Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "04" грудня 2015 р. Справа № 906/1632/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, довіреність від 27.07.2015р.;

від відповідача: ОСОБА_2, довіреність від 24.11.2015р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Каліакра"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Феон 2020"

про зобов'язання вчинити певні дії

В порядку ст. 77 ГПК України в судовому засіданні 01.12.2015р., оголошувалась перерва до 04.12.2015р.

Позивачем подано позов про зобов'язання відповідача передати удосконалений бензин А-92 Євро виду II класу С.

Ухвалою господарського суду від 16.11.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 01.12.2015р.

Заявою від 01.12.2015 р. позивач уточнив позовні вимоги згідно яких просить зобов'язати ТзОВ "Феон 2020" передати ТзОВ "Каліакра" удосконалений бензин автомобільний підвищеної якості марки А-92 Євро виду ІІ класу С згідно ДСТУ 4839:2007 у кількості 142700 літрів.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав викладених у позовній заяві, уточненнях до позовної заяви від 01.12.2015р. (а.с. 99-100) та письмових поясненнях від 04.12.2015р. (а.с. 143-145).

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву від 01.12.2015р. (а.с. 80-81) та письмових поясненнях по справі (а.с. 108-109).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

05.06.2015р. між ТОВ "Феон 2020" (виконавець/відповідач) та ТОВ "Каліакра" (замовник/позивач) укладено договір №05/06-У (далі - Договір, а.с. 23-25), згідно п. 1.1. якого у порядку та на умовах, визначених цим договором, виконавець бере на себе зобов'язання з удосконалення бензину автомобільного А-92 Євро та А-95 Євро, наданого замовником для такого удосконалення, та зобов'язується передати замовнику удосконалений бензин автомобільний А-92 Євро та А-95 Євро згідно ТІ 2:2015, а замовник зобов'язується надати виконавцю бензин автомобільний А-92 Євро та А-95 Євро та компоненти для його удосконалення, прийняти удосконалений бензин і оплатити вартість виконаних робіт.

12.06.2015 сторонами укладено додаткову угоду №1 до договору, якою пп. а) п.2.1 та п.3.1 виклали у новій редакції.

Відповідно до п. 2.1. договору (зі змінами), замовник зобов'язаний надати виконавцеві бензин А-92 Євро та А-95 Євро та компоненти для його удосконалення; прийняти удосконалений виконавцем бензин А-92 Євро, виду ІІ класу С та удосконалений бензин та А-95 Євро, виду ІІ класу С й оплатити виконані роботи Виконавця в терміни, установлені цим договором; забезпечити подачу транспорту на виробничу базу Виконавця, для відпуску удосконаленого бензину; прийняти удосконалений бензин А-92 Євро та А-95 Євро протягом 10 календарних днів з моменту направлення письмового повідомлення про готовність.

Умовами п. 2.3. Договору визначено, що виконавець зобов'язаний удосконалити бензин згідно вимог даного договору; письмово повідомити замовника про готовий для приймання удосконалений бензин А-92 Євро та А-95 Євро протягом 3 календарних днів з моменту його удосконалення; відзвітувати перед замовником про витрачений бензин та компоненти; передати замовнику удосконалений бензин А-92 Євро, виду ІІ класу С та удосконалений бензин А-95 Євро, виду ІІ класу С протягом 10 календарних днів з моменту направлення Виконавцем письмового повідомлення про готовність.

Пунктом 3.1 договору сторони визначили, що за роботи по удосконаленню бензину А-92 Євро та А-95 Євро , визначені у п. 1.1 цього договору , замовник сплачує виконавцеві винагороду в розмірі 0,06 грн. в т.ч. ПДВ за один літр удосконаленого бензину , та підлягає сплаті на користь виконавця шляхом перерахування в безготівковій формі на поточний рахунок протягом 20 днів після підписання акту приймання-передачі удосконаленого бензину, згідно вимог п. 4.2 Договору.

За умовами п. 4.2. договору, здача-приймання удосконаленого бензину оформляється актом приймання-передачі, який підписується уповноваженими представниками сторін.

Відповідно до п.4.1. договору здача-приймання удосконаленого бензину здійснюється на виробничій базі виконавця протягом 10 календарних днів з моменту направлення виконавцем письмового повідомлення замовнику про готовність.

На виконання вищевказаних умов договору, згідно актів приймання - передачі №23 від 16.10.2015р. (а.с. 26) та №24 від 23.10.2015р. (а.с. 27), а також видаткових накладних (на удосконалення бензину) від 16.10.2015р. та від 23.10.2015р. (а.с. 28-29) позивач передав, а відповідач прийняв бензин А-92 Євро та компоненти для його удосконалення.

