РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015Справа №910/23294/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Вестагропром»
До Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк»
Простягнення 500 000, 00 грн.
Суддя Борисенко І.І. Представники:

Від позивача: не з'явились

Від відповідача: Степанюк Д.О. - за дов.

Вільний слухач: ОСОБА_2

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача на свою користь збитків в розмірі 500 000, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 19.12.2012 року позивач не зміг надати покупцеві (ОСОБА_3) на виконання умов, передбачених за договором купівлі-продажу рухомого майна від 14.12.2012р., укладеним між позивачем та ОСОБА_3 витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, оскільки відповідачем не було виконано покладеного на нього обов'язку щодо вилучення запису про обтяження рухомого майна №7466374 від 26.06.2008р. з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, внаслідок чого позивачу було завдано матеріальну шкоду в розмірі сплаченої на користь покупця ОСОБА_3 додаткової суми 500 000, 00 грн. (розмір виданого завдатку), що є реальними збитками позивача.

13.11.2015р. відповідачем через загальний відділ діловодства господарського суду було подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач повністю заперечив проти позовних вимог, вважає їх безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

За клопотанням позивача, з метою забезпечення повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи, спір у даній справі вирішено у строк у відповідності п. 3 ст. 69 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

14.12.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Вестагропром» (надалі - Позивач) та ОСОБА_3 (Покупець за договором купівлі-продажу рухомого майна від 14.12.2012р.) було укладено Договір купівлі-продажу рухомого майна (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору, Позивач зобов'язався передати у власність Покупця рухоме майно (надалі - Товар), а саме:

- комбайн марки NEW HOLLAND CХ 8080, випуску 2008 року, заводський номер НОМЕР_2, реєстраційний номер НОМЕР_1, за ціною 1 400 000 грн., що належить, що належить Позивачу на праві власності згідно свідоцтва від 14.12.2012р., зареєстрованого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Потьомкіною І.А. у реєстрі за №2880;

- жниварку марки NEW HOLLAND 246 HVF, випуску 2008 року, заводський номер НОМЕР_3, за ціною 100 000 грн., що належить Позивачу на праві власності згідно свідоцтва від 14.12.2012р., зареєстрованого приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу Потьомкіною І.А. у реєстрі за №2881.

За вище зазначеним пунктом Договору, Покупець зобов'язався прийняти та оплатити Товар.

У відповідності до п. 1.3. Договору, Позивач повідомив Покупця про те, що Товар до набуття Позивачем у власність перебував у заставі ПАТ «Укрсоцбанк» у забезпечення зобов'язань попереднього власника. Був придбаний Позивачем на прилюдних торгах, що проводились відповідно до Закону України «Про виконавче провадження», тому щодо обох одиниць Товару в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна станом на дату укладення цього Договору ще мається запис №7466374, зареєстрований 26.06.2008р. на підставі договору застави майна №420/309-Ю01/1 з КОФ АКБ «Укрсоцбанк», про обтяження майна забороною відчуження на користь обтяжувача АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» Кіровоградська обласна філія, який вже не відповідає дійсності, тому відповідно до закону має бути вилучений.

Таким чином, судом встановлено, що на момент укладення Договору, Позивач та Покупець були обізнані про те, що станом на дату укладення Договору у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна існує запис щодо обтяження майна на підставі Договору застави, укладеного між ПАТ «Укрсоцбанк» (надалі - Відповідач) та попереднім власником майна ПП «Агроконтакт», про що свідчить п. 1.3. Договору купівлі-продажу рухомого майна від 14.12.2012р., що не стало перешкодою укладення Договору купівлі-продажу рухомого майна від 14.12.2012р. між Позивачем та Покупцем за таким Договором.

Відповідно до п. 2.1. Договору, загальна вартість Товару становить 1 500 000 грн., у т.ч. ПДВ.

