ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" грудня 2015 р. Справа № 925/1852/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду розглянув справу за позовом публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, буд. 11, (поштова адреса: м. Дніпропетровськ, а/с 1800; для листування: м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 40)

до приватного підприємства «ЛОГОСТЕК», м. Черкаси, вул. Рози Люксембург, буд. 202, оф. 30

про стягнення 19 143,57 грн. заборгованості та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: не зявився.

Публічне акціонерне товариство «АКЦЕНТ-БАНК» звернулось в господарський суд Черкаської області з позовом до приватного підприємства «ЛОГОСТЕК» про стягнення 19 143,57 грн., у тому числі:

- 9 910,01 грн. боргу по кредиту;

- 3 906,75 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом;

- 713,52 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом;

- 4 613,29 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором;

- відшкодування судових витрат.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, відзив на позов не надав, представника у судове засідання не направив, витребувані документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвала суду від 24.11.2015р. про порушення провадження у справі повернулась до суду з відміткою працівника пошти «за закінченням терміну зберігання».

У судовому засіданні представник позивача вимоги підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та просив позов задовольнити.

Неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та незявлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними доказами відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України. Адреса відповідача в позовній заяві відповідає адресі, вказаній в витягу з ЄДР. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання мотивованих заперечень по суті позову чи доказів на погашення боргу, або спростування вимог позивача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом зясовані такі взаємовідносини сторін та обставини.

Згідно заяви приватного підприємства «ЛОГОСТЕК» від 26.09.2013р. про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки, приватне підприємство «ЛОГОСТЕК», погодилось з Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування за розрахунковими картками, що розміщені на сайті банку, тарифами банку, та 26.09.2013р. між публічним акціонерним товариством «АКСЕНТ-БАНК» (Банком Позивач по справі) та приватним підприємством «ЛОГОСТЕК» (Клієнтом Відповідач по справі) було укладено договір про обслуговування кредитних лімітів на поточному рахунку №7884.

Банк, що діє на підставі Ліцензії Національного банку України (НБУ) від 09.10.2009р. №16 (а.с.15), публічно пропонує широкому та необмеженому колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує Умови та Правила надання банківських послуг (надалі Умови).

За умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 45-52) та у зміненій редакції (а.с. 19-28) кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - кредит) надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту (далі - ліміт).

Техніко-економічне обґрунтування кредиту - фінансування поточної діяльності.

Про розмір ОСОБА_2 повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (система клієнт - банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших). Банк здійснює обслуговування ОСОБА_2 Клієнта, що полягає у проведенні його платежів понад залишок коштів на поточному рахунку Клієнта, при наявності вільних грошових ресурсів, за рахунок кредитних коштів в межах ОСОБА_2, шляхом дебетування поточного рахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо (п. 3.11.1.1. Умов).

Відповідно до укладеного договору, відповідачу було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок №7884 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Відповідно до п. 3.11.1.3. Умов кредит надається в обмін на зобовязання клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Банк виконав договірні зобовязання у повному обсязі, надавши Клієнту кредит з лімітом у розмірі 10 000,00 грн. - з 26.09.2013р.

Проте Клієнт (відповідач) свої зобовязання належним чином не виконав, прострочив повернення кредиту та сплату відсотків, що стало підставою для звернення Банку до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення заборгованості за кредитом.

Відповідачем не подано пояснень, мотивів та підстав порушення ним зобовязання. Заяв, звернень до суду про обєктивну неможливість подання документів та доказів для суду - відповідач не надав.

На запитання головуючого присутній учасник заявила:

про відсутність будь-яких інших доказів на підтвердження своїх доводів і пояснень;

про відсутність потреби у витребуванні інших доказів від учасників провадження у справі та інших осіб;

про можливість завершення дослідження обставин справи.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до повного задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Позивач та відповідач є субєктами господарювання та самостійними юридичними особами з внесенням реєстраційних даних в ЄДР.

Суд враховує, що дії позивача і відповідача були направлені на укладення договору та настання певних юридичних наслідків у звязку з отриманням кредиту відповідачем.

Суд вважає, що між сторонами виникли відносини кредитування та кредитного обслуговування відповідно до положень гл. 71 Цивільного кодексу України (та ст. 1054 Цивільного кодексу України. За кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Суд вважає, що між сторонами досягнуто згоди за всіма істотними умовами договору (угоди) від 26.09.2013р. Договір є чинним. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (ст. 204 Цивільного кодексу України).

