ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 листопада 2015 року Справа № 910/13968/14

Вищий господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого суддіЄвсікова О.О.,
суддівКролевець О.А.,
Попікової О.В.,
розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 (головуючий суддя Ільєнок Т.В., судді Новіков М.М., Яковлєв М.Л.)
за заявою ПАТ "Автомобільна компанія "Богдан-Моторс"
пророзстрочку виконання рішення Господарського суду та Києва від 05.11.2014
у справі№ 910/13968/14 Господарського суду міста Києва
за позовомПублічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"
до1. Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан-Моторс", 2. Дочірнього підприємства "Автоскладальний завод №1" Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан-Моторс"
простягнення заборгованості в розмірі 151320,77 грн.,

за участю представників
позивачаІванченко О.В.,
відповідача-1Карманніков М.О.,
відповідача-2не з'явились,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.08.2015 у справі №910/13968/14 (суддя Яковенко А.В.) заяву відповідача-1 Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан-Моторс" про розстрочку виконання судового рішення задоволено повністю, розстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2014 у даній справі за графіком, наведеним в ухвалі, з 01.01.2015 до 31.12.2024.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 у даній справі ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.08.2015 № 910/13968/14 змінено, відповідну заяву відповідача-1 задоволено частково, розстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2014 у справі № 910/13968/14 на 1 (один) рік за наведеним у постанові графіком.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить ухвалу місцевого суду та постанову апеляційної інстанції скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви відмовити повністю.

Вимоги касаційної скарги мотивовані тим, що судами попередніх інстанцій було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми процесуального права, зокрема ст. 121 ГПК України.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 111-4 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги, проте в судове засідання представники відповідача-2 не з'явились. Зважаючи на те, що явку представників сторін не було визнано обов'язковою, а також на достатність матеріалів справи для прийняття рішення, колегія суддів, беручи до уваги встановлені ст. 111-8 ГПК України строки розгляду касаційних скарг, дійшла висновку про можливість розглянути справу за відсутності вказаних представників.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представників учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 05.11.2014 №910/13968/14 позов задоволено повністю, стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан-Моторс" та Дочірнього підприємства "Автоскладальний завод №1 "ПАТ "Автомобільна компанія Богдан Моторс" на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" 126529,50 грн. прострочених процентів за користування кредитом; 6047,84 грн. пені на прострочені проценти; 914,71 грн. пені на прострочену комісію за управління кредитною лінією; 288,12 грн. пені на прострочену комісію за зміну умов договору; 1596,74 грн. 3% річних у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів за користування кредитом; 573,46 грн. 3% річних, у зв'язку з несвоєчасною сплатою комісії за управління кредитною лінією та комісії за внесення змін до умов Договору; 3665,60 грн. простроченої комісії за управління кредитною лінією; 9198,70 грн. простроченої комісії за зміну умов Договору; 2506,10 грн. інфляційних втрат, 3027,00 грн. судового збору.

На виконання вказаного рішення 29.12.2014 Господарського суду міста Києва видано відповідні накази на примусове виконання.

В подальшому відповідачем-1 16.07.2015 подано до місцевого господарського суду заяву від 14.07.2015 б/н про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2014 у справі №910/13968/14 за графіком, наведеним у названій заяві з 01.01.2015 до 31.12.2024.

За приписами ч. 1 ст. 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Задовольняючи заяву відповідача-1, місцевий суд ухвалою розстрочив виконання рішення Господарського суду міста Києва від 05.11.2014 у справі № 910/13968/14 згідно з наступним графіком: до 31.12.2015 - 1100,00 грн.; до 31.12.2016 - 2200,00 грн.; до 31.12.2017 - 13262,84 грн.; до 31.12.2018 - 14018,20 грн.; до 31.12.2019 - 17737,35 грн.; до 31.12.2020 - 19103,75грн.; до 31.12.2021 - 20597,13 грн.; до 31.12.2022 - 21429,07 грн.; до 31.12.2023 - 22449,72 грн.; до 31.12.2024 - 22449,72 грн.

Рішення місцевого суду мотивовано тим, що боржник, Публічне акціонерне товариство "Автомобільна компанія "Богдан-Моторс", знаходиться у скрутному фінансовому становищі. Крім того відповідачем-1 наведено ряд інших судових справ та відкритих виконавчих проваджень, що унеможливлює виконання рішення та може призвести до початку процедури банкрутства товариства. Взявши до уваги наведені обставини, суд дійшов висновку, що розстрочка виконання рішення сприятиме безперебійній роботі товариства та забезпечить можливість отримання коштів стягувачем.

