ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2015 року Справа № 911/1252/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Т.Б. Дроботової,
суддів :Т.Г. Гоголь, Л.І. Рогач (доповідач)
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровал"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 10.09.2015
у справі№ 911/1252/15
господарського суду Київської області
за позовомПриватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Світанок"
доВасильківського міськрайонного управління юстиції Київської області в особі Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_4; - ОСОБА_5; - ОСОБА_6; - ОСОБА_7; - ОСОБА_8; - Товариство з обмеженою відповідальністю "Агровал"; - Товариства з обмеженою відповідальністю "Маруна Агро"
провизнання права користування земельними ділянками
за участю представників:
позивачане з'явились (про час і місце судового засідання повідомлені належно)
відповідачане з'явились (про час і місце судового засідання повідомлені належно)
третіх осіб- не з'явились (про час і місце судового засідання повідомлені належно) - не з'явились (про час і місце судового засідання повідомлені належно) - не з'явились (про час і місце судового засідання повідомлені належно) - ОСОБА_9 предст. дов. від 16.07.2015 - не з'явились (про час і місце судового засідання повідомлені належно) - ОСОБА_10 предст. дов. від 10.06.2015 - не з'явились (про час і місце судового засідання повідомлені належно)

ВСТАНОВИВ:

25.03.2015 Приватне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма "Світанок" звернулося до господарського суду з позовом до Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області в особі Реєстраційної служби Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області про визнання права користування земельними ділянками (право оренди земельної ділянки загальною площею 2,45 га, кадастровий номер НОМЕР_1, строком на 5 років з дня, наступного після реєстрації договору оренди землі № 443 від 30.08.2010 між ПСП "Лосятинське" та ОСОБА_4; право оренди земельної ділянки загальною площею 2,447 га, кадастровий номер НОМЕР_2, строком на 5 років з дня, наступного після реєстрації договору оренди землі №187 від 23.02.2010 року між ПСП "Лосятинське" та ОСОБА_5; право оренди земельної ділянки загальною площею 2,45 га, кадастровий номер НОМЕР_3, строком на 5 років з дня, наступного після реєстрації договору оренди землі №172 від 18.02.2010 року між ПСП "Лосятинське" та ОСОБА_6; право оренди земельної ділянки загальною площею 2,4452 га, кадастровий номер НОМЕР_4, строком на 5 років з дня, наступного після реєстрації договору оренди землі від 11.06.2012 року між ПСП "Лосятинське" та ОСОБА_7; права оренди земельної ділянки загальною площею 2,45 га, кадастровий номер НОМЕР_5, строком на 5 років з дня, наступного після реєстрації договору оренди землі № 030 від 20.01.2010 року між ПСП "Лосятинське" та ОСОБА_8; право оренди земельної ділянки загальною площею 2,67 га, кадастровий номер НОМЕР_6, строком на 5 років з дня, наступного після реєстрації договору оренди землі №030/1 від 20.01.2010 року між ПСП "Лосятинське" та ОСОБА_8) та про скасування здійсненої державної реєстрації речового права (здійснену 24.12.2014 19:35:21 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) на земельну ділянку площею 2,45 га, кадастровий номер НОМЕР_1 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18492720 від 30.12.2014 16:58:32, номер запису про інше речове право: 8323274 (спеціальний розділ); здійснену 23.12.2014 18:29:45 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) на земельну ділянку площею 2,4474 га, кадастровий номер НОМЕР_5 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18418477 від 27.12.2014 16:45:36, номер запису про інше речове право: 8319187 (спеціальний розділ); здійснену 24.12.2014 15:35:03 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) на земельну ділянку площею 2,45 га, кадастровий номер НОМЕР_3 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18494309 від 30.12.2014 17:36:58, номер запису про інше речове право: 8323739 (спеціальний розділ); здійснену 24.12.2014 15:22:35 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) на земельну ділянку площею 2,4452 га, кадастровий номер НОМЕР_4 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18494829 від 30.12.2014 17:52:51, номер запису про інше речове право: 8324027 (спеціальний розділ); здійснену 10.03.2015 11:08:36 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) на земельну ділянку площею 2,67 га, кадастровий номер НОМЕР_7 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 20034392 від 16.03.2015 17:53:59, номер запису про інше речове право: 9060201 (спеціальний розділ); здійснену 23.12.2014 18:29:45 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) на земельну ділянку площею 2,4474 га, кадастровий номер НОМЕР_2 (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18418477 від 27.12.2014 16:45:36, номер запису про інше речове право: 8285209 (спеціальний розділ)) (в редакції заяв від 16.04.2015 та заяви від 30.04.2015).

