РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2015Справа №910/27860/15
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ»
до про Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» стягнення страхового платежу в розмірі 47 123 грн. 59 коп.
Представники:

від Позивача: Шагін О.В. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: Єлтишева С.Л. (представник за Довіреністю);

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» (надалі також - «Відповідач») про стягнення страхового платежу в розмірі 47 123 грн. 59 коп.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 28.11.2014 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» (Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» (Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №20008, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону та пов'язані з володінням, користування і розпорядженням застрахованими ТЗ та додатковим обладнанням до них; відшкодуванням Страхувальником та/або Експлуатантом заподіяної ним шкоди життю, здоров»ю та/або майну Потерпілих внаслідок експлуатації застрахованого ТЗ; життям, здоров»ям і працездатністю застрахованих осіб. Як зазначає Позивач, на виконання умов Договору за період страхування з 14.12.2014 р. по 13.12.2015 р. був зарахований страховий платіж у розмірі 153 528 грн. 00 коп. на підставі підписаної Угоди про проведення заліку взаємних однорідних вимог від 08.12.2014 року, а також він здійснив перерахування частини страхового платежу у розмірі 49 454 грн. 40 коп. Листом від 25.06.2015 року Страхувальник повідомив Страховика про припинення дії Договору, а тому відповідно до пп.12.4.1 останній зобов'язаний повернути 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору з вирахуванням фактичних виплат. За таких підстав, Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить Суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» суму страхового платежу в розмірі 47 123 грн. 59 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 30.10.2015 р. порушено провадження у справі № 910/27860/15, судове засідання призначено на 12.11.2015 р.

12.11.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 30.10.2015 року та відзив на позовну заяву.

12.11.2015 року в судове засідання з'явились представники сторін. Представник позивача подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 30.10.2015 року. Представник позивача заявив усне клопотання про оголошення перерви у судовому засіданні для надання можливості ознайомитись з новими доказами.

В судовому засіданні 12.11.2015 року оголошено перерву на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України до 26.11.2015 року.

В судовому засіданні 26 листопада 2015 року представник Позивача надав усні пояснення по суті спору, якими підтримав позовні вимоги та доводи позовної заяви, просив суд задовольнити позов у повному обсязі. В судовому засіданні представник Відповідача надав усні пояснення по суті спору, якими заперечив проти позову з підстав, викладених у відзиві на потворну заяву.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 26 листопада 2015 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

28.11.2014 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» (Страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» (Страхувальник) було укладено Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №20008, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону та пов'язані з володінням, користування і розпорядженням застрахованими ТЗ та додатковим обладнанням до них; відшкодуванням Страхувальником та/або Експлуатантом заподіяної ним шкоди життю, здоров»ю та/або майну Потерпілих внаслідок експлуатації застрахованого ТЗ; життям, здоров»ям і працездатністю застрахованих осіб.

Відповідно до п.2 розділу 1 Договору строк сплати страхового платежу в розмірі 153 528 грн. 00 коп. до 30 грудня 2014 року, період дії договору з 14.12.2014 р. по 13.12.2015 р.

Згідно з п.12.2 розділу 2 Договору якщо інше не зазначено в Розділі 1 Договору, останній набирає чинності з моменту підписання, а в частині зобов'язань Страховика діє протягом проміжків часу, зазначених у Розділі 1 Договору як «періоди дії Договору», за умови сплати Страхувальником сум страхових платежів у терміни, зазначені у Розділі 1 Договору.

Дію Договору може бути достроково припинено за вимогою Страхувальника або Страховика. (п.12.4 розділу 2 Договору)

Відповідно до пп.12.4.1 розділу 2 Договору у разі дострокового припинення дії Договору на вимогу Страхувальника, Страховик повертає йому 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору, з вирахуванням фактичних виплат за цим Договором. Якщо вимога Страхувальника обумовлена порушенням Страховиком умов Договору, останній повертає Страхувальнику сплачені ним страхові платежі повністю.

Згідно з п.12.5 розділу 2 Договору про намір достроково припинити дію Договору будь - яка сторона зобов'язана письмово повідомити іншу не пізніше ніж аж за 30 робочих днів до дати припинення, якщо Сторони не дійшли згоди про інше.

Додатком №1 до Заяви про страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземних транспортних засобів до Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №20008 від 28.11.2014 року Сторони узгодили перелік наземних транспортних засобів для укладення договору страхування.

Угодою про проведення заліку взаємних однорідних вимог від 08.12.2014 року, укладеною між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» (Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» (Сторона 2), Сторони погодили, що станом на 08.12.2014 року заборгованість Сторони - 1 перед Стороною - 2 щодо виплати страхового відшкодування за страховими випадками становить 437 823 грн. 61 коп., станом на 08.12.2014 року заборгованість Сторони - 2 перед Стороною - 1 за Договорами добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу згідно із Додатками №2 по сплаті страхових премій становить 750 413 грн. 68 коп.

Відповідно до п.3 Угоди на підставі статті 601 Цивільного кодексу України Сторони проводять залік взаємних однорідних вимог, зазначених у п.п.1,2 даної Угоди, в розмірі 437 823 грн. 61 коп.

Згідно з п.5 Угоди після проведення заліку взаємних однорідних вимог заборгованість Сторони - 2 перед Стороною - 1 становить 312 590 грн. 07 коп.

Сторона - 2 зобов'язується перерахувати заборгованість перед Стороною - 1 у розмірі 312 590 грн. 07 коп. у строк до 29.12.2014 р. (п.6 Угоди)

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №20008 від 28.11.2014 року та Додаткової угоди №2 від 24.02.2015 року Позивачем бува перерахована доплата страхового платежу по збільшенню страхової суми у розмірі 49 454 грн. 40 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2432 від 03.04.2015 року.

