ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015 року Справа № 904/5982/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Сизько І.А. (доповідач)

суддів: Герасименко І.М., Кузнецової І.Л.,

при секретарі судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність №б/н від 05.01.2015р.;

від третьої особи: ОСОБА_2, довіреність №347 від 25.12.2014р.;

представники відповідача-1 та відповідача-2 в судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2014р. у справі №904/5982/14

за позовом сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Аграрно-виробнича спілка ДІОН, с. Малозахарине, Дніпропетровська область

до відповідача 1: Дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Дніпропетровськ

до відповідача-2: публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Київ

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Фонд державного майна України, м. Київ

про визнання права власності

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю Аграрно-виробнича спілка ДІОН (далі СТОВ Аграрно-виробнича спілка ДІОН) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (далі ДП Дніпропетровський облавтодор) та до публічного акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (далі ПАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України) про визнання за СТОВ Аграрно-виробнича спілка ДІОН права власності на групу інвентарних обєктів у складі будівель та споруд загальною площею 522, 35 кв.м., в тому числі А-2 двоповерхового корпусу площею внутрішніх приміщень 361, 5 кв.м., площею забудови 221, 2 кв.м., В-2 будівлі складу площею 87, 9 кв.м., Е будівлі гаражу площею 25, 2 кв.м., Г туалет площею 4, 9 кв.м., №2-7, І споруди, розташованих на земельній ділянці площею 1 170 кв.м. за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Паторжинського, 23 на підставі п. 4.2.5 договору оренди нежитлового приміщення №12/17-АД від 01.08.1999р. за наслідком реалізації права СТОВ Аграрно-виробнича спілка ДІОН на викуп орендованого майна.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.08.2014р. по справі №904/5982/14 залучено до участі у справі третю особу на стороні позивача без самостійних вимог на предмет спору: Фонд державного майна України.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2014р. по справі №904/5982/14 (суддя Петрова В.І.) позов задоволено повністю: визнано за СТОВ Аграрно-виробнича спілка ДІОН право власності на групу інвентарних обєктів у складі будівель та споруд загальною площею 522, 35 кв.м., в тому числі А-2 двоповерхового корпусу площею внутрішніх приміщень 361, 5 кв.м., площею забудови 221, 2 кв.м., В-2 будівлі складу площею 87, 9 кв.м., Е будівлі гаражу площею 25, 2 кв.м., Г туалет площею 4, 9 кв.м., №2-7, І споруди, розташованих за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Паторжинського, 23.

Додатковим рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2014р. доповнено резолютивну частину рішення господарського суду від 28.10.2014р. у справі №904/5982/14 третім абзацом наступного змісту: Стягнути з ДП Дніпропетровський облавтодор ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України на користь СТОВ Аграрно-виробнича спілка ДІОН суму 27 597, 85 грн. судового збору.

Задовольняючи позовні вимоги господарський суд виходив з того, що СТОВ Аграрно-виробнича спілка ДІОН здійснило поліпшення орендованого майна, які не можуть бути відокремлені без застосування шкоди для цього майна, і вартість цих поліпшень склала більш ніж 25% балансової вартості майна, тому відповідно п. 4.2.5 договору оренди №12/17-АД від 01.08.1999р. позивач набув право на викуп будівель; позивачем сплачено 1 379 891, 60 грн., що дорівнює вартості частки відповідача-2 розміром 38,1% у орендованих позивачем приміщеннях, на рахунок ДП Дніпропетровський облавтодор в якості розрахунку за викуп орендованих приміщень по вул. Паторжинського 23 у м. Дніпропетровську, які відповідачем-1 повернуті не були.

Не погодившись з рішенням суду, ДП Дніпропетровський облавтодор звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2014р. по справі №904/5982/14 та прийняти нове, яким в задоволенні позову СТОВ Аграрно-виробнича спілка ДІОН відмовити в повному обсязі.

В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що господарським судом по справі №32/324-09(16/183-07) вирішено господарський спір між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, що виключає можливість провадження у даній справі з наслідками, передбаченими п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України; позивачем в порушення положень п. 4 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовні вимоги не конкретизовано щодо кожного з відповідачів; суд першої інстанції безпідставно поклав витрати позивача по сплаті судового збору в повному обсязі на відповідача-1; судом не було досліджено встановлений порядок відчуження майна із статутного фонду державної акціонерної компанії (відповідач-2), питання щодо зміни власника майна, що є обєктом оренди, не було зясовано чинність договору оренди на даний час, не надано правової оцінки доказам на підтвердження порядку відчуженню майна рішенню Укравтодору, інструкції з продажу майна; позивач припинив сплачувати орендну плату, останній платіж проведено за травень 2013р.; з моменту передачі спірного нерухомого майна до статутного фонду ПАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України дане майно є власністю зазначеного акціонерного товариства з правом повного господарського відання ДП Дніпропетровський облавтодор, а визнання за вказаним майном права власності за орендарем є порушенням майнових прав власника та балансоутримувача; визнання судом за позивачем права власності на спірне нерухоме майно суперечить положенням Конституції України, Цивільному кодексу України та Господарському кодексу України.

