ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2015р. Справа№ 914/3394/15

За позовом: Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго», Львівська область, м. Стрий

до відповідача: Дочірнього підприємства «Добробут» Відкритого акціонерного товариства «Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання», Львівська область, м. Стрий

про стягнення коштів за договором № 98 від 01.11.2010р. в сумі 311 572,89грн.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Куць М.Я.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю від 25.08.2015р.; ОСОБА_2 представни за довіреністю від 25.08.215р.

Від відповідача: ОСОБА_3 керівник ДП Добробут наказ №14 від 01.03.2012р.

На розгляд господарського суду Львівської області Комунальним підприємством «Стрийтеплоенерго» подано позов до Дочірнього підприємства «Добробут» Відкритого акціонерного товариства «Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання» про стягнення коштів за договором № 98 від 01.11.2010р. в сумі 311 572,89 грн.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 24.09.2015р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 12.10.2015р., про що сторони були повідомлені належним чином під розписку, що підтверджуються повідомленнями про вручення поштового відправлення (оригінали поштівок в матеріалах справи).

З підстав зазначених в ухвалі суду від 12.10.2015р. розгляд справи відкладено на 04.11.2015р., а 04.11.2015р.на 17.11.2015р.

17.11.2015р. судом винесено ухвалу про продовження строку вирішення спору та відкладено розгляд справи на 30.11.2015р.

У судовому засіданні 30.11.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві та письмових пояснення (вх.№ 51780/15 від 30.11.2015р.) просить позов задоволити повністю та стягнути 311 572,89 грн., з яких: 177 744,05 грн. за спожиту теплову енергію, 19 046,08 грн. пені, 11 605,24 грн. 3% річних та 103 177,52 грн. інфляційні втрати.

У судовому засіданні 30.11.2015р. представник відповідача заперечує проти заявлених позовних вимог з підстав зазначених у запереченнях на позовну заяву (вх.№ 42766/15 від 06.10.2015р.) та запереченнях (вх.№ 47622/15 від 04.11.2015р.) , просить у позові відмовити.

У судовому засіданні 30.11.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

01 листопада 2010 року між Комунальним підприємством «Стрийтеплоенерго» (позивач, за договором Енергопостачальна організація) та Дочірнім підприємством «Добробут» відкритого акціонерного товариства «Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання» (відповідач, за договором Покупець) було укладено договір № 98 на постачання теплової енергії в гарячій воді (далі Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору позивач взяв на себе зобовязання постачати відповідачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а відповідач зобовязувався отримувати та оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим Договором.

Згідно з п. 2.1. Договору теплова енергія постачається відповідачеві в обсягах згідно з додатком 1 до цього Договору у вигляді гарячої води.

Додатком № 1 до Договору від 01.11.2010 року сторонами було погоджено наступний обєкт теплопостачання відповідача гуртожиток по вул. Січових Стрільців, 5 у м. Стрий та встановлено загальну опалювальну площу в будинку:

· житлова 3229,85 кв.м.;

· нежитлова 387,35 кв.м.

В подальшому, за погодженням сторін внаслідок укладення додаткових угод загальна опалювальна площа в гуртожитку змінювалась, зокрема:

· з 01.03.2013 року житлова площа становила 3260,05 кв.м., нежитлова 391,81 кв.м. (Додаткова угода № 1 від 01.03.2013 року з додатком № 1 в новій редакції);

· з 04.10.2013 року житлова площа становила 3295,05 кв.м., нежитлова 356,81 кв.м. (Додаткова угода № 2 від 04.10.2013 року з додатком № 1 в новій редакції).

Поряд з цим, п. 2.2. Договору передбачено, що початок та закінчення опалювального сезону встановлюється відповідними органами влади.