25.06.2015 року Позивачем був направлений лист №1989/06 на адресу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» про припинення дії Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №20008 від 28.11.2014 року, а також про повернення суми страхового платежу, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 26.06.2015 р., та отриманий останнім 01.07.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що відповідно до пп.12.4.1 Відповідач зобов'язаний повернути 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору з вирахуванням фактичних виплат. За таких підстав, Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просить Суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» суму страхового платежу в розмірі 47 123 грн. 59 коп.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №20008 від 28.11.2014 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 354 Цивільного кодексу України за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування, а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, Угодою про проведення заліку взаємних однорідних вимог від 08.12.2014 року, укладеною між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» (Сторона 1) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» (Сторона 2), Сторони погодили, що станом на 08.12.2014 року заборгованість Сторони - 1 перед Стороною - 2 щодо виплати страхового відшкодування за страховими випадками становить 437 823 грн. 61 коп., станом на 08.12.2014 року заборгованість Сторони - 2 перед Стороною - 1 за Договорами добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу згідно із Додатками №2 по сплаті страхових премій становить 750 413 грн. 68 коп.

Відповідно до п.3 Угоди на підставі статті 601 Цивільного кодексу України Сторони проводять залік взаємних однорідних вимог, зазначених у п.п.1,2 даної Угоди, в розмірі 437 823 грн. 61 коп.

Згідно з п.5 Угоди після проведення заліку взаємних однорідних вимог заборгованість Сторони - 2 перед Стороною - 1 становить 312 590 грн. 07 коп.

Сторона - 2 зобов'язується перерахувати заборгованість перед Стороною - 1 у розмірі 312 590 грн. 07 коп. у строк до 29.12.2014 р. (п.6 Угоди)

На виконання умов Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №20008 від 28.11.2014 року та Додаткової угоди №2 від 24.02.2015 року Позивачем бува перерахована доплата страхового платежу по збільшенню страхової суми у розмірі 49 454 грн. 40 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2432 від 03.04.2015 року.

25.06.2015 року Позивачем був направлений лист №1989/06 на адресу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» про припинення дії Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №20008 від 28.11.2014 року, а також про повернення суми страхового платежу, що підтверджується описом вкладення у цінний лист від 26.06.2015 р., та отриманий останнім 01.07.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Згідно з п.12.5 розділу 2 Договору про намір достроково припинити дію Договору будь - яка сторона зобов'язана письмово повідомити іншу не пізніше ніж аж за 30 робочих днів до дати припинення, якщо Сторони не дійшли згоди про інше.

Таким чином, Суд звертає увагу, що Договір добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №20008 від 28.11.2014 року припинив свою дію з 12.08.2015 року.

Відповідно до пп.12.4.1 розділу 2 Договору у разі дострокового припинення дії Договору на вимогу Страхувальника, Страховик повертає йому 65% суми страхового платежу за період, що залишився до закінчення дії Договору, з вирахуванням фактичних виплат за цим Договором.

Проте, Судом встановлено, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» на виконання умов Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №20008 від 28.11.2014 року було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 95 100 грн. 90 коп. застрахованого транспортного засобу «Шкода», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у зв'язку з настанням страхового випадку, шляхом укладання Угоди №6 про проведення заліку взаємних однорідних вимог від 26.03.2015 року.

Відповідно до п.п.1, 2 Угоди станом на 26.03.2015 року заборгованість Сторони - 1 (Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова») перед Стороною - 2 (Товариством з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ») щодо виплати страхового відшкодування за страховими випадками, згідно Додатку №1 до даної Угоди, становить 516 212 грн. 67 коп. Станом на 26.03.2015 року заборгованість Сторони - 2 перед Стороною - 1 за Договорами добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу згідно із Додатками №2 по сплаті страхових премій становить 516 212 грн. 67 коп.

Згідно з п.3 Угоди на підставі статті 601 Цивільного кодексу України Сторони проводять залік взаємних однорідних вимог, зазначених у п.п.1,2 даної Угоди, в розмірі 516 212 грн. 67 коп.

Таким чином, Сторони дійшли згоди, що з дати підписання даної Угоди, заборгованість Сторін у розмірі 516 212 грн. 67 коп. по відношенню одна до одної вважається зарахованою та припиненою. Дата проведення заліку - 26.03.2015 р.

Після проведення заліку взаємних однорідних вимог заборгованість Сторони - 2 перед Стороною - 1 становить 00 грн. 00 коп. (п.5 Угоди)

Статтею 598 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. (частина 1 статті 601 Цивільного кодексу України)

Абзацом 1 статті 9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку (абзац 16 статті 9 Закону України „Про страхування").

Враховуючи вищевикладене, а також те, що Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» на виконання умов Договору добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №20008 від 28.11.2014 року було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 95 100 грн. 90 коп. застрахованого транспортного засобу «Шкода», державний реєстраційний номер НОМЕР_1, у зв'язку з настанням страхового випадку, шляхом укладання Угоди №6 про проведення заліку взаємних однорідних вимог від 26.03.2015 року, яка підписана уповноваженими представниками Сторін і скріплена печатками підприємств в добровільному порядку, зобов'язання Сторін за Договором добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №20008 від 28.11.2014 року є припиненими.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 року № 6 "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» про стягнення страхового платежу в розмірі 47 123 грн. 59 коп. не підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору залишаються за Позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП ЛІЗИНГ» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» про стягнення страхового платежу в розмірі 47 123 грн. 59 коп. - відмовити повністю.

2. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 30 листопада 2015 року.

Судя О.В. Чинчин