В відзиві на апеляційну скаргу СТОВ Аграрно-виробнича спілка ДІОН просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2014р. у справі №904/5982/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу ДП Дніпропетровський облавтодор - без задоволення.

Відповідачем-2 та третьою особою відзив на апеляційну скаргу не надано.

Представник Фонду державного майна України в судовому засіданні залишив вирішення питання щодо розгляду апеляційної скарги на розсуд суду апеляційної інстанції.

Представники відповідача-1 та відповідача-2 в судове засідання 01.12.2015р. не зявились, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином (т.3 а.с. 204, 221, 222).

На адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від позивача та відповідача-1 надійшли клопотання про відкладення судового засідання у звязку з отриманням відповідачем-1 вимоги-претензії позивача від 27.11.2015р. №11-058, результати розгляду якої можуть мати вплив на розгляд даної справи.

Представником позивача в судовому засіданні 01.12.2015р. заявлено усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості врегулювання відносин з відповідачем-1 щодо спірного майна.

Клопотання задоволенню не підлягають, оскільки: за положеннями ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою якого є неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні; частиною 1 ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, яка визначає вичерпний перелік підстав для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду, не передбачено можливості скасування (зміни) рішення суду першої інстанції у зв'язку із зміною обставин, що існували станом на день прийняття рішення місцевого господарського суду. До того ж, за наявності відповідних підстав є можливість звернутись до господарського суду з заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вищенаведене та факт належного сповіщення відповідачів про час та місце судового засідання, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу можливо розглянути в цьому судовому засіданні за відсутності представників відповідача-1 та відповідача-2.

Дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення господарським судом обставин справи та правильність їх юридичної оцінки, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

01.08.1999р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Дніпропетровській області (орендодавець) та акціонерним товариством закритого типу Аграрно-виробничий союз Діон (орендар), правонаступником прав та обовязків якого є СТОВ Аграрно-виробнича спілка Діон, був укладений договір оренди нежитлових приміщень №12/17-АД, за умовами якого СТОВ Аграрно-виробнича спілка Діон отримало в строкове платне користування групу інвентарних обєктів: у складі будівель загальною площею 659, 70 кв.м, з наявними прибудовами та спорудами, розташованими на земельній ділянці площею 1 170, 00 кв.м, за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Паторжинського, 23, які знаходилися на балансі Управління виробничо-технічної комплектації Дніпропетровського Облавтодора.

На виконання умов вищезазначеного договору, орендодавець передав, а позивач прийняв в оренду передбачене договором нерухоме майно, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.08.1999р.

В результаті корпоратизації, проведеної в 2002 році, майно, що є предметом оренди за договором №12/17-АД, було передано до статутного фонду ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (відповідач-2), у звязку з чим останній став власником (ст. 12 Закону України Про господарські товариства) та орендодавцем за договором №12/17-АД від 01.08.1999р. відповідно ст. 23 Закону України Про оренду державного та комунального майна, яка передбачає, що в разі переходу права власності на предмет оренди до інших осіб договір зберігає чинність для нового власника.

ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, в свою чергу, передало спірне нерухоме майно з 2002 року в оперативне управління (в господарське відання) ДП Дніпропетровський облавтодор (відповідач-1).

Таким чином, з 2002 року орендодавцем замість Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області є ДП Дніпропетровський облавтодор, про що сторонами укладено додаткову угоду №3 до договору оренди.

Відповідно до укладеної сторонами додаткової угоди від 02.12.2004р. №4 до договору оренди цей договір діє до 01.07.2007р.

Оскільки позивач після закінчення строку дії договору оренди продовжував користуватися орендованим майном, жодна із сторін договору протягом місяця після закінчення строку його дії не висловила заперечень проти продовження договірних відносин, відповідно до приписів ст. 764 Цивільного кодексу України договір поновив дію на строк, який був раніше встановлений договором.