Так, опалювальний сезон 2012-2013 років розпочався 15.10.12p, на підставі розпорядження міського голови м. Стрия від 15 жовтня 2012 року за № 127 і закінчився 17.04.13 р. на підставі розпорядження міського голови м. Стрия від 16 квітня 2013 р. за № 39. Опалювальний сезон 2013 - 2014 років розпочався 05.10.13р. на підставі розпорядження міського голови м. Стрия від 02 жовтня 2013 року за № 109 і закінчився 01.04.14 р. Опалювальний сезон 2014 - 2015 років розпочався 23.10.14р. на підставі розпорядження міського голови м. Стрия від 22 жовтня 2014 року за № 113 і закінчився 16.04.15р. на підставі розпорядження міського голови м. Стрия від 15 квітня 2015 року за № 43., що підтверджується довідками Виконавчого комітету Стрийської міської ради від 20.05.2015р. № 3.14 та від 28.08.2015р. № 3.14.

Пунктом 5.1. Договору встановлено, що облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку при їх наявності, а при їх відсутності розрахунковим способом.

У періоди зазначених вище опалювальних сезонів діяли наступні тарифи на послуги з теплопостачання:

· рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради від 30.12.2010 р. за № 500 було затверджено тариф 7,50 грн. за 1 кв.м. на послуги з централізованого опалення, які надаються позивачем для населення;

· рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради від 28.10.2011 року за № 375 було затверджено тарифи з централізованого опалення для бюджетних установ 16,85 грн., а іншим споживачам 16,95 грн. за 1 кв.м. загальної опалюваної площі;

· рішенням виконавчого комітету Стрийської міської ради від 20.03.2014 р. за № 65 було затверджено тарифи для бюджетних установ 13,38 грн., інші споживачі 15,94 грн. за 1 кв.м. загальної площі, який введено в дію з 01.01.2014 року.

На виконання умов Договору за період з жовтня 2012 року по грудень 2014 року включно позивачем були надані відповідачу послуги теплопостачання на загальну суму 404 285,16 грн. Факт належного постачання теплової енергії у цей період підтверджується відсутністю жодних скарг з боку відповідача щодо обсягу спожитої теплової енергії у цей період і здійснених нарахувань.

Згідно з п.п. 6.1., 6.2. Договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться виключно в готівковій формі відповідно до встановлених тарифів; розрахунковим періодом є календарний місяць.

Пунктом 6.3. Договору встановлено зобовязання відповідача до 25-го числа місяця, наступного за звітним, сплачувати позивачу вартість спожитої теплової енергії.

На виконання своїх зобовязань за Договором, позивач поставив теплову енергію протягом жовтня 2012р. по грудня 2014р. включно.

Однак, оплата спожитої теплової енергії відповідачем здійснювалась несвоєчасно та не в повному обсязі, внаслідок чого його заборгованість перед позивачем за вказаний період станом на 01.09.2015р. становить 177 744,05 грн. (розрахунок суми заборгованості наведено у додатку до позовної заяви та в письмових пояснення (вх.№ 51780/15 від 30.11.2015р.).

Відповідно до ОСОБА_3 звірки взаємних розрахунків від 05.10.2012 року сальдо на 01.10.2012 року за теплову енергію становило 127 586,32 грн., що підписаний сторонами та скріплений печатками без жодних застережень. (копія акту знаходиться в матеріалах справи.

Згідно детального розрахунку боргу відповідача перед позивачем, наданого у судовому засіданні 17.11.2015 року, станом на 01.10.2012 року заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію для опалення нежитлових площ становила 57 159,96 грн., а для опалення житлових площ 70 283,99 грн., що загалом складало 127 443,95 грн.

Таким чином, з врахуванням вище наведеного сальдо за теплову енергію станом на 01.10.2012 року: - по орендарях (нежитлових площ ) 57 159,96 грн.; по мешканцях (житлових площ) 70 283,99 грн. Належних та допустимих доказів спростування сальда станом на 01.10.2012р. за теплову енергію відповідачем не подано.