За умовами п. 2.2. Договору, Покупець сплачує вартість Товару двома частинами з дотриманням умов цього Договору та Договору завдатку, що є невід'ємною складовою частиною і додатком №1 до цього Договору, у наступному порядку:

- суму 500 000 грн. однією сумою або частинами до 17.12.2015 року включно;

- суму 1 000 000 грн. - 19.12.2012р. за умови виконання Позивачем своїх зобов'язань передбачених п. 4.1.2. цього Договору.

Відповідно до п. 4.1.2. Договору, сторони передбачили, що до дати сплати Покупцем траншу, передбаченого п. 2.2.2. Договору (1 000 000 грн.) та підписання Акту приймання-передачі звільнити Товар від будь-яких прав третіх осіб, про які при укладенні цього Договору сторони були обізнані в п. 1.3. Договору, або Позивач міг знати, та будь-яких інших обтяжень, що Позивач повинен підтвердити витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 19.12.2012р.

Згідно з п. 8.1. Договору, договір набуває чинності з дати його підписання обома Сторонами і діє до остаточного виконання своїх зобов'язань кожної зі Сторін.

Відповідно до п. 9.2. Договору, доказом належного повідомлення винної Сторони про факт невиконання/неналежного виконання нею відповідного зобов'язання та, відповідно, факту і дати припинення цього Договору в односторонньому порядку, є факт і дата направлення такого повідомлення ініціюючою Стороною на зазначену в цьому Договорі адресу винної Сторони рекомендованим листом з описом вкладення або факт і дата його безпосереднього вручення представнику винної сторони.

Відповідно до п. 1 Договору про завдаток від 14.12.2012р., що є невід'ємною складовою частиною і додатком №1 до Договору купівлі-продажу рухомого майна від 14.12.2012р. (надалі - Договір про завдаток), на підтвердження і в забезпечення своїх передбачених п. 4.3. Договору купівлі-продажу рухомого майна від 14.12.2012р. зобов'язань щодо належної оплати і прийняття Товару, Покупець передає Позивачу завдаток у розмірі 500 000, 00 грн. у рахунок належного з Покупця і зазначеного у п. 2.2.1. Договору купівлі-продажу рухомого майна від 14.12.2012р. платежу за Товар.

Згідно з п. 2 Договору про завдаток, у разі порушення Позивачем своїх передбачених п. п. 4.1.1., 4.1.2. Договору купівлі-продажу рухомого майна від 14.12.2012р. зобов'язань щодо звільнення Товару від будь-яких обтяжень, про які при укладенні Договору купівлі-продажу рухомого майна сторони були обізнані в п. 1.3. такого Договору, або Позивач міг знати, та будь-яких інших обтяжень рухомого майна станом на 19.12.2012р., та своєчасної передачі Покупцеві Товару у належному стані, Позивач зобов'язаний протягом 3 робочих днів з дня допущення порушення повернути Покупцеві завдаток та додатково сплатити суму в розмірі завдатку.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про стягнення з Відповідача збитків в розмірі 500 000,00 грн., Позивач стверджує, що станом на 19.12.2012р. Позивач, з вини Відповідача, не зміг виконати свої зобов'язання щодо надання Покупцю за Договором купівлі-продажу рухомого майна від 14.12.2012р. витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна без чинного в ньому запису №7466374 від 26.06.2008р. про обтяження майна забороною відчуження на користь Відповідача, хоча 13.12.2012р. листом №11 проінформував Відповідача, що придбав на аукціоні заставні комбайн та жниварку та просив Відповідача вилучити з Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про їх обтяження.

На підтвердження своїх тверджень про наявність станом на 19.12.2012р. в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна запису №7466374 від 26.06.2008р. про обтяження рухомого майна забороною відчуження на користь Відповідача, Позивач надав суду Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 19.12.2012р., час видачі: 11:24.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав:

Відповідно до ст. 224 ГК України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Відповідно до частин першої і другої статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

При цьому збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Обов'язковою передумовою задоволення позовних вимог щодо відшкодування збитків є встановлення в діях відповідача складу цивільного правопорушення, складовими частинами якого є: наявність збитків; причинний зв'язок між діями відповідача та заподіянням збитків позивачеві; протиправність поведінки відповідача, як заподіювача збитків; вина відповідача.

Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

Однак, Позивачем, в порушення норм зазначеної статті, не доведено належними та допустимими доказами сукупності вищевказаних елементів складу цивільного правопорушення в діях Відповідача, зокрема, наявності збитків та протиправності поведінки відповідача.

Судом встановлено, що Позивач 13.12.2012р. звернувся до Відповідача з Листом за вих. № 11, відповідно до якого повідомив Відповідача про придбання ним Майна на аукціоні та просив вилучити відповідні записи про його обтяження.

Однак, судом встановлено, що до вище зазначеного листа Позивачем не було надано Відповідачу доказів оплати повної вартості Майна, актів про проведення прилюдних торгів, свідоцтв про придбання Майна, не було посилання у Листі на строки чи зобов'язання перед третіми особами.

Позивач стверджує, що відповідно до листів, які знаходяться в матеріалах справи, між Позивачем та Покупцем відбулась переписка, відповідно до якої Покупець повідомив Позивача про те, що Договір, укладений між ними вважається припиненим та просив повернути йому сплачений на користь Позивача завдаток та додаткову суму в розмірі внесеного, відповідно до Договору завдатку в розмірі 500 000, 00 грн.

Однак, суд критично відноситься до Листів Позивача та Покупця за Договором купівлі-продажу рухомого майна від 14.12.2012р., які вони адресували один одному, а саме від 19.12.2012р., від 24.12.2012р. та від 25.12.2012р., оскільки Позивачем не надано належних доказів направлення таких листів ініціюючою стороною на зазначену в Договорі купівлі-продажу рухомого майна від 14.12.2012р. рекомендованих листів з описом вкладення та не доведено факту й дати безпосереднього вручення таких листів представнику сторони по Договору, як цього вимагають умови Договору купівлі-продажу рухомого майна від 14.12.2012р., а саме п. 9.2. такого Договору.

За твердженням Позивача підставою понесених ним збитків в розмірі 500 000, 00 грн. стало не внесення Відповідачем інформації до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про вилучення запису №7466374 станом на 19.12.2012р., на підтвердження чого Позивач надав суду витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 19.12.2012р. з часом видачі: 11:24.

Однак, в матеріалах справи знаходиться належна копія Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація вилучення запису), відповідно до якого станом на 19.12.2012р., дата видачі: 18:27 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна було вилучено запис 7466374 Відповідачем.

Таким чином, Позивач мав можливість виконати умови Договору купівлі-продажу рухомого майна від 14.12.2012р. та уникнути відповідальності, оскільки як і було передбачено умовами такого Договору саме станом на 19.12.2012р. було вилучено запис 7466374 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, о отже права та обов'язки Позивача не могли бути порушені Відповідачем, оскільки за Договором купівлі-продажу рухомого майна від 14.12.2012р. саме на Позивача перед Покупцем за Договором були покладені обов'язки щодо підтвердження вилучення запису 7466374 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на 19.12.2012р., а отже сам Позивач був зобов'язаний слідкувати за вилученням запису 7466374 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна саме на дату 19.12.2012р.

За таких обставин, судом встановлено, що Позивач не виконав зобов'язання перед Покупцем, передбачені Договором купівлі-продажу рухомого майна від 14.12.2012р. з власної вини, а отже і з власної вини зазнав збитків.

Враховуючи зазначене, суд не знаходить підстав для задоволення позовної вимоги про стягнення з Відповідача на користь Позивача збитків в розмірі 500 000, 00 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В порушення ст. 33 Господарського процесуального кодексу України позивачем не доведено у спосіб встановлений ст. 34 цього ж Кодексу законних підстав для задоволення позовних вимог. Доводи, викладені у його позовній заяві спростовані доданими до позову документами та поясненнями Відповідача, а тому суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Витрати по оплаті судового збору, згідно ст. 49 ГПК України покладаються на Позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 30.11.2015р.

Суддя І.І.Борисенко