Вищезазначені факти встановлені рішеннями господарських судів по справах:

№39/47-07(8/399-06) за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області до СТОВ Аграрно-виробнича спілка Діон, третя особа ДП Дніпропетровський облавтодор про стягнення заборгованості за договором оренди від 01.08.1999р. № 12/17-АД;

№5005/3276/2011 за позовом ДП Дніпропетровський облавтодор до СТОВ Аграрно-виробнича спілка Діон, треті особи: ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Дніпропетровській області про визнання недійсним п. 4.2.5 договору оренди №12/17-АД від 01.08.1999р.;

№32/5-08 за позовом СТОВ Аграрно-виробнича спілка Діон до ДП Дніпропетровський облавтодор, ПАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, ПрАТ Грань-Інвест, Товарної біржі Київська агропромислова біржа про визнання недійсними відкритих торгів №12 від 25.04.2007р. в частині реалізації будівель та споруд по вул. Паторжинського, 23 в м. Дніпропетровську;

№32/324-09(16/183-07) за позовом СТОВ Аграрно-виробнича спілка Діон до ДП Дніпропетровський облавтодор, ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України про визнання співвласником переробленого нежитлового приміщення;

№904/5817/13 за позовом ДП Дніпропетровський облавтодор до СТОВ Аграрно-виробнича спілка Діон, треті особи ПАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, Державне агентство автомобільних доріг України про стягнення заборгованості за договором оренди №12/17-АД від 01.08.1999р.;

№904/6412/13 за позовом СТОВ Аграрно-виробнича спілка Діон до ДП Дніпропетровський облавтодор, ПАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, Державного агентства автомобільних доріг України, третя особа ПрАТ Грань-Інвест про зобовязання укласти договір купівлі-продажу.

Наведені рішення господарських судів набрали законної сили.

Згідно ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Пунктом 4.2.2 договору оренди встановлено, що орендар має право здійснювати за згодою орендодавця за рахунок власних коштів реконструкцію, технічне переоснащення, поліпшення орендованого майна.

Відповідно довідки Дніпропетровського обласного управління по будівництву, ремонту і експлуатації автомобільних шляхів Облавтодор від 16.02.1999р. №01-14/32 балансова вартість будівель по вул. Паторжинського, 23 складала: будівля - балансова вартість 67 064,70 грн., залишкова балансова вартість - 2 657,20 грн., будівля складу - балансова вартість 20 825,55 грн., залишкова балансова вартість - 5 198,77 грн. В акті вартості основних засобів, затвердженим директором ДП Дніпропетровський облавтодор від 31.03.2006р.. зазначено, що балансова вартість комплексної будівлі по вул. Паторжинського, 23 та будівлі складів складає 87 890, 30 грн. Згідно експертної оцінки, виконаної експертом Придніпровської товарної біржі, від 16.07.1999р. вартість об'єкту оцінки (будівель по вул. Паторжинського, 23) складає 112 380, 00 грн. з ПДВ.

Отримавши відповідні дозволи від уповноважених субєктів, у тому числі і згоду орендодавців, протягом 2000-2002рр. позивачем проведені поліпшення орендованого майна.

Відповідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №250 від 24.10.2012р., проведеної в рамках господарської справи №32/324-09(16/183-07), вартість виконаних позивачем будівельних робіт, повязаних з невід'ємними поліпшеннями орендованого майна. на момент складання висновку становить 2 245 504, 40 грн., ринкова вартість майна - 3 625 306,00 грн.

Позивачем на рахунок ДП Дніпропетровський облавтодор, в господарському віданні якого знаходиться орендоване майно, 15.02.2012р. платіжним дорученням №17 перераховано 627 726, 00 грн. (з ПДВ) в рахунок вартості групи інвентарних обєктів по вул. Паторжинського, 23 в м.Дніпропетровську.

29.04.2014р. позивач звернувся до відповідача-1 з листом-пропозицією №29/04-01 та проектом договору купівлі-продажу спірного нерухомого майна.

Відповідач-1 листом №01-14/305 від 12.05.2014р. повідомив позивача про те, що відчуження будівель та споруд по вул. Паторжинського, 23 у м.Дніпропетровську відповідно до вимог Інструкції про порядок списання, продажу та передачі в заставу майна ПАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України та дочірніх підприємств ПАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, затвердженої Наказом ПАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України від 12.03.2014р. №34 та погодженої Наказом Державного агентства автомобільних доріг України від 06.03.2014р. №82, можливо виключно на конкурентних засадах (через біржі, на аукціоні, за конкурсом).

