УХВАЛА

24.11.2015Справа № 904/8009/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк"

до відповідача Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю

про звернення стягнення на предмет іпотеки

Суддя О.С. Комарова

Представники сторін:

від позивача: Перевертун В.Г. (представник за довіреністю);

від відповідача: Куделя Д.Ю. (представник за довіреністю).

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Публічне акціонерне товариство "Креді Агріколь Банк", 04 вересня 2015 року звернувся до Господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою № 13206/1738 від 31 серпня 2015 року до відповідача, Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю, про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2015 року справу № 904/8009/15 передано за територіальною підсудністю до Господарського суду міста Києва.

Через відділ діловодства суду 09.10.2015 року супровідним листом Господарського суду Дніпропетровської області від 30.09.2015 року № 904/8009/15/54822/15 надійшла справа № 904/8009/15 в одному томі.

Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 09.10.2015 року, справу № 904/8009/15 передано на розгляд судді Комаровій О.С.

Ухвалою суду від 12.10.2015 року справу № 904/8009/15 прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 10.11.2015 року.

Через відділ діловодства суду 10.11.2015 року від позивача надійшло письмове повідомлення № 13206/2075 від 09.11.2015 року, довідка про стан заборгованості № 13206/2074 від 09.11.2015 року з доданими до неї документами, клопотання про долучення документів до матеріалів справи № 13206/2070 від 09.11.2015 року та заява про зміну предмету позову № 13206/2081 від 10.11.2015 року. Вказані документи були долучені судом до матеріалів справи.

Так, в заяві про зміну предмету позову № 13206/2081 від 10.11.2015 року позивач просить суд: звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від № 28CL/M3 від 18.08.2008р., а саме: на нерухоме майно - нежитлове приміщення, прим. ІV поз. 1-12 в житловому будинку літ. Г-18 на І-поверсі за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Робоча (Красногвардійський район), буд. 152, загальною площею 625,1 кв. м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, що належать спільному українсько-німецькому підприємству «МАРКОМ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю на праві власності згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №12739828 від 13.11.2013р., виданого ПН КМНО Приладишевою Р.В., в рахунок погашення заборгованості спільного українсько-німецького підприємства «Марком» у формі товариства з обмеженою відповідальністю перед Публічним акціонерним товариством «Креді Агріколь Банк» за кредитним договором №28CL від 08.08.2008 року у розмірі 4 577 557,02 доларів США (еквівалент 98 077 372,60 грн.), з яких: 4 180 000,00 доларів США (еквівалент 89 559 434,36 грн.) - заборгованість по кредиту, 333 436,23 доларів США (еквівалент 7 144 105,30 грн.) - заборгованість по процентам, 64 120,79 доларів США (еквівалент 1 373 832,94 грн.) - пеня за несвоєчасне погашення кредиту, процентів. Визначити спосіб реалізації предмету іпотеки - шляхом проведення публічних торгів з початковою ціною - 5 737 600,00 грн.

Відповідно до п. 3.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року № 18 право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 ГПК з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Отже, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача.

Оскільки заява про зміну предмету позову подана до початку розгляду справи по суті та з дотриманням вимог ст.ст. 54, 57 ГПК України, вона приймається судом до розгляду.

Представник позивача в судове засідання 10.11.2015 року з'явився, позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, підтримав та надав пояснення по суті спору.

Представник відповідача у судове засідання 10.11.2015 року не з'явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав, про причини неявки до суду не повідомив, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2015 року, за клопотанням представника позивача, у відповідності до положень ч. 3 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, судове засідання було відкладено до 24.11.2015 року.

Через відділ діловодства суду 16.11.2015 року від представника відповідача надійшло клопотання про проведення судової експертизи, в якому відповідач просив провести експертизу ринкової вартості предмету іпотеки - нежитлового приміщення, розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, буд. 152, загальною площею 625,1 кв.м. Проведення експертизи просив доручити Українському центру судових експертиз.

Представник позивача в судове засідання 24.11.2015 року з'явився, дав пояснення по суті спору, представник відповідача в судове засідання з'явився, подав відзив на позовну заяву, в якому просив витребувати у позивача матеріали третейського суду, матеріали Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/31215/14-ц та припинити провадження у справі, також відповідачем було подано клопотання про проведення судової експертизи, де останній просив провести експертизу ринкової вартості предмету іпотеки - нежитлового приміщення розташованого за адресою м. Дніпропетровськ, вул. Робоча, буд. 152, загальною площею 625,1 кв.м. Проведення експертизи просив доручити Українському центру судових експертиз, а також витрати на проведення судової експертизи просив покласти на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

У відповідності до положень ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об'єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи.