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на набуття ним у встановленому законодавством права користування земельними ділянками на умовах оренди на підставі належним чином зареєстрованих договорів оренди земельних ділянок, про що достеменно повинно бути відомо відповідачу; натомість в порушення вимог статей 13, 14, 19, 51, 55 Конституції України, статей 9 та 24 Закону України "Про державну реєстрацію прав на майно та інших обтяжень" відповідач вніс записи про державну реєстрацію речового права на користування земельними ділянками щодо іншого землекористувача, не визнаючи тим самим право оренди позивача та порушивши право позивача як суб'єкта господарювання на земельну ділянку. Позивач визначив даний спір як господарський, виходячи з природи порушеного права та обрав спосіб захисту у вигляді визнання права, посилаючись на приписи статті 152 Земельного кодексу України, статей 16, 638, 640 Цивільного кодексу України, статей 15, 18, 27 Закону України "Про оренду землі". Також позивач, зазначив, що державною реєстрацією речових прав інших суб'єктів господарювання на спірні земельні ділянки порушено право користування позивача, яке підлягає захисту шляхом скасування зазначених вище рішень про таку реєстрацію.

Відповідач відхилив позовні вимоги, вказавши, що він не є учасником приватноправових відносин, відтак, не може порушувати чи не визнавати право користування земельними ділянками, в зв'язку з чим просить допустити його заміну належним відповідачем, а провадження в частині первісного відповідача припинити.

Залучені до участі у справі треті особи заперечили проти позовних вимог, вказавши, що право позивача порушується укладеними договорами оренди на спірні земельні ділянки, відтак, наявний спір між господарюючими суб'єктами, а визначений позивачем відповідач не є суб'єктом цивільно-правового спору і провадження в його частині належить припинити. Також треті особи заперечили наявність порушеного права позивача, як такого, що не грунтується на належно вчиненому правочині.

Рішенням Господарського суду Київської області від 04.06.2015 (суддя Лилак Т.Д.) позов задоволено повністю.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2015 (судді: Михальська Ю.Б. - головуючий, Отрюх Б.В., Тищенко А.І.) рішення місцевого господарського суду залишено без змін.

Не погоджуючись з висновками господарських судів попередніх інстанцій, Товариство з обмеженою відповідальністю "Агровал" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційного та рішення місцевого господарського суду та припинити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки спір стосується рішень, прийнятих суб'єктом владних повноважень з питань реєстрації та не належить до юрисдикції господарських судів. Разом з тим, у касаційній скарзі зазначено також про порушення судами норм матеріального права, що також призвело до неправильного вирішення справи, а саме: за змістом статті 638 Цивільного кодексу України, статей 18, 20 Закону України "Про оренду землі" (у відповідній редакції), статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" моментом вчинення (укладення) правочину є дата підписання договорів, а не дата їх реєстрації; невірно визначивши закінчення строку дії договорів оренди землі, суди позбавили власників землі права на повернення земельної ділянки, як складової права мирно володіти своїм майном відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 321 Цивільного кодексу України; договори оренди земельних ділянок, на які посилається позивач, не пройшли державної реєстрації у встановленому порядку та, відповідно, є нечинними.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_7 підтримав доводи, викладені у касаційній скарзі та заявив клопотання про припинення провадження у справі; зазначене клопотання підлягає розгляду за наслідками здійснення касаційного провадження.

Позивач надав пояснення на касаційну скаргу, в яких зазначив, що обраний ним спосіб захисту шляхом визнання права та скасування внесеного за заявою набувача запису до Державного реєстру відповідає приписам статті 16 Цивільного кодексу України, пункту "а" частини 3 статті 152 Земельного кодексу України та відповідає змісту порушення, яке полягає у пасивному запереченні наявності правовідносин між позивачем та третіми особами; суди вірно встановили строк дії права оренди позивача та, відповідно, закінчення строку дії договору, належність органу, яким проведено державну реєстрацію правочину.

Позивач подав заяву від 01.12.205 про відкладення розгляду справи в зв'язку з неможливістю взяти участь 01.12.2015 у судовому справі представника позивача через перебування на лікарняному.