В подальшому СТОВ Аграрно-виробнича спілка ДІОН здійснило платежі на користь відповідача-1 в рахунок викупу групи інвентарних обєктів по вул. Паторжинського, 23 в м. Дніпропетровську на загальну суму 752 165, 60 грн., а саме, 17.07.2014р. платіжним дорученням №89 в сумі 390 000, 00 грн., 22.07.2014р. платіжним дорученням №90 в сумі 362 165, 00 грн., 06.08.2014р. платіжним дорученням №299 в сумі 0,60 грн.

Всього позивачем сплачено на рахунок ДП Дніпропетровський облавтодор в якості розрахунку за викуп орендованих приміщень по вул. Паторжинського 23 у м. Дніпропетровську 1 379 891, 60 грн.

Відповідно п. 4.2.5 договору оренди, у випадку, якщо орендар здійснив за власний рахунок та за згодою орендодавця покращення орендованого майна, яке не може бути відокремлено без спричинення шкоди для майна, та його вартість становить не менш 25% балансової вартості будівлі (приміщення, споруди), орендар має право викупу даного обєкту.

Посилаючись на положення п. 4.2.5 договору оренди, здійснення поліпшень орендованого майна, які не можуть бути відокремлені без спричинення шкоди для цього майна, вартість поліпшень, що склала більш ніж 25% балансової вартості майна, перерахування відповідачу-1 грошових коштів в якості розрахунку за викуп орендованого приміщення в рахунок майбутнього договору купівлі-продажу, СТОВ Аграрно-виробнича спілка ДІОН просить визнати право власності на групу інвентарних обєктів у складі будівель та споруд загальною площею 522, 35 кв.м., розташованих на земельній ділянці площею 1 170 кв.м. за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Паторжинського, 23.

Пунктами 4.2, 4.5.3 Статуту відповідача-1 в останній редакції, затвердженого 13.01.2012р. наказом Державного агентства автомобільних доріг України №10, передбачено, що майно підприємства складається із сукупності речей, майнових прав, інших цінностей, вартість, яких відображається на самостійному балансі підприємства, яке передається ПАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України підприємству в господарське віддання, та іншого майна, набутого підприємством на засадах, не заборонених чинним законодавством і Статутом; підприємство має право здійснювати відчуження нерухомого майна первісною вартістю понад 100 тис. грн. за дозволом вищого органу ПАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України.

В п. 6.3 Статуту ПАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України в редакції від 16.03.2011р., затвердженого наказом Державної служби автомобільних доріг України №73, передбачено, що ПАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України є власником майна, переданого йому до статутного капіталу та майна, що передане дочірнім підприємствам на праві господарського відання.

З моменту передачі спірного нерухомого майна до статутного фонду ПАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України дане майно є власністю зазначеного акціонерного товариства з правом повного господарського відання ДП Дніпропетровський облавтодор.

Порядок відчуження майна, що увійшло до статутного фонду відповідача-2 та переданого дочірнім підприємствам в оперативне управління (господарське відання), на даний час регулюється Інструкцією про порядок списання, продажу та передачі в заставу майна ПАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України та дочірніх підприємств ПАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, затвердженою наказом ПАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України №34 від 12.03.2014р. та погодженою наказом Державного агентства автомобільних доріг України №82 від 06.03.2014р., якою визначено, що реалізація майна може здійснюватися виключно на конкурентних засадах (через біржі, на аукціоні, за конкурсом).

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини (ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України).

Договором оренди №12/17-АД від 01.08.1999р. визначено вичерпний перелік наслідків здійснення орендарем поліпшень, серед яких не передбачено набуття права власності на орендоване майно внаслідок його поліпшення.

Умовами договору оренди взагалі не передбачено за будь-яких умов перехід у власність орендаря орендованих будівель.

Право власності на будівлі та споруди по вул. Паторжинського, 23 в м.Дніпропетровську зареєстровано за ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України в 2006 році (т.2 а.с.53). За технічним паспортом станом на 03.04.2006р., двоповерховий корпус літ. А-2 має площу 361, 5 кв.м., загальна площа групи інвентарних обєктів у складі будівель по вул. Паторжинського, 23 у м. Дніпропетровську становить 522, 35 кв.м.

Згідно ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

За положеннями ст. 346 Цивільного кодексу України, право власності припиняється у разі: 1) відчуження власником свого майна; 2) відмови власника від права власності; 3) припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; 4) знищення майна; 5) викупу пам'яток культурної спадщини; 6) примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об'єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; 7) виключено; 8) звернення стягнення на майно за зобов'язаннями власника; 9) реквізиції; 10) конфіскації; 11) припинення юридичної особи чи смерті власника.

Отже, підстави припинення права власності можна умовно поділити на дві основні групи: 1) припинення права власності з волі власника (відчуження власником свого майна; відмова власника від права власності; знищення власником свого майна); 2) примусове припинення права власності.

