РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2015Справа №910/27887/15

За позовом Державного підприємства "Адміністрація річкових портів"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНЖ"

про усунення перешкод користування майном

Суддя М.М. Якименко

Представники сторін:

від позивача: Сербулов О.В. - довіреність №01/05-226Д від 03.06.2015 року;

від відповідача: не з'явилися;

Обставини справи :

Державне підприємство "Адміністрація річкових портів" звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНЖ" про усунення перешкод користування майном.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що над думку позивача гідротехнічні споруди берегоукріплення р. Дніпро у м. Києві довжиною 120 метрів Вантовим мостом та елеватором (ITC-1058) є власністю позивача, однак дії відповідач щодо встановлення дебаркадеру "ДД-7" перешкоджають відповідачу використовуватися власним майном.

З цих підстав, позивач просив суд задовольнити позов, зобов'язавши TOB "ГРАНЖ" усунути перешкоди у користуванні майном, а саме: звільнити самовільно зайняте державне майно - гідротехнічну споруду берегоукріплення р. Дніпро у м. Києві довжиною 120 метрів Вантовим мостом та елеватором (ITC-1058) від дебаркадеру "ДД-7".

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.10.2015 року порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 25.11.2015 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 25.11.2015 року відкладено розгляд справи на 02.12.2015 року.

В судове засідання 02.12.2015 року представник відповідача вдруге не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Ухвали суду, позовна заява надсилались на всі відомі адреси, в тому числі на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Провадження у справі порушено ухвалою від 30.10.2015 року, що свідчить про достатність часу для підготовки до судового розгляду справи, подання суду відзиву на позов, доказів в обґрунтування своєї позиції, в разі їх наявності.

Відповідно до ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 02.12.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 02.12.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Адміністрація річкових портів» (далі по тексту - позивач, ДП «Адміністрація річкових портів»), відповідно до статуту, є державним унітарним підприємством, що засноване на державній власності, входить до сфери управління Міністерства транспорту інфраструктури України та створено з метою забезпечення ефективного використання державного майна річкових портів (гідротехнічні споруди, причали, судноплавні споруди, плавзасоби та інше майно), надання відповідних послуг.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України №306-р від 23.05.2007 р. державне майно, що не увійшло до статутних фондів ВАТ "Київський річковий порт" та ВАТ "Кременчуцький річковий порт", було передано до сфери управління Мінтрансзв'язку.

Відповідно до спільного наказу Фонду державного майна України та Міністерства транспорту та зв'язку України №1211/614 від 19.07.2007 року "Про передачу державного майна " зі змінами внесеними спільним наказом наказу Фонду державного майна України та Міністерства транспорту та зв'язку України №1514/827 від 19.09.2007 р. " Про внесення змін до спільного наказу ФДМУ та Мінтрансу від 19.07.2007 № 1211/614" та наказу Мінтрансзв'язку №721 від 17.08.2007 року "Про впорядкування управління державним майном " в сферу управління Мінтрансзв'язку та на баланс ДП «Адміністрація річкових портів» було передано державне майно, яке не ввійшло до статутного фонду ВАТ "Київський річковий порт".

У переліку державного майна, що є невід'ємною частиною розпорядження наявні гідротехнічні споруди в межах Києва, зокрема: берегоукріплення р. Дніпро у м. Києві довжиною 120 метрів Вантовим мостом та елеватором.

Предметом позову є звільнення вищезазначеної гідротехнічної споруди, що внесена до реєстру гідротехнічних споруд за номером ГТС-1058.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію гідротехнічних споруд №СР-101 -4-1010-08 від 11.04.2008 року є берегоукріпленням довжиною 120,0 м, знаходиться між Вантовим мостом та елеватором.

Правилами технічної експлуатації річкових портових гідротехнічних споруд, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 29.03.2004р. №251, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.07.2004 р. за № 932/9531 (із змінами та доповненнями) берегоукріплювальна споруда визначається як гідротехнічна споруда для захисту берега від розмивання і обвалів, а гідротехнічна споруда (ГТС) - як споруда для використання водних ресурсів, а також для боротьби із шкідливою дією вод (п. 1.4).

За результатами проведеного позапланового контрольного заходу комісією Мінінфраструктури виявлено дебаркадер ДД-7, пришвартований у м. Києві, між Вантовим мостом та елеватором, з власниками якого у ДП "Адміністрація річкових портів" відсутні договірні правовідносини (аудиторський звіт від 17.06.2015 р № 14-2-03/08/1).

Відповідно до Свідоцтва про право власності на плавзасіб "ДД-7" СЕ №011632, видане Інспекцією головного реєстратора флоту України, судно належить Товариству з обмеженою відповідальністю "ГРАНЖ" (далі по тексу - відповідач, ТОВ "ГРАНЖ").

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що має намір використовувати гідротехнічну споруду берегоукріплення р. Дніпро у м. Києві довжиною 120 метрів Вантовим мостом та елеватором (ITC-1058) у власній господарській діяльності, проте дії відповідача щодо встановлення дебаркадера ДД-7 біля вищевказаного майна, перешкоджають його використанню, відповідно, веденню господарської діяльності підприємства.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями, громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів (ч. 1 ст. 67 ГК України).

Згідно з пунктами 1, 2 ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Суд констатує що між відповідачем та позивачем не існує жодних правовідносин щодо можливості користування відповідачем гідротехнічною спорудою берегоукріплення р. Дніпро у м. Києві довжиною 120 метрів Вантовим мостом та елеватором (ITC-1058), а тому суд дійшов до висновку що знаходження майна (дебаркадер ДД-7) відповідача між Вантовим мостом та елеватором, власником якого є позивач, є неправомірним та перешкоджає у користуванні позивачем власним майном.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання TOB "ГРАНЖ" усунути перешкоди у користуванні майном, а саме: звільнити самовільно зайняте державне майно - гідротехнічну споруду берегоукріплення р. Дніпро у м. Києві довжиною 120 метрів Вантовим мостом та елеватором (ITC-1058) від дебаркадеру "ДД-7", нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача .

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, Господарський суд м. Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Tовариство з обмеженою відповідальністю "ГРАНЖ" (79039, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ ШЕВЧЕНКА, будинок 111-А; ) усунути перешкоди у користуванні майном, а саме: звільнити самовільно зайняте державне майно - гідротехнічну споруду берегоукріплення р. Дніпро у м. Києві довжиною 120 метрів Вантовим мостом та елеватором (ITC-1058) від дебаркадеру "ДД-7".

3. Стягнути з Tовариства з обмеженою відповідальністю "ГРАНЖ" (79039, Львівська обл., місто Львів, ВУЛИЦЯ ШЕВЧЕНКА, будинок 111-А; ) на користь Державного підприємства "Адміністрація річкових портів" (04071, м. Київ, ВУЛИЦЯ ЕЛЕКТРИКІВ, будинок 14; ) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя М.М. Якименко

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 04.12.2015 року.