На підтвердження постачання позивачем теплової енергії відповідачу подано, ОСОБА_3 виконаних робіт (надання послуг) згідно договору, підписаних сторонами та скріплених печатками сторін без жодних застережень, а саме: за жовтень 2012 року акт виконаних робіт (наданих послуг) від 09.11.2012 року на суму 15 201,31 грн.;за грудень 2012 року акт виконаних робіт (наданих послуг) від 23.01.2013 року на суму 52 446,34 грн. (даний акт включає в себе суму за грудень 2012 року в розмірі 29 352,83 грн. та частково за листопад 2012 року в розмірі 23 093,51 грн.); за січень 2013 року акт виконаних робіт (наданих послуг) від 14.02.2013 року на суму 29 352,83 грн.; за лютий 2013 року акт виконаних робіт (наданих послуг) від 25.02.2013 року на суму 29 352,83 грн.; за листопад 2013 року акт виконаних робіт (наданих послуг) від 29.11.2013 року на суму 29 375,09 грн.; за грудень 2013 року акт виконаних робіт (наданих послуг) від 25.12.2013 року на суму 29 623,34 грн.; за січень 2014 року акт виконаних робіт (наданих послуг) від 14.02.2014 року на суму 29 375,09 грн.; за лютий 2014 року акт виконаних робіт (наданих послуг) від 13.03.2014 року на суму 29 375,09 грн.; за березень 2014 року акт виконаних робіт (наданих послуг) від 14.04.2014 року на суму 29 636,88 грн.

Щодо належного постачання теплової енергії у листопаді 2012 року на загальну суму 29 352,83 грн., у березні 2013 року на суму 22 784,70 грн., у жовтні 2013 року на суму 15 125,84 грн., у жовтні 2014 року на суму 7 577,99 грн., у листопаді 2014 року на суму 22 720,39 грн. і у грудні 2014 року на суму 41 441,87 грн., то відсутність жодних претензій з боку відповідача стосовно обсягу спожитої теплової енергії у цей період підтверджується довідками Виконавчого комітету Стрийської міської ради Львівської області від 20.05.2015 року та від 28.08.2015 року, які долучені до матеріалів справи.

З врахуванням заборгованості за теплову енергію станом на 01.10.2012р. по нежитлових приміщеннях в сумі 57 159,96 грн. та не поданням відповідачем належних та допустимих доказів сплати заборгованості за грудень 2014р. в сумі 8 946,34 грн. по нежитлових приміщенням, позивач просить стягнути заборгованість в сумі 66 070,98 грн. станом на 01.01.2015р. за спожиту теплову енергію по орендарях (нежитлових площ).

Оплата за спожиту теплову енергію від мешканців гуртожитку (житлових площ) відповідача приймалась позивачем на підставі Договору доручення на збір коштів та порядок їх зарахування від мешканців та орендарів гуртожитку за спожиту теплову енергію дочірнього підприємства «Добробут» Відкритого акціонерного товариства «Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання» від 03.01.2009 року (інформація про здійснені проплати мешканцями гуртожитку за період жовтень 2012 року жовтень 2014 року долучено до матеріалів справи).

Відповідач належних та допустимих доказів спростування даної інформації про здійснені проплати не подав, а також інформації, яка б містила інші дані, відмінні від зазначених позивачем, не надано.

З врахуванням заборгованості за теплову енергію станом на 01.10.2012р. по житлових приміщеннях в сумі 70 283,99 грн. та не поданням відповідачем належних та допустимих доказів сплати заборгованості по житлових приміщеннях за період з жовтня 2012р. по грудень 2014р., позивач просить стягнути заборгованість в сумі 111 673,07 грн. станом на 01.01.2015р. за спожиту теплову енергію по мешканцях (житлових площ).

Отже, позивач просить стягнути з відповідача за спожиту теплову енергію згідно Договору заборгованість в сумі 177 744,05 грн.

