань.

Всі зімни та доповнення к дійсному договору можуть бути внесені при згоді на це обох сторін та оформлюються додатковими угодами, які є невідємними частинами к дійсному договору. Специфікації є невідємними частинами дійсного договору (п.8.3 договору ).

Як зазначає позивач, на виконання мов договору відповідачем за Специфікацію б/н від 26.01.2015р. було поставлено Продукцію на загальну суму 208676,40грн. з ПДВ.

Відповідно до п.5.3 договору Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" повинно розрахуватись за отриманий товар на протязі 90 (девяносто) календарних днів з моменту поставки Продукції, якщо інше на передбачено Специфікаціями.

Пунктам 2, 3 Специфікацією визначено, що строк поставки лютий 2015р., умови оплати 90 календарних днів.

Позивач вказує на те що, його підприємство перебуває майже на лінії розмежування з територією, що тимчасово не контролюється Українською владою, укладаючи договір поставки №11-02/15 від 26.01.2015р. сторони не могли передбачити у майбутньому різкого погіршення умов ведення господарської діяльності, ворожої агресії, проведення АТО та тих суспільно-політичних подій, які передували та супроводжували проведення АТО. Зазначені обставини на думку позивача свідчать, що подальше виконання договору поставки №11-02/15 від 26.01.2015р. без внесення в нього відповідних змін, може порушити співвідношення майнових інтересів сторін що позбавить заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала укладаючи відповідний договір.

Посилаючись на вищенаведені обставити Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" звернулось з відповідним позовом до суду.

Так, проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи, подані сторонами докази та викладену їх правову позицію, суд, не вбачає підстав для задоволення заявлених позивачем позовних вимог з огляду на наступні положення законодавства.

У відповідності до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори-основний вид правомірних дій це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків.

Відповідно до вимог ч.1, ч.7 ст. 193 ГК України, які кореспондуються з вимогами ст. 526 ЦК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Як встановлено судом між сторонами по справі був укладений договір поставки №11-02/15 від 26.01.2015р.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В свою чергу згідно ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу приписів ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно приписів ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

За приписами ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Одним із загальних принципів законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє відображення у ст.3 та 627 ЦК України. Свобода договору вимагає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обовязки сторін. Учасники цивільних правовідносин за власним розсудом вступають у договірні відносини, виходячи із певних обставин свого життя або господарювання, і тим самим вибирають ті чи інші засоби реалізації своїх інтересів, якими є суб'єктивні цивільні права та кореспондуючи їм обов'язки.

З матеріалів справи, а саме із тексту договору поставки, що сторони досягли згоди по всім істотним умовам договору та визначили, що зміна або розірвання договору можуть мати місце за погодженням сторін.

Відповідно до приписів ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Цивільне законодавство базується на принципі обовязкового виконання сторонами зобовязань за договором.

За загальним правилом, закріпленим у ч.1 ст.651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 652 Цивільного кодексу України встановлено наступне:

У разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Отже, закон пов'язує можливість внесення змін до договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю чотирьох умов, визначених ч.2 ст.652 ЦК України, при істотній зміні обставин.

У разі розірвання договору внаслідок істотної зміни обставин суд, на вимогу будь-якої із сторін, визначає наслідки розірвання договору виходячи з необхідності справедливого розподілу між сторонами витрат, понесених ними у зв'язку з виконанням цього договору. Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Так, виходячи з положень ч.2 ст.652 ЦК України, існування одночасно умов є необхідним для встановлення ускладнень у виконанні, достатніх для розірвання або зміни договору.

Першою умовою - визначено те, що в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане. У відповідності до даної умови, події, що викликали ускладнення у виконанні договору, і які можна назвати "істотною зміною обставин" повинні мати місце або стати відомими сторонам (заінтересованій стороні) після укладення договору.

Другою умовою - є зміна обставин, яка зумовлена причинами, що заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагаються. Іншими словами мова йде про те, що події, які викликають ускладнення, не могли стороною бути розумно прийняті до уваги.

Третя умова - виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала б при укладенні договору. Мова йде про зменшення цінності отримуваного стороною за договором, включаючи випадки коли виконання взагалі більш не має ніякої цінності для сторони, що отримує виконання. Зменшення цінності отримуваного стороною за договором відбувається у випадку, коли суттєво змінюється договірна рівновага у силу істотного підвищення вартості виконуваного або у силу зменшення отримуваного стороною за договором.

Слід зазначити, що поняття "істотні зміни обставин" або іншими словами "ускладнення" виконання договору мають значення лише у відношенні ще не здійсненного виконання і не мають правового значення для виконання, яке вже відбулося.

Істотна зміна обставин як правило має правове значення для договорів коли їх укладення не збігається з виконанням, а дія договору та виконання має бути довго триваючою у порівняні із договорами, які виконуються у момент їх укладення.

Четвертою умовою - є те, що із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Виходячи із змісту названої умови, випадки ускладнення у виконанні договору не можуть мати місця, якщо потерпіла сторона прийняла на себе ризик зміни обставин. Прийняття на себе ризику зміни обставин не обов'язково повинно бути прямо відображено у договорі, такий висновок може слідувати із самого характеру та змісту зобов'язання.

При цьому, вимагаючи зміни договору на підставі приписів ст.652 ЦК України, саме позивач, з урахуванням положень ст.33 ГПК України щодо обовязку доказування, повинен довести наявність одночасно чотирьох умов, встановлених зазначеною статтею.

Проте, позивачем в порушення вказаних норм, не надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності вказаних підстав для внесення змін до договору, зокрема, обставин що роблять неможливим оплату в строки передбачені договору (відстрочка 90 календарних днів), з урахування того що спірний договір укладався вже під час проведення АТО та сторони, зокрема позивач, були обізнані про складу соціально-економічну та політичну ситуацію в країні. Позивачем також не надано доказів на підтвердження одночасної наявності усіх чотирьох умов, передбачених частиною другою статті 652 Цивільного кодексу України, щодо обставин, які істотно змінились.

Крім того, як вбачається із змісту ст.188 Господарського кодексу України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Проте, як вбачається з матеріалів справи жодної пропозиції щодо внесення змін до договору поставки, позивачем на адресу відповідача не направлялось.

Більш того на думку суду відповідні дії відповідача свідчать про його намагання уникнути відповідальності за невиконання грошових зобовязань за договором поставки.

Так як встановлено судом, у позивача перед відповідачем була наявна заборгованість за поставлений товар в сумі 208676грн. Позивач направив на адресу відповідача претензію з вимогою її сплати, яка була залишена останнім без відповіді та задоволення. В звязку з чим Товариство з обмеженою відповідальністю "НТЦ "ЕКОТЕХНІКА" звернулось до господарського суду Донецької області з позовною заявою про її стягнення. Позивач з позовною заявою про внесення змін до договору поставки, звернувся до господарського суду Одеської області 15.10.2015р., а саме вже після порушення господарського суду Донецької області провадження по справі №905/2137/15 за позовною заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "НТЦ "ЕКОТЕХНІКА" про стягнення заборгованості за договором поставки.

Отже, до моменту звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "НТЦ "ЕКОТЕХНІКА" до господарського суду Донецької області з позовною заявою про стягнення з Товариство з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" заборгованості за договором постави №11-02/15 від 26.01.2015р. у відповідача не існувало обставин які б свідчили про порушення співвідношення майнових інтересів сторін, що позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала укладаючи відповідний договір.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд відмовляє Товариству з обмеженою відповідальністю "Центральна збагачувальна фабрика "Курахівська" у задоволені позову в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. У задоволені позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано 04 грудня 2015 р.

Суддя С.В. Літвінов