16.10.2015р. відповідач направив позивачу повідомлення про здійснення робіт по удосконаленню бензину А-92 Євро, переданого по акту №23 від 16.10.2015р. та про готовність передачі удосконаленого бензину А-92 Євро, виду ІІ класу С (а.с. 32).

До повідомлення додано комісійний Акт № 2 від 16.10.2015 р. щодо проведеної перевірки змішування бензину згідно регламенту ТІ 2:2015 в кількості 73786 літрів (а.с. 30).

Водночас, для відпуску удосконаленого бензину відповідач просив забезпечити подачу транспорту на його склад.

23.10.2015р. відповідач направив позивачу повідомлення про здійснення робіт по удосконаленню бензину А-92 Євро, переданого по акту №24 від 23.10.2015р., про готовність передачі удосконаленого бензину А-92 Євро, виду ІІ класу С з Актом комісії № 3 від 23.10.2015 р. щодо проведеної перевірки змішування бензину згідно регламенту ТІ 2:2015 в кількості 68914 літрів (а.с. 31, 33) та просив забезпечити подачу транспорту на його склад для відпуску удосконаленого бензину.

29.10.2015р. позивач направив відповідачу лист, в якому вказано, що позивач забезпечив подачу транспорту, однак станом на 29.10.2015 удосконалений бензин не отримав (а.с. 34).

02.11.2015р. відповідач своїм листом повідомив позивача, що здійснить відпуск удосконаленого бензину лише після надання доказів перерахування позивачем акцизного збору на рахунок відповідача в порядку п. п. 222.1.4., 222.1.5. ст. 222 ПК України (а.с. 35).

У зв'язку з невиконанням відповідачем договірних зобов'язань позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. Вказує, що порядок здачі та приймання робіт визначено сторонами у ст. 4 договору. Зауважує, що надані за договором послуги не оплачені, зважаючи на невиконання відповідачем договірних зобов'язань та положення п. 3.1. договору.

Відповідач заперечуючи проти позовних вимог, вважає, що у нього не було підстав для відвантаження позивачу удосконаленого бензину, оскільки останнім не надано документального підтвердження банківської установи про перерахування відповідної суми акцизного податку на поточний рахунок виробника.

Позивач заперечуючи проти доводів відповідача зауважує, що платниками акцизного податку є виробники підакцизної продукції та/або особи, які ввозять таку продукцію на митну територію України. Позивач, внаслідок купівлі бензину А-92 Євро у ТОВ "НК-Інвестнафтопродукт" не було платником акцизного податку. До того ж, контрагент позивача - ТОВ "НК-Інвестнафтопродукт" також не був платником акцизного податку, адже придбав бензин у ТОВ "ТД "Капітал-Інвест".

Вказує, що здійснення робіт по удосконаленню уже товарного бензину А-92 Євро без зміни його марки шляхом введення в бензин додаткових компонентів (присадок), які покращуються його властивості, не є виробництвом нової продукції, у зв'язку з чим не оподатковується акцизним податком.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд дійшов висновку про задоволення позову з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти.

За ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, вимоги позивача грунтуються на укладеному між сторонами договорі №05/06-У від 05.06.2015 (а.с. 23-25, 104), який за своєю правовою природою є договором про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За змістом положень ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Факт виконання позивачем договірних зобов'язань щодо надання відповідачу як виконавцю бензину та компонентів, необхідних для удосконалення бензину А-92 Євро, підтверджується актами приймання - передачі №23 від 16.10.2015р. та №24 від 23.10.2015р., та видатковими накладними (на удосконалення бензину) від 16.10.2015р. і від 23.10.2015р. (а.с. 26-29).

Факт виконання відповідачем свого зобов'язання щодо здійснення робіт по удосконаленню поставленого позивачем бензину підтверджено повідомленнями відповідача та комісійними актами проведеної перевірки змішування згідно регламенту ТІ 2:2015, з яких вбачається, що відповідачем удосконалено 142700 літрів бензину автомобільного підвищеної якості марки А-92 Євро виду ІІ класу С згідно ДСТУ 4839:2007 (а.с. 30-33).

Однак, всупереч нормам чинного законодавства та умов договору, відповідач не виконав свої зобов'язання в частині передачі позивачу удосконаленого бензину, мотивуючи свою відмову нормами податкового законодавства.

Розглядаючи доводи відповідача господарський суд враховує наступне.

Платниками акцизного податку є особа, яка виробляє підакцизні товари (продукцію) на митній території України, у тому числі з давальницької сировини (пп. 212.1.1 ст. 212 ПКУ).

Нормами п. 212.2 ст. 212 ПК України обумовлено, що замовники, за дорученням яких виробляються підакцизні товари (продукція) з давальницької сировини, сплачують податок виробнику.