Визнання господарським судом права власності за орендарем є фактично зобовязанням ПАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України виключити із статутного фонду майно, тобто, вчинити дії по відчуженню майна у спосіб, не передбачений законодавством і статутними документами, що у свою чергу є порушенням майнових прав власника та балансоутримувача.

Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., зокрема ст. 1 Першого протоколу до неї, передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Відповідно ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Визнавши право власності на спірне майно за позивачем, господарський суд в порушення приписів ст. 41 Конституції України, ст. 321, ст. 328 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, позбавив права власності на спірне майно ПАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України (господарське відання ДП Дніпропетровський облавтодор), не зазначивши при цьому, з яких, передбачених ст. 346 Цивільного кодексу України підстав, припинено право власності відповідача-2 на спірні будівлі.

Договір оренди нежитлових приміщень №12/17-АД від 01.08.1999р. не містить умов, за яким до орендаря, що здійснив за згодою орендодавця невідємні поліпшення орендованих приміщень на певну суму, автоматично переходить право власності.

Положення договору оренди не передбачають виникнення у позивача права власності внаслідок поліпшення орендованого майна, навпаки, даний договір містить умови, які забезпечують збереження права орендодавця на спірне майно.

Колегія суддів зазначає, що сама лише обставина збільшення вартості орендованого майна не може бути достатньою підставою для визнання права власності.

За викладених обставин суд апеляційної інстанції не знаходить правових підстав для задоволення позовних вимог.

Щодо сплачених позивачем відповідачу-1 в якості розрахунку за викуп орендованих приміщень на підставі п. 4.2.5 договору оренди грошових коштів, то грошові кошти було сплачено позивачем з власної ініціативи, без попереднього узгодження з власником майна. При цьому, позивач не позбавлений права за наявності відповідних підстав вимагати повернення сплачених грошових коштів або зарахування їх в рахунок орендної плати. До того ж, 27.11.2015р. позивачем направлена відповідачу-1 вимога-претензія №11-058 щодо перерахування сплачених грошових коштів у звязку з не визнанням права власності позивача на спірне нерухоме майно по вул. Паторжинського, 23 у м. Дніпропетровську.

Стосовно доводів відповідача-1 щодо вирішення по справі №32/324-09 (16/183-07) господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, що виключає можливість провадження у даній справі з наслідками, передбаченими п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, слід зазначити, що судовими рішеннями по справі №32/324-09(16/183-07) відмовлено в позові СТОВ Аграрно-виробнича спілка Діон до ДП Дніпропетровський облавтодор, ВАТ Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України про визнання співвласником переробленого нежитлового приміщення за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Паторжинського, 23. У вказаній справі позов було подано на підставі ч. 4 ст. 778 Цивільного кодексу України та розглядалося питання про створення нової речі під час проведення поліпшень орендованого майна. При розгляді ж даної справи позивач обґрунтовує свої вимоги ст.ст. 328, 392 Цивільного кодексу України, положеннями п. 4.2.5 договору.

Відповідно п. 16 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про судове рішення від 23.03.2012р. №6, у разі оскарження первісного судового рішення, щодо якого було прийнято додаткове судове рішення, перегляду в сукупності з таким первісним судовим рішенням підлягає і додаткове судове рішення як похідне від первісного судового акта і його невід'ємна складова.

Колегія суддів приходить до висновку, що рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2014р. по даній справі (з урахуванням додаткового судового рішення від 03.11.2014р. як його невідємної частини) підлягає скасуванню як таке, що прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Дніпропетровськ задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2014р. у справі №904/5982/14 скасувати.

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Припинити стягнення за наказом господарського суду Дніпропетровської області від 14.11.2014р. по справі №904/5982/14, виданим на виконання додаткового рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.11.2014р., про стягнення з Дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м. Дніпропетровськ на користь сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Аграрно-виробнича спілка ДІОН, с. Малозахарине, Дніпропетровська область 27 597, 85 грн. судового збору.

Стягнути з сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю Аграрно-виробнича спілка ДІОН, с. Малозахарине, Дніпропетровська область на користь Дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор відкритого акціонерного товариства Державна акціонерна компанія Автомобільні дороги України, м.Дніпропетровськ 13 798, 92 грн. витрат по сплаті судового збору за апеляційною скаргою.

Виконання постанови доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд.

Головуючий суддя І.А.Сизько

Суддя І.М. Герасименко

Суддя І.Л. Кузнецова

(Повний текст постанови складений 04.12.2015р.)