Як зазначено в листі №01-8/2651 від 27.11.2006р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання призначення судових експертиз» судова експертиза повинна призначатися лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Аналогічні за змістом положення містить ч.2 п.2 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи».

Як вказувалось вище, обґрунтовуючи поданий позов позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов кредитного договору № 28СL від 08.08.2008р. в частині повернення грошових коштів в сумі 98 077 372,60 грн. та сплати процентів і пені за користування кредитними коштами у строк, що передбачений договором, належне виконання якого забезпечено договором іпотеки № 28СL/М3 від 18.08.2008р.

Отже, враховуючи прострочення позичальником терміну повернення грошових коштів, за твердженнями заявника, у Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" виникло право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом застосування процедури продажу предмету іпотеки, яка передбачена ст.38 Закону України «Про іпотеку».

У ст.39 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається, зокрема, початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації.

Враховуючи предмет та підстави позовних вимог, приймаючи до уваги приписи ст.39 Закону України «Про іпотеку», обставини стосовно визначення вартості, а отже, і початкової ціни предмету іпотеки, нерухомого майна - нежитлове приміщення, прим. ІV поз. 1-12 в житловому будинку літ. Г-18 на І-поверсі за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Робоча (Красногвардійський район), буд. 152, загальною площею 625,1 кв. м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, що належать спільному українсько-німецькому підприємству «МАРКОМ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю на праві власності згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №12739828 від 13.11.2013р., виданого ПН КМНО Приладишевою Р.В., та перебуває в іпотеці у Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" на підставі Іпотечного договору № 28СL/М3 від 18.08.2008р., посвідченого Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Приладишевою Р.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 818, та входять до предмету доказування у даній справі, а тому повинні бути досліджені господарським судом з метою винесення обґрунтованого та повного рішення.

Разом з цим, для з'ясування вказаних вище обставин є необхідним застосування відповідних методів та методик дослідження, що не може бути зроблено господарським судом самостійно без залучення відповідних фахівців. Аналогічні висновки наведено у постановах 16.06.2014р., від 31.07.2014р. та від 20.08.2014р. Вищого господарського суду України по справах № 903/962/13, № 910/2095/13 й № 910/3159/14.

Враховуючи викладене вище, приймаючи до уваги предмет та підстави позовних вимог, виходячи з того, що під час розгляду справи № 904/8009/15 виникла необхідність визначення вартості предмету іпотеки, суд дійшов висновку про необхідність призначення у даній справі судової експертизи.

Відповідно до ч.2 ст.41 Господарського процесуального кодексу України учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Виходячи зі змісту листа №01-8/2651 від 27.11.2006р. Вищого господарського суду України «Про деякі питання призначення судових експертиз», вирішуючи питання про призначення судової експертизи, господарському суду необхідно витребувати у сторін пропозиції стосовно конкретних державних спеціалізованих експертних установ та/або судових експертів, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але має враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення експертного дослідження.

За змістом п.5 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення. У вирішенні відповідного питання (до призначення судової експертизи) слід: визначитися з конкретною установою або конкретним експертом, якими проводитиметься експертиза. З цією метою господарський суд, зокрема, витребує у сторін пропозиції стосовно таких установ та/або судових експертів, у тому числі тих, які не є працівниками зазначених установ. Господарський суд не зв'язаний цими пропозиціями, але може враховувати їх у вирішенні питання про призначення і проведення судової експертизи; максимально конкретно визначити питання, які мають бути роз'ясненні судовим експертом, та сформулювати їх у логічній послідовності.

За приписами п.3 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду, у процесі підготовки справи до розгляду суддя не позбавлений можливості, викликавши представників сторін, з'ясувати їх думку щодо питань, які слід поставити перед експертом.

В судовому засіданні 24.11.2015 року господарським судом було зобов'язано учасників судового процесу надати пропозиції стосовно експертної установи та переліку питань для проведення у справі судової експертизи. Представник відповідача просив доручити проведення судової експертизи ринкової вартості майна предмету іпотеки - нежитлового приміщення, прим. ІV поз. 1-12 в житловому будинку літ. Г-18 на І-поверсі за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Робоча (Красногвардійський район), буд. 152, загальною площею 625,1 кв.м. Українському центру судових експертиз. Представник позивача залишив дане питання на розсуд суду.

Проте, як вже зазначалось, суд не обмежений при визначенні кола питань, які повинні бути поставлені на вирішення судового експерта, тими питаннями, які запропоновані учасниками судового процесу та зобов'язаний максимально конкретно визначити такі питання в ухвалі.

За приписами з ч. 3 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України проведення судової експертизи доручається державним спеціалізованим установам чи безпосередньо особам, які відповідають вимогам, встановленим Законом України «Про судову експертизу».

