ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
У Х В А Л А

"01" грудня 2015 р. Справа № 902/1376/15

за позовом: Білоцерківського національного аграрного університету (площа Соборна, буд. 8/1, м. Біла Церква, Київська обл., 09100)

до: Публічного акціонерного товариства "Вінницягаз" (пров. Щорса, 24, м. Вінниця)

про стягнення 320 418,46 грн.

Суд:

Суддя Кожухар М.С.

Cекретар судового засідання Матущак О.В.

Представники:

позивача: не з"явився

відповідача: ОСОБА_1 - за дорученням

В С Т А Н О В И В :

Білоцерківський національний аграрний університет звернувся до господарського суду Вінницької області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Вінницягаз" про стягнення 320 418,46 грн. зайво сплачених коштів за природний газ, отриманий згідно договорів на постачання газу за врегульованим тарифом: № ТУ Б-12-700 від 13.03.2012р., № 2013/ТП-Б-Ту-180115 від 30.01.2013р., № 2014/ТП-Б-Ту-18-0115 від 16.01.2014р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що газ за вказаними договорами, що постачався зокрема в належні позивачу гуртожитки, мав оплачуватись по ціні, визначеній постановою НКРЕ України від 13.07.2010 р. № 813 на рівні 1309,2 грн. Натомість оплачувався по ціні, вищій ніж зазначена у вказаній постанові, внаслідок чого відповідачу зайво сплачено 320418,46 грн.

Ухвалою від 06.10.2015р. у даній справі порушено провадження та призначено її до розгляду на 29.10.2015 року.

29.10.2015р. до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву № 07-15-4869 від 28.10.2015р., в якому відповідач позовні вимоги не визнає з наступних підстав.

Пунктом 1-1 постанови КМУ № 605 встановлено граничні рівні цін на природний газ для суб'єктів господарювання, які виробляють теплову енергію (виходячи з обсягу природного газу, що використовується для виробництва та надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання, за умови ведення такими суб'єктами окремого приладового та бухгалтерського обліку тепла і гарячої води), з урахуванням податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання та витрат із зберігання за умови компенсації Національній акціонерній компанії "Нафтогаз України" з державного бюджету різниці в цінах на природний газ.

Аналогічна вимога встановлена в пункті 1 постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України № 813.

Відповідно до статті 127 Житлового кодексу УРСР для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надають спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Таким чином, оплата за природний газ, що використовується для виробництва теплової енергії для надання населенню послуг з опалення та гарячого водопостачання гуртожитків, у яких проживає населення здійснюється за граничною ціною, встановленою для даної категорії за умови: надання бюджетною установою газопостачальному підприємству документів, що засвідчують реєстрацію жилих будинків як гуртожитків у виконавчому комітеті відповідної Ради народних депутатів; ведення окремого приладового та бухгалтерського обліку тепла і гарячої води, які використовуються населенням, що проживає у гуртожитках, даючи змогу визначити зокрема, обсяги природного газу які використано для опалення та гарячого водопостачання гуртожитків, у яких проживає населення окремо від інших споруд бюджетної організації.

Дані вимоги підтверджуються роз'ясненнями НКРН № 7621/24/17-11 від 07.10.2011р. № 9188/24/17-11 від 07.12.2011р.

Відповідно до фактів наведених в матеріалах справи та до умов укладених між Позивачем та Відповідачем договорів на постачання та транспортування природного газу, будь-які посилання щодо розмежування приладового та бухгалтерського обліку окремо для технікуму та гуртожитку до початку 2014 року відсутні.

Згідно інформації, якою володіє Товариство, обладнання технікуму окремим приладом обліку тепла і гарячої води було проведено в кінці 2013 року. Так, на підставі розробленого ТОВ НВКЦ "Енергія" робочого проекту, затвердженого 05.11.2013р., було виконано встановлення вузла обліку в технікумі ветеринарної медицини по вул. Леніна, 172 та 176 в м. Тульчин Вінницької обл.

Проте, в зв'язку з виходом з ладу лічильника, встановленого у приміщенні гуртожитку фактично робота з відокремленням приладів обліку гуртожитку від навчального корпусу відбулася в з лютого 2014 р.

Крім того, протягом 2012-2014 років Позивач не надав жодних підтверджуючих документів, що засвідчують реєстрацію гуртожитків відповідно до вимог чинного законодавства. Протягом зазначеного періоду від Позивача не надходило жодних звернень та документів, які буди б підставою для зміни ціни на газ для побутових корпусів коледжу.

Також, в зазначений період від Позивача не надходило жодних звернень та документів, які були б підставою для зміни умов договору щодо розмежування ціни на газ для навчальних та побутових корпусів школи-інтернату. Жодних додаткових угод між сторонами з приводу цього не укладались.

Як вбачається з наведеного у позовній заяві, Позивач з вимогою про сплату зайво перерахованих коштів внаслідок виявленого порушення в частині невідповідності тарифів на постачання природного газу звернувся тільки 17.04.2015 та 26.06.2015р.