Розглянувши вказану заяву, судова колегія зазначає, що з урахуванням дати ухвали про прийняття касаційної скарги до касаційного провадження (04.11.2015), законодавчо встановленого строку розгляду касаційної скарги та з огляду на відсутність клопотання позивача про продовження строку розгляду касаційної скарги задоволення такої заяви позивача призведе до порушення відповідного строку, що також є невід'ємною складовою відповідності здійснюваної процедури засадам судочинства та додержання принципу рівності сторін у судовому процесі. Таким чином, враховуючи, що участь представників сторін обов'язковою не визнавалась, представник позивача брав участь у попередньому судовому засіданні, пояснення позивача (неодноразові) долучені до матеріалів справи та вивчені судовою колегією, обставин, що унеможливлюють розгляд касаційної скарги у відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, у заяві не наведено, судова колегія відхиляє подану заяву.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судовому рішенні, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що Приватним сільськогосподарським підприємством "Лосятинське" (за договорами - орендар) та третіми особами: ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 (за договорами - орендодавці) укладено такі 6 договорів оренди землі:

- договір оренди землі № 443 від 30.08.2010 (договір оренди землі 1) з ОСОБА_4 строком на 5 років, за яким орендарю передана в оренду земельна ділянка загальною площею 2,45 га, кадастровий номер НОМЕР_1, та який зареєстровано Управлінням Держкомзему у Васильківському районі 04.10.2012 року, реєстраційний номер договору оренди 03176;

- договір оренди землі № 187 від 23.02.2010 (договір оренди землі 2) з ОСОБА_5 строком на 5 років, за яким орендарю передана в оренду земельна ділянка загальною площею 2,447 га, кадастровий номер НОМЕР_2, та який зареєстровано Управлінням Держкомзему у Васильківському районі 04.10.2012 року, реєстраційний номер договору оренди 03189;

- договір оренди землі № 172 від 18.02.2010 (договір оренди землі 3) з ОСОБА_6 строком на 5 років, за яким орендарю передана в оренду земельна ділянка загальною площею 2,45 га, кадастровий номер НОМЕР_3, та який зареєстровано Управлінням Держкомзему у Васильківському районі 04.10.2012 року, реєстраційний номер договору оренди 03144;

- договір оренди землі від 11.06.2012 (договір оренди землі 4) з ОСОБА_7 строком на 5 років, за яким орендарю передана в оренду земельна ділянка загальною площею 2,4452 га, кадастровий номер НОМЕР_4, та який зареєстровано Управлінням Держкомзему у Васильківському районі 04.09.2012 року, реєстраційний номер договору оренди 03027;

- договір оренди землі № 030 від 20.01.2010 (договір оренди землі 5) з ОСОБА_8 строком на 5 років, за яким орендарю передана в оренду земельна ділянка загальною площею 2,45 га, кадастровий номер НОМЕР_5, та який зареєстровано Управлінням Держкомзему у Васильківському районі 04.10.2012 року, реєстраційний номер договору оренди 03172;

- договір оренди землі № 030/1 від 20.01.2010 (договір оренди землі 6) з ОСОБА_8 строком на 5 років, за яким орендарю передана в оренду земельна ділянка загальною площею 2,67 га, кадастровий номер НОМЕР_7, та який зареєстровано Управлінням Держкомзему у Васильківському районі 28.12.2012 року, реєстраційний номер договору оренди 04557.

Згідно з пунктом 8 договорів оренди землі 1-3, 5-6 (строк дії договору), договір укладено на 5 (п'ять) років; за пунктом 41 договорів оренди землі 1-3, 5-6 договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Згідно з пунктом 5 договору оренди землі 4 (строк дії договору), договір укладено на 5 (п'ять) років; за пунктом 40 договору оренди землі 4 договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

За змістом наявного в матеріалах справи № 911/1252/15 витягу з ЄДР, 25.12.2013 року державним реєстратором внесено запис № 6002927 про припинення юридичної особи - ПСП "Лосятинське" у зв'язку з проведенням реорганізації шляхом приєднання до ПСП "Агрофірма "Світанок"; суди встановили, що згідно з відомостями з ЄДР та відповідно до статті 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", ПСП "Агрофірма "Світанок" є правонаступником ПСП "Лосятинське", яке припинилося у зв'язку з його реорганізацією шляхом приєднання.