Пунктом 1.5 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень встановлено, що експертизи та дослідження проводяться експертними установами, як правило, за зонами регіонального обслуговування. За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в установі за зоною обслуговування, особа або орган, які призначають експертизу, зазначивши відповідні мотиви, можуть доручити її виконання експертам іншої установи.

Суд дійшов висновку про необхідність доручення проведення судової експертизи Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, який відповідно до чинного законодавства здійснює судово-експертну та наукову діяльність у галузі криміналістики і судової експертизи у справі № 904/8009/15.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» витрати на проведення судових експертиз науково-дослідними установами Міністерства юстиції України, зокрема, у господарських справах відшкодовуються в порядку, передбаченому чинним законодавством.

За приписами п.9 Постанови №4 від 23.03.2012р. Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» про призначення судової експертизи виноситься ухвала, в якій, крім відомостей, передбачених частиною другою статті 86 Господарського процесуального кодексу України, зазначається, зокрема, сторона, на яку покладено оплату витрат з проведення судової експертизи.

За змістом п.23 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, під час судового розгляду має нести заінтересована сторона, а у разі призначення господарським судом судової експертизи з власної ініціативи - сторона, визначена в ухвалі господарського суду про призначення судової експертизи. Тому в зазначеній ухвалі суд вправі зобов'язати відповідну сторону перерахувати, в тому числі шляхом здійснення попередньої оплати, суму витрат на проведення експертизи на рахунок експертної установи.

Приймаючи до уваги предмет та підстави позову, за висновками суду, витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи покладаються на позивача.

Таким чином, виходячи з вищевикладеного, господарський суд вважає за необхідне для всебічного, повного та об'єктивного дослідження усіх обставин справи призначити судову експертизу, проведення якої доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз, а витрати, пов'язані з проведенням судової експертизи, покласти на Спільне українсько-німецьке підприємство "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю.

За приписами п.1 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про необхідність зупинення провадження у справі у зв'язку з призначенням судової експертизи.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 41, 79, 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

УХВАЛИВ:

1.Призначити судову експертизу у справі № 904/8009/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" до відповідача Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про звернення стягнення на предмет іпотеки.

2. Зупинити провадження у справі № 904/8009/15 за позовом Публічного акціонерного товариства "Креді Агріколь Банк" до відповідача Спільного українсько-німецького підприємства "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про звернення стягнення на предмет іпотеки до отримання результатів судової експертизи.

3. На вирішення експерту поставити наступне питання:

«Яка ринкова вартість предмета іпотеки за іпотечним договором № 28СL/М3 від 18.08.2008р., укладеним між Публічним акціонерним товариством "Креді Агріколь Банк", як іпотекодержателем, та Підприємством з іноземними інвестиціями «Жіскур холдінг Україна», як іпотекодавцем, що виступає майновим поручителем Спільного українсько-німецького підприємства «МАРКОМ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю, як позичальника, посвідченим Приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Приладишевою Р.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 818, а саме нерухомого майна - нежитлове приміщення, прим. ІV поз. 1-12 в житловому будинку літ. Г-18 на І-поверсі за адресою Дніпропетровська область, м. Дніпропетровськ, вул. Робоча (Красногвардійський район), буд. 152, загальною площею 625,1 кв. м., реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна: 01, що належать Спільному українсько-німецькому підприємству «МАРКОМ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю на праві власності згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень №12739828 від 13.11.2013р., виданого ПН КМНО Приладишевою Р.В.?»

5. Проведення судової експертизи у справі № 904/8009/15 доручити Київському науково-дослідному інституту судових експертиз (03680, м. Київ, Солом'янський район, вул. Смоленська, 6, ).

6. Попередити експерта, який буде проводити судову експертизу, про необхідність проведення експертизи у відповідності до Закону України «Про судову експертизу» та про кримінальну відповідальність у разі дачі неправдивих висновків, передбачену ст.ст. 384, 385 Кримінального кодексу України.

7. Зобов'язати учасників судового процесу не перешкоджати при проведенні судової експертизи.

8. Зобов'язати Спільне українсько-німецьке підприємство "Марком" у формі Товариства з обмеженою відповідальністю сплатити вартість судової експертизи відповідно до рахунку, який буде надано Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

9. Зобов'язати Київський науково-дослідний інститут судових експертиз відповідно до ч.1 ст.41 Господарського процесуального кодексу України направити сторонам у справі копію висновку судової експертизи, призначеної даною ухвалою, а також провести експертизу у строки, передбачені підпунктом 1.13 пункту 1 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень.

Суддя О.С. Комарова