Відносини між сторонами суд розцінює як договірні кредитні відносини на підставі строкового оплатного письмового двостороннього консенсуального договору. Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини Позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Отримання Клієнтом кредитного ліміту підтверджується банківською довідкою від 26.10.2015р. №08.7.0.0.0/00 на суму 10 000,00 грн. з 26.09.2013р. (а.с. 31), що перераховані на поточний рахунок №7884, відкритий приватному підприємству «ЛОГОСТЕК» на виконання договору банківського обслуговування від 26.09.2013р.

Заперечень проти отримання кредитних коштів чи відмови в отриманні коштів Клієнт суду не надав.

За доводами, поданими доказами та мотивованими розрахунками Позивача, Клієнт (відповідач) розрахунок по кредиту не провів. Заборгованість по тілу кредиту станом на 14.09.2015р. становить 9 910,01 грн.

Відповідач не вчинив ніяких дій на погашення боргу чи реструктуризацію боргу.

Відповідно до розділу Умов 3.11.4.1., яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків:

за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі «період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню»), розрахунок відсотків здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При необнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом відсотки в розмірі 24% річних, а з 01.07.2014р. 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню.

У разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48%, а з 01.07.2014р. - 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань та при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під «непогашенням кредиту» мається на увазі невиникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється щоденно, починаючи з дати утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

При несплаті винагороди, відсотків до відповідних їм дати сплати, вони вважаються простроченими.

Відповідно до п. 3.11.2.3.4 Умов - Банк на свій розсуд має право при порушені Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого «Умовами», змінити умови кредитування - вимагати від Клієнта достроково повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконанні інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

На день розгляду спору відповідач (Клієнт) допустив прострочення сплати 3 906,75 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, які позивач розрахував за наростаючим підсумком з 03.06.2014р. по 14.09.2015р. Розрахунок процентів виконано в залежності від існування прострочки їх сплати відповідачем за ставкою 24% та 56% річних, що відповідає умовам кредитування. Доказів про сплату процентів у повній сумі Клієнт (відповідач) суду не надав.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до п. 3.18.5.1. Умов при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань зі сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.11.2.2.2., 3.11.4.1., 3.11.4.2., 3.11.4.3., строків повернення кредиту, передбачених п.п. 3.11.1.8., 3.11.2.2.3., 3.11.2.3.4., винагороди, передбаченого п.п. 3.11.2.2.5., 3.11.4.4., 3.11.4.5., 3.11.4.6. Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.11.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється у гривні. У разі якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.11.0.5.1., 3.11.5.2., 3.11.5.3. Умов, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

Пунктом 3.11.6.1. Умов зазначено, обслуговування кредитного ОСОБА_2 на поточному рахунку Клієнта, здійснюється з моменту подачі Клієнтом в ОСОБА_2 заяви на приєднання до «Умов та Правил надання банківських послуг» (або у формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки» або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронно. інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного ліміту в межах зазначених у них сум, і діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами.

На підставі вказаних положень позивач просить стягнути з відповідача 3 906,75 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 713,52 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 4 613,29 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором.

Відповідач не заперечив доводи позивача, не спростував встановлені судом та перевірені доказами факти, та не подав суду доказів проведення розрахунку із позивачем відповідно до умов Договору кредитування.

Суд вважає, що вимога позивача про стягнення із відповідача:

9 910,01 грн. боргу по кредиту,

3 906,75 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 713,52 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом,

4 613,29 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором є законною і обґрунтованою, підтвердженою належними доказами, не спростована відповідачем належними доказами, тобто такою, що підлягає до задоволення.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості заперечити вимоги.

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати належить покласти на відповідача повністю та стягнути на користь позивача 1 218,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства «ЛОГОСТЕК», м. Черкаси, вул. Рози Люксембург, буд. 202, оф. 30, , номер рахунку в банку невідомий

на користь публічного акціонерного товариства «АКЦЕНТ-БАНК», м. Дніпропетровськ, вул. Батумська, буд. 11, , номер рахунку в банку невідомий

- 9 910,01 грн. боргу по кредиту;

- 3 906,75 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом;

- 713,52 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом;

- 4 613,29 грн. пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором;

- 1 218,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 08.12.2015р.

Суддя Г.М. Скиба