На підставі наявних матеріалів справи (копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копій договорів оренди землі, укладених ТОВ "Агровал", ТОВ "Маруна Агро" та іншими третіми особами, інформаційних довідок) суди зясували, що Реєстраційною службою Васильківського міськрайонного управління юстиції Київської області у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) за ТОВ "Агровал" та ТОВ "Маруна Агро" на спірні земельні ділянки, а саме:

- на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18492720 від 30.12.2014, 24.12.2014 19:35:21 здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки загальною площею 2,45 га, кадастровий номер НОМЕР_1, орендодавець ОСОБА_4, орендар: ТОВ "Агровал", , підстава виникнення речового права: договір оренди, серія та номер: виданий 18.12.2014, видавник: ТОВ "Агровал" та ОСОБА_4;

- на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18418477 від 27.12.2014, 23.12.2014 18:29:45 здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки загальною площею 2,447 га, кадастровий номер НОМЕР_2, орендодавець ОСОБА_5, орендар: ТОВ "Агровал", , підстава виникнення речового права: договір оренди, серія та номер: виданий 23.12.2014, видавник: ТОВ "Агровал" та ОСОБА_5;

- на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18494309 від 30.12.2014, 24.12.2014 15:35:03 здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки загальною площею 2,45 га, кадастровий номер НОМЕР_3, орендодавець ОСОБА_6, орендар: ТОВ "Агровал", , підстава виникнення речового права: договір оренди, серія та номер: виданий 24.12.2014, видавник: ТОВ "Агровал" та ОСОБА_6;

- на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18494829 від 30.12.2014, 24.12.2014 15:22:35 здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки загальною площею 2,4452 га, кадастровий номер НОМЕР_4, орендодавець ОСОБА_7, орендар: ТОВ "Агровал", , підстава виникнення речового права: договір оренди, серія та номер: виданий 24.12.2014, видавник: ТОВ "Агровал" та ОСОБА_7;

- на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 20034392 від 16.03.2015, 10.03.2015 11:08:36 здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки загальною площею 2,67 га, кадастровий номер НОМЕР_7, орендодавець ОСОБА_8, орендар: ТОВ "Маруна Агро", , підстава виникнення речового права: договір оренди, серія та номер: 71, виданий 28.01.2015, видавник: ТОВ "Маруна Агро" та ОСОБА_8;

- на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 18485470 від 30.12.2014, 23.12.2014 18:21:45 здійснено державну реєстрацію права оренди земельної ділянки загальною площею 2,4474 га, кадастровий номер НОМЕР_5, орендодавець ОСОБА_8, орендар: ТОВ "Агровал", , підстава виникнення речового права: договір оренди, серія та номер: виданий 23.12.2014, видавник: ТОВ "Агровал" та ОСОБА_8;

Дійшовши висновку, що на момент прийняття нижчезазначених рішень про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень спірні земельні ділянки перебували та на даний час продовжують перебувати в оренді позивача на підставі чинних договорів оренди землі 1-6, суди попередніх інстанцій вказали, що здійснена відповідачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державна реєстрація інших речових прав за ТОВ "Агровал" та ТОВ "Маруна Агро", яка оспорюється, є незаконною, суперечить статтям 10, 15, 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", порушує права та законні інтереси позивача щодо оренди спірних земельних ділянок відповідно до чинних договорів оренди землі 1-6, в зв'язку з чим підлягає скасуванню. Крім того, судами взято до уваги, що інтереси позивача полягають також у тому, що наслідком визнання права може бути визнання наявності або відсутності обов'язків у позивача та третіх осіб за договорами оренди земельних ділянок або їх припинення, визнання наявності таких правовідносин щодо користування спірними земельними ділянками, визнання права оренди за позивачем усуне невизначеність у взаємовідносинах з відповідачем та третіми особами (фізичними особами), створить необхідні умови для реалізації законного права позивача. Такий інтерес позивача є законним, не суперечить Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам, а також відповідає критеріям охоронюваного законом інтересу, офіційне тлумачення якого надане в резолютивній частині Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року за №18-рп/2004.

З урахуванням наведеного та згідно зі статтею 393 Цивільного кодексу України суди визначили належним способом захисту порушених прав та законних інтересів позивача відновлення становища, яке існувало до оспорюваної державної реєстрації, шляхом визнання права оренди позивача на спірні земельні ділянки та скасування оспорюваної державної реєстрації іншого речового права.

Натомість судова колегія не погоджується з такими висновками господарських судів щодо належно обраного способу захисту порушеного права та вважає їх помилковими.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю; власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків; за змістом частини 3 наведеної вище статті, захист права здійснюється, зокрема, шляхом визнання прав, відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій., що порушують права або створюють небезпеку порушення прав, визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

За змістом статей 1 та 2 Господарського процесуального кодексу України підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер. У вирішенні питання про те, чи є правовідносини господарськими, а спір - господарським, слід виходити з визначень, наведених у статті 3 Господарського кодексу України; господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов, як участь у спорі відповідних суб'єктів, наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин.