За неналежне виконання умов договору позивач на підставі ст. 625 ЦК України просить стягнути 3% річних в сумі 11 605,24 грн. та інфляційні втрати в сумі 103 177,52 грн. та на підставі п. 7.2.3. Договору пеню в сумі 19 046,08 грн. (розрахунок в матеріалах справи).

Доказів повної або часткової оплати заборгованості сторонами не подано.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 179 ГК України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу положень статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно статті 714 Цивільного кодексу України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов'язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов'язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін.

Між сторонами у справі виникли зобов'язання на підставі договору поставки в силу пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України.

Відповідно до статті 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона-постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари)в сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з статті 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачені наслідки порушення зобовязання.

Стаття 599 Цивільного кодексу України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Судом встановлено, нарахування оплати за спожиту теплову енергію здійснено відповідно до умов Договору № 98 на постачання теплової енергії в гарячій воді від 01.11.2010 року, з урахуванням Додаткових угод від 01.03.2013 року та від 04.10.2013 року, та відповідно до діючих тарифів у спірний період.

Відповідно до ОСОБА_3 звірки взаємних розрахунків від 05.10.2012 року сальдо на 01.10.2012 року за теплову енергію згідно Договору становило 127 586,32 грн., що підписаний сторонами та скріплений печатками без жодних застережень.

Відповідно до умов Договору, включено заборгованість з постачання теплової енергії в гарячій воді на обєкт теплопостачання відповідача гуртожиток по вул. Січових Стрільців, 5 у м. Стрий відповідно до загальної опалювальної площі в будинку без розмежування на житлову і нежитлову площі.

Отже, на виконання своїх зобовязань за Договором, позивач поставив теплову енергію протягом жовтня 2012р. по грудня 2014р. включно, що підтримується позивачем та не заперечується відповідачем. Однак відповідачем несвоєчасно та не в повному обсязі здійснено оплату за спожиту теплову енергію, у звязку з чим виникла заборгованість в сумі 177 744,05 грн., що підтверджується актом звірки від 05.10.2012р., актами виконаних робіт (наданих послуг), що підписі сторонами та скріплені печатками та вбачається з обґрунтовано розрахунку в письмових пояснення доданих до матеріалів справи (вх.№ 51780/15 від 30.11.2015р.) .

Належних та допустимих доказів щодо спростування заборгованості в сумі 177 744,05 грн. відповідачем не надано. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості в сумі 177 744,05 грн., оскільки такі обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Відповідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Суд здійснивши перерахунок 3% річних, дійшов висновку, що заявлені позивачем до стягнення 3% річних в сумі 11 605,24 грн. та інфляційні втрати в сумі 103 177,52 грн., нараховані правомірно та підлягають стягненню (в межах заявлених позовних вимог).

Пунктом п.7.2.3. Договору встановлено, що за несвоєчасне виконання розрахунків за теплову енергію відповідач несе відповідальність у виді пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Суд здійснивши перерахунок пені, дійшов висновку, що заявлена позивачем до стягнення пеня в сумі 19 046,08 грн. нарахована правомірно та підлягає стягненню (в межах заявлених позовних вимог).

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи зі змісту наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 11, 15, 526, 530, 549, 599, 610- 612, 625, 626, 629, 714 ЦК України, ст. ст. 179, 193, 230, 265 ГК України, ст. ст. 33, 34, 43, 49, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства «Добробут» Відкритого акціонерного товариства «Стрийський завод ковальсько-пресового обладнання» (82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Січових Стрільців, 5; ідентифікаційний код 25240515) на користь Комунального підприємства «Стрийтеплоенерго» (82400, Львівська область, м. Стрий, вул. Новаківського, будинок 9; ідентифікаційний код 05432684) 177 744,05 грн. заборгованості за спожиту теплову енергію, 19 046,08 грн. пені, 103 177,52 грн. інфляційних втрат, 11 605,24 грн. 3% річних та 4 673,59 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 07.12.2015р.

Суддя Коссак С.М.