Змінюючи ухвалу суду першої інстанції та розстрочуючи виконання рішення строком на один рік рівними частинами по 12862,31 грн. щомісяця, апеляційний суд вказав про врахування складного матеріального становища боржника та матеріальних інтересів позивача, вважаючи за можливе розстрочити виконання рішення суду не на 9 років, а на менший строк - до одного року, встановивши розстрочку виконання рішення з моменту прийняття постанови та визначивши розмір стягнення боргу пропорційними рівними частинами щомісячним платежами у сумі 12862,31 грн.

Як зазначено апеляційним судом, в обґрунтування поданої заяви Публічним акціонерним товариством "Автомобільна Компанія "Богдан Моторс" вказано, що за будь-яких соціальних коливань продаж автомобілів падає, що підтверджується статистикою Асоціації автомобілевиробників України; що автосалони в Луганську та Луганській області, Донецьку та Донецькій області не працюють взагалі, а автосалони в Сімферополі разом із усіма товарними запасами захоплено. Таким чином на сьогодні товариство не в змозі отримувати прибуток внаслідок зупинення продажів і виробництва. Серед іншого, відповідач-1 наголошував, що залишку коштів на рахунках підприємства недостатньо для виконання прийнятого рішення суду, а негайне виконання рішення суду, за оцінкою товариства, є критичним для нього та може потягнути за собою ряд істотних і непоправних наслідків, а саме: банкрутство і, як наслідок, припинення діяльності одного з найбільших автомобілевиробників України та його дочірніх підприємств. Також відповідач-1 наголошував, що з урахуванням реальних показників попиту на продукцію та її собівартості передбачено повний розрахунок з усіма кредиторами до 2024 року.

Вказане, за висновком судів, свідчить про наявність підстав для розстрочки виконання рішення.

Колегія суддів вважає висновки судів передчасним та таким, що зроблені без належного врахування наступного.

В п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" зазначено, що рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до п. п. 7.1.1, 7.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення, повинні бути підтверджені відповідними засобами доказування.

Колегія суддів відзначає, що суди надали оцінку лише матеріальним інтересам заявника, проте зовсім не досліджували фінансового стану позивача.

Згідно з ст. 4-3 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом обґрунтовуються певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом в сукупності.

У п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" також зазначено, що відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 4-2 ГПК щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Позивач, заперечуючи проти розстрочення судового рішення, як і заявник, посилався на наявність інфляційних процесів у економіці держави та зазначав, що розстрочка суттєво порушить права банку як кредитної установи на отримання присудженої суми за рішенням, оскільки фактично сума заборгованості буде знецінена.

Однак суди вказаним доводам позивача оцінки не надали та не з'ясували матеріальних інтересів та фінансового стану усіх сторін, як того вимагає законодавство.

Зі змісту оскаржуваних судових рішень вбачається, що суди не досліджували поданих звітних фінансових та інших документів відповідачів, а отже належним чином не встановили наявність дійсно істотних підстав для розстрочення сплати боргових зобов'язань за рішенням суду. Крім того колегія судів відзначає, що за цим рішенням борг стягнуто солідарно, однак суди вирішували питання про розстрочення виключно за заявою одного з боржників.

Таким чином, суди в порушення ч. 1 ст. 43 ГПК України не встановили в судовому процесі всіх обставин справи всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності з урахуванням об'єкта і предмета спору, а отже дійшли передчасних висновків.

Як встановлено ст. 111-5 ГПК України, у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням.

Згідно зі ст. 111-7 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Неповне встановлення судами попередніх інстанцій відповідних фактичних обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення питання про розстрочення виконання судового рішення, входять до предмету доказування, а отже підлягають обов'язковому дослідженню, і ненадання їм належної правової оцінки в сукупності є порушенням вимог ст.43 ГПК України, що виключає можливість висновку суду касаційної інстанції про правильність застосування судами норм права при вирішенні спору.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними фактичні обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, а також з урахуванням наведених вище процесуальних порушень, ухвала та постанова у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції для встановлення зазначених обставин і надання їм належної правової оцінки з врахуванням вищевикладених вказівок цієї постанови.

Керуючись статтями 85, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11, 111-13 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" задовольнити частково.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 05.08.2015 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2015 у справі № 910/13968/14 скасувати, а справу направити на новий розгляд заяви Публічного акціонерного товариства "Автомобільна компанія "Богдан-Моторс" про розстрочення виконання судового рішення до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.О. Євсіков
суддіО.А. Кролевець
О.В. Попікова