Звертаючись з позовом про захист порушеного права, позивач послався на право на судовий захист свого цивільного права у зв'язку з його невизнанням відповідачем відповідно до приписів статей 15 та 16 Цивільного кодексу України, шляхом визнання права.

За змістом статті 1 Цивільного кодексу України цивільним законодавством регулюються цивільні відносини, тобто, відносини, засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників, що й визначає правовий статус та відносини сторін, у яких існує спір про право в цивільних відносинах.

Поза тим, самими попередніми судовими інстанціями встановлено, що дії відповідача, у яких позивач вбачає невизнання свого права, вчинено на виконання функцій, визначених Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Так, відповідно до статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; за частиною 5 статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", державна реєстрація прав є публічною, проводиться органом державної реєстрації прав, який зобов'язаний надавати інформацію про зареєстровані права та їх обтяження в порядку, встановленому цим Законом.

Здійснюючи відповідні функції з державної реєстрації прав, орган державної реєстрації прав не перебував з позивачем у відносинах, заснованих на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності щодо спірного права оренди земельних ділянок, а, відтак, не міг його не визнавати чи оспорювати в розумінні статті 15 Цивільного кодексу України.

Суди попередніх інстанцій безпідставно залишили поза увагою доводи органу державної реєстрації прав щодо його неналежності як відповідача у даному спорі; не звернули увагу, що поняття: "сторона справи" не є тотожнім поняттю: "сторона спору", а помилкове визначення позивачем сторони спору не змінює суті існуючого спору.

З встановлених судами попередніх інстанцій вбачається, що особами, які не визнають право позивача, особами, чиї дії призвели до виникнення спору, є особи, які уклали договори оренди щодо спірних земельних ділянок, натомість спір щодо цих осіб судами не вирішувався.

Відтак, судова колегія дійшла висновку, що вимоги щодо визнання права звернені до неналежного відповідача, що є підставою для відмови у позові в цій частині.

Щодо вимоги про скасування здійсненої державної реєстрації речового права судова колегія зазначає, що пунктом 10 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України передбачено окремий спосіб захисту цивільного права або інтересу особи саме щодо органів державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових або службових осіб шляхом визнання незаконними рішення дій чи бездіяльності; суд може також захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. За частиною 1 статті 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується; стаття 396 Цивільного кодексу України передбачає право на захист особи на захист свого речового права на чуже майно за приписами глави 29 Цивільного кодексу України.

Таким чином, для задоволення вимог позивача про визнання незаконним та скасування здійсненої державної реєстрації слід з'ясувати, в чому саме полягає порушене право позивача та незаконність дій відповідного органу; також судам слід враховувати, що наслідком задоволення позовних вимог повинно бути відновлення порушеного права.

Розглядаючи позовні вимоги у цій частині, господарські суди надали правову оцінку договорам оренди землі з ТОВ "Агровал" та ТОВ "Маруна Агро" і актам передачі спірних земельних ділянок по договорам оренди землі з ТОВ "Агровал" та ТОВ "Маруна Агро" як недостовірним, позаяк зазначені в них спірні земельні ділянки раніше вже були передані фізичними особами до ПСП "Лосятинське" по Договорам оренди землі №№ 1-6, не є і не були повернуті від ПСП "Лосятинське" чи від ПСП "Агрофірма "Світанок" цим третім особам (власникам спірних земельних ділянок), вказали, що підписання договорів оренди землі з ТОВ "Агровал" та ТОВ "Маруна Агро" та актів по передачі спірних земельних ділянок в оренду ТОВ "Агровал" та ТОВ "Маруна Агро" (які подавалися у складі документації для державної реєстрації) здійснено всупереч вимог частини 1 статті 627 Цивільного кодексу України, оскільки це суперечить звичаям ділового обороту, вимогам розумності та справедливості, а також вимогам статті 27 Закону України "Про оренду землі" (орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону) у сукупності зі статтею 321 Цивільного кодексу України (право власності є непорушним; ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні; особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом).