Відповідно до п.п. 222.1.4. п. 222.1 ст. 222 ПК України власник готової продукції, виробленої з давальницької сировини, сплачує податок виробнику (переробнику) не пізніше дати відвантаження готової продукції такому власнику або за його дорученням іншій особі.

Згідно п.п. 222.1.5. п. 222.1 ст. 222 ПК України умовою відвантаження виробником готової продукції, виробленої з давальницької сировини, його замовнику або за його дорученням іншій особі є документальне підтвердження банківської установи про перерахування відповідної суми податку на поточний рахунок виробника.

Положеннями пп. 14.1.41. п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що давальницька сировина - сировина, матеріали, напівфабрикати, комплектуючі вироби, енергоносії, що є власністю одного суб'єкта господарювання (замовника) і передаються іншому суб'єкту господарювання (виробнику) для виробництва готової продукції, з подальшим переданням або поверненням такої продукції або її частини їх власникові або за його дорученням іншій особі.

За приписами пп. 14.1.134. п. 14.1 ст. 14 ПК України операція з давальницькою сировиною - операція з переробки (обробки, збагачення чи використання) давальницької сировини (незалежно від кількості замовників і виконавців, а також етапів (операцій)) з метою одержання готової продукції за відповідну плату.

Тобто, давальницькою сировиною є окремі матеріали, комплектуючі, які в сукупності після їх переробки створюють окрему готову продукцію, створюють нову річ. Операція з давальницькою сировиною є процесом переробки окремих комплектуючих, у результаті чого створюється нова річ, нова продукція.

Відповідно до ч. 1 ст. 332 ЦК України переробкою є використання однієї речі (матеріалу), в результаті чого створюється нова річ.

Матеріалами справи підтверджується, що результатом робіт відповідача по Договору не є виробництво готової продукції (нової речі), а результатом робіт відповідача по Договору є удосконалення уже готової продукції, з якої вже сплачено акцизний податок.

З огляду на викладене, посилання відповідача на необхідність сплати позивачем акцизного податку з удосконаленого бензину не відповідають приписам чинного законодавства .

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з умов договору та комісійних актів від 16.10.2015 р. та 23.10.2015 р., удосконалення бензину здійснювалось відповідно до Технологічної інструкції удосконалення бензину автомобільного підвищеної якості згідно з ДСТУ 4839:2007 в умовах ТОВ "Феон 2020" № ТІ 2:2015, яка узгоджена з Державною інспекцією нагляду промислової безпеки територіального управління Держгірпромнагляду у Київській області та м. Києві, Білоцерківським РВ ГУ ДСНС України в Київській області та Білоцерківським міжрайонним управлінням ГУ Держсанепідемслужби в Київській області, та на підставі Сертифікату відповідності бензину автомобільного підвищеної якості А-92 Євро виду ІІ класу С, виданого Міністерством екологічного розвитку і торгівлі України (а.с. 36-75).

В останньому абзаці розділу 1 вищевказаної Інструкції зазначено, що операції з удосконалення бензинів автомобільних підвищеної якості не є виробництвом нафтопродуктів та/або його окремою стадією (а.с. 40).

З огляду на викладене, здійснення відповідачем робіт по удосконаленню поставленого позивачем бензину не є виробництвом готової продукції, у зв'язку з чим сторони не є платниками акцизного податку з товару, що утворився в результаті такого удосконалення.

Таким чином, оскільки відповідач не здійснював виробництво нового продукту, а здійснив роботи з удосконалення уже готового продукту, тому до товару -удосконаленого бензину автомобільного підвищеної якості марки А-92 Євро виду ІІ класу С товару не може бути застосовано пункт 222.1 статті 222 Податкового кодексу України.

Враховуючи вищевикладене, відмова відповідача у передачі позивачу удосконаленого бензину підвищеної якості марки А-92 Євро виду ІІ класу С є порушенням умов договору №05/06-У від 05.06.2015р.

Відповідно до статей 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень належними та допустимими у справі доказами; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню.

В порядку ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Товариству з обмеженою відповідальністю "Феон 2020" (13400, Житомирська обл., м. Андрушівка, вул. Садова, 3, код 38833325) передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Каліакра" (04074, м. Київ, вул. Коноплянська, 12, код 38833330) удосконалений бензин автомобільний підвищеної якості марки А-92 Євро виду ІІ класу С згідно ДСТУ 4839:2007 у кількості 142700 літрів.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Феон 2020" (13400, Житомирська обл., м. Андрушівка, вул. Садова, 3, код 38833325)

на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Каліакра" (04074, м. Київ, вул. Коноплянська, 12, код 38833330)

- 1218,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 09.12.15

Суддя Сікорська Н.А.

Друк:

1 - до справи;

2 - позивачу (згідно заяви: 04071, м.Київ, вул. Олегівська, 43 Д) ( рек. з пов.