Нарахування за спожитий природний газ Позивачу проводилось по ціні, встановленій Національною комісією регулювання електроенергетики України для відповідної категорії споживачів та викладеній в укладених між сторонами Договорах.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів від 26.03.2008 року № 247 "Про вдосконалення порядку розрахунків за спожитий природний газ" та Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 25.12.2008 року № 1529 "Про затвердження Алгоритму розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання газопостачальних підприємств та визнання деяких постанов НКРЕ такими, що втратили чинність" кошти, які надходять за спожитті природній газ від установ і організацій, які фінансуються з державного і місцевих бюджетів зараховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання. Пунктом 5 Порядку проведення розрахунків за природний газ, затвердженого зазначеною вище постановою встановлено, що установи уповноваженого банку згідно з умовами договору банківського рахунка до 12 години операційного дня здійснюють перерахування коштів, розподілених згідно з нормативами їх перерахування, на поточні рахунки підприємств, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2001р. № 1729 "Про забезпечення споживачів природним газом" визначено, що реалізація природного газу для задоволення потреб населення, установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів здійснюється суб'єктами господарювання, що мають ліцензію на постачання природного газу за регульованим тарифом, за цінами, встановленими НКРЕ з ресурсів імпортованого природного газу Національної акціонерної компанії Нафтогаз України.

Таким чином, кошти, які надходили від Позивача на протязі 2012-2014 років відповідно до укладених договорів на постачання природного газу зараховувались на розподільчий рахунок зі спеціальним режимом використання та в подальшому (до 12 години операційного дня) перераховувались на рахунки НАК "Нафтогаз України".

Ухвалою суду від 29.10.2015р. розгляд справи відкладено на 01.12.2015р., в зв"язку з ненаданням сторонами усіх необхідних для розгляду справи документів.

В судове засідання 01.12.2015р. з"явився представник відповідача, який проти позову заперечив.

Позивач витребуваних судом доказів не надав, повноважного представника не направив, витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення позивачу 05.11.2015р. за № 653.

Суд, заслухавши пояснення представника відповідача та дослідивши матеріали справи, дійшов такого висновку.

Згідно зі ст. ст. 4-3, 33 ГПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЗУ "Про судоустрій і статус суддів", судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України. Обов'язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається процесуальним законом.

Відповідно до ст. 115 ГПК України, рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Позивач не подав з позовною заявою докази, які необхідні для вирішення спору. У зв'язку з цим, ці документи, зокрема: обґрунтований розрахунок ціни позову по кожному договору окремо із зазначенням первинних документів на поставку і оплату газу; обґрунтований розрахунок переплати за поставлений газ по кожному акту подачі-прийому та реалізації акту за вказаний у позовній заяві період; усі договори, зазначені у позовній заяві; докази на підтвердження доводів щодо права власності чи іншого речового права на гуртожитки, стосовно яких подано позов (в т.р. правоустановчі документи, інвентаризаційні справи, акти введення в експлуатацію тощо); письмове пояснення та докази щодо факту та підстав оплати газу у гуртожитку по вул. Леніна 176 у м. Тульчині, який належить на праві власності державі в особі Міністерства аграрної політики в оперативному управлінні Вінницького державного аграрного університету; докази на підтвердження доводів щодо віднесення будівлі за адресою:м. Тульчин, вул. Леніна, 172, до гуртожитків; докази на підтвердження доводів щодо постачання газу саме у гуртожитки технікуму (договори, акти приймання-передачі газу, докази встановлення газових лічильників тощо); платіжні документи (згруповані по кожному зазначеному у позові договору у хронологічному порядку) на оплату газу, що постачався у гуртожитки; докази передачі будівель, що зазначені у позовній заяві, на баланс Білоцерківського національного аграрного університету; документально підтверджене письмове пояснення причин в разі ненадання витребуваних документів, - витребувані від позивача ухвалами від 07.10.2015р. та від 29.10.2015р.

Необхідність таких доказів випливає зокрема з наступного. Розрахунки, з яких позивач виходив, визначаючи ціну позову, ним не подані. Надані довідки про розрахунок сум, що підлягають стягненню, не відображають динаміку та підстави нарахування заявлених сум. З наданої позивачем копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с. 138) вбачається, що гуртожиток № 4 по вул.Леніна, 176 у м. Тульчин (стосовно якого заявлено позовні вимоги) належить державі в особі Міністерства аграрної політики України та перебуває в оперативному управлінні Вінницького державного аграрного університету. Наведене підтверджено також матеріалами витребуваної судом інвентаризаційної справи на цю будівлю. Докази щодо відношення позивача до Вінницького державного аграрного університету та даного гуртожитку суду не надані. Також не надано доказів щодо права власності чи користування відносно будівлі по вул. Леніна 172, м. Тульчин, стосовно якої також заявлено вимоги, та щодо віднесення цієї будівлі до гуртожитків. Відсутні такі документи і у витребуваній судом інвентаризаційній справі на цю будівлю. Без доказів щодо встановлення окремих лічильників, ведення окремого обліку постачання газу саме у гуртожитки та оплати цього газу по завищеній ціні вирішити спір теж неможливо.

Позивач витребувані судом документи двічі не надав без пояснення причин, що вказує на їх неповажність.

Неподання позивачем доказів в обґрунтування позовних вимог позбавляє суд можливості з'ясувати всі обставини справи у їх сукупності для прийняття обґрунтованого рішення.

Пункт 5 ст. 81 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

За відсутності витребуваних судом доказів при неявці, у той же час, представника позивача у судове засідання, спір вирішити неможливо.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позов слід залишити без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст. 81 ГПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 81 (п. 5 ч.1), 86 ГПК України суд, -

У Х В А Л И В :

Позов залишити без розгляду.

Суддя Кожухар М.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (площа Соборна, буд. 8/1, м. Біла Церква, Київська обл., 09100)