Дійшовши висновку, що заявлені ТОВ "Агровал" та ТОВ "Маруна Агро" інші речові права (права оренди земельної ділянки) на земельні ділянки, які орендуються ПСП "Агрофірма "Світанок", не підлягали державній реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, так як ТОВ "Агровал" та ТОВ "Маруна Агро" не було дотримано визначених частиною 4 статті 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" умов, за наявності яких здійснюється державна реєстрація іншого речового права, та що подані ТОВ "Агровал" та ТОВ "Маруна Агро" документи (договори, акти) не відповідають вимогам, встановленим статтею 15 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", статтям 321, 627 Цивільного кодексу України, статті 27 Закону України "Про оренду землі", суди визначили неправомірність дій відповідача у невиконанні вимог пункту 4 частини 1 статті 24 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" щодо відмови у державній реєстрації за наявності наведених вище підстав.

При цьому суди вказали, що забезпечення відновлення порушеного права можливо лише у разі розгляду позовних вимог у їх сукупності.

Судова колегія констатує, що за змістом статті 1, 5, 6 Закону України "Про оренду землі" орендарі набувають права оренди землі на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України та договором оренди землі; за частиною 1 статті 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки є право, засноване на договорі.

Разом з тим, статтями 125, 126 Земельного кодексу України (у відповідній редакції) встановлено правила, за яким право оренди земельної ділянки виникає після державної реєстрації цього права, його оформлення відповідно до вимог Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Тобто, з наведених вище норм вбачається, що право виникає після державної реєстрації, однак, на підставі договору.

Таким чином, порушення права позивача щодо орендного користування спірними земельними ділянками виникло у зв'язку з оформленим у вигляді договору волевиявленням власників земельних ділянок щодо розпорядження цими земельними ділянками та не може бути відновлено у обраний позивачем спосіб за умови чинності укладених договорів, що також є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Слід відзначити, що викладена у судових рішеннях та у наданих позивачем поясненнях до касаційної скарги правова позиція Верховного Суду України щодо належного способу захисту шляхом визнання права та скасування державної реєстрації викладена саме щодо спору власника з особою - стороною спору про право у розумінні цивільних правовідносин та щодо захисту права власника, який своє майно не відчужував і волевиявлення на розпорядження таким майном не здійснював.

Натомість спірні правовідносини, як вже сказано неодноразово, стосуються спору позивача як користувача чужого майна з власником майна, правочин якого щодо розпорядження цим майном підлягає оцінці в межах розгляду окремого спору, а не в межах спору про правомірність здійсненої органом державної реєстрації дій з реєстрації права.

Розглянувши клопотання третьої особи та вимоги касаційної скарги щодо припинення провадження у справі, судова колегія відхиляє їх, позаяк з викладених обставин справи вбачається звернення позивача в межах спору про право до неналежного відповідача та у спосіб, що не забезпечує відновлення порушеного права.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши у відповідності до частини 2 статті 111 5 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові апеляційного та рішенні місцевого господарського суду відповідно до поданої касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновків про те, що апеляційний та місцевий господарські суди в порядку статей 43, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України розглядаючи справу, не розглянули всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; не дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; не належним чином проаналізували правовідносини, що виникли та існували між сторонами, внаслідок чого їх висновки щодо розгляду позову та апеляційної скарги не є законними та обґрунтованими.

З огляду на викладене, судова колегія вважає за необхідне скасувати судові рішення та відмовити у задоволенні позовних вимог, як поданих до неналежного відповідача, передчасно, та у спосіб, що не забезпечує відновлення порушеного права позивача.

Пунктом 11 статті 111-11 Господарського процесуального кодексу України передбачено новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.

Відповідно до частини шостої статті 49 Господарського процесуального кодексу України якщо суд апеляційної або касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки колегія суддів вважає, що спір виник у зв'язку з неправильними діями позивача судовий збір за розгляд апеляційної та касаційної скарг покладається на Приватне сільськогосподарське підприємство "Агрофірма "Світанок", відповідно до частини другої статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 49, 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровал" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 10.09.2015 у справі №911/1252/15 Господарського суду Київської області та рішення Господарського суду Київської області від 04.06.2015 скасувати.

В позові відмовити.

Стягнути з Приватного сільськогосподарського підприємства "Агрофірма "Світанок" (08652, Київська обл. Васильківський район, с. Ковалівка, вул. Леніна, буд.1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровал" (08666, Київська обл. Васильківський район, с. Соколівка, вул. Леніна, буд.1, ) 7308 грн витрат зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги та 17539,20 грн судового збору за розгляд касаційної скарги.

Доручити Господарському суду Київської області видати відповідні накази.

Головуючий Т. Дроботова

Судді: Т. Гоголь

Л. Рогач