ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"02" грудня 2015 р. № 903/437/15

Суддя господарського суду Волинської області Бондарєв С.В., розглянувши матеріали по справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" в особі Запорізької обласної дирекції АТ "ОСОБА_1 Аваль"

до відповідачів: 1. Рівненської товарної біржі в особі Волинської філії Рівненської товарної біржі

2. Арбітражного керуючого ОСОБА_2

про визнання недійсним аукціону з продажу майна від 17.12.2014 року

За участю представників сторін:

від позивача: н/з

від відповідача 1: ОСОБА_3, дов. №02/03-14 від 01.03.2014р.

від відповідача 2: н/з

Встановив: Позивач - ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" в особі Запорізької обласної дирекції АТ "ОСОБА_1 Аваль" звернувся до господарського суду Волинської області з позовною заявою до Рівненської товарної біржі в особі Волинської філії Рівненської товарної біржі і Арбітражного керуючого ОСОБА_2 (ліквідатора у справі № 5004/1537/12) про визнання недійсним аукціону з продажу майна у ліквідаційній процедурі в справі № 5004/1537/12 про банкрутство підприємця ОСОБА_4

Позовна заява обґрунтована тим, що аукціон з продажу майна підприємця ОСОБА_4 відбувся з порушенням порядку, встановленого ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в новій редакції, що є підставою для визнання результатів такого аукціону недійсним.

Рішенням господарського суду Волинської області від 13.05.2015р., залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.06.2015р., у позові Приватного акціонерного банку "ОСОБА_1 банк Аваль" до Рівненської товарної біржі в особі Волинської філії Рівненської товарної біржі, Арбітражного керуючого ОСОБА_2 про визнання недійсним аукціону з продажу майна у ліквідаційній процедурі в справі № 5004/1537/12 про банкрутство підприємця ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 22.10.2015р. рішення господарського суду Волинської області від 13.05.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 у справі №903/437/15 скасовано. Справу передано на новий розгляд до господарського суду Волинської області.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.11.2015р. справу №903/437/15 було розподілено судді Бондарєву С.В.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 11.11.2015р. було прийнято зазначену справу та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 02.12.2015р. на 10:00год.

Крім того, зобов'язано сторін представити суду: позивача-додаткові письмові пояснення та докази по суті позовних вимог з врахуванням вимог постанови ВГСУ від 22.10.2015р. у даній справі; відповідача 1-додаткові письмові пояснення та докази по суті позовних вимог з врахуванням вимог постанови ВГСУ від 22.10.2015р. у даній справі; відповідача 2- додаткові письмові пояснення та докази по суті позовних вимог з врахуванням вимог постанови ВГСУ від 22.10.2015р. у даній справі.

02.12.2015р. через відділ документального забезпечення та контролю - канцелярію суду від представника позивача надійшло до суду клопотання б/н від 01.12.2015р. (вх.№01-54/11935/15 від 02.12.2015р.), в якому він, у зв'язку з неможливістю забезпечення явки уповноваженого представника в судове засідання, просив відкласти розгляд справи.

Позивач в судове засідання 02.12.2015р. не з'явився, вимог суду не виконав, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №638 від 23.11.2015р.

Представник відповідача 1- Рівненської товарної біржі в особі Волинської філії Рівненської товарної біржі-в судовому засіданні 02.12.2015р. та поясненнях №1-02/12 від 02.12.2015р. (вх.№01-54/11947/15 від 02.12.2015р.) просив припинити провадження у даній спаві, вказавши, що постановою господарського суду Волинської області від 19.12.2012р. року по справі 5004/1537/12 було визнано банкрутом Приватного підприємця ОСОБА_4, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено - ОСОБА_2

ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" звернувся з заявою до господарського суду Волинської області, в якій просив визнати аукціон від 17.12.2014р. проведений Волинською філією Рівненської товарної біржі з продажу майна банкрута ФОП ОСОБА_4 у ліквідаційній процедурі у справі №5004/1537/12 недійсним.

Господарським судом Волинської області було порушене окреме позовне провадження (справа №903/437/15).

В постанові Вищого господарського суду України від 22.10.2015р. №903/437/15 зазначено, що відповідно до ч.4 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником. Таким чином, у межах справи про банкрутство, а не в окремому позовному провадженні підлягають вирішенню майнові спори, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Отже, з врахуванням вимог постанови ВГСУ від 22.10.2015р.у даній справі, заява ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" повинна бути розглянута у межах справи про банкрутство №5004/1537/12, а не в окремому позовному провадженні (справа №903/437/15).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого Господарського суду України №903/206/215 від 04.08.2015р.

Зауважив, що встановлення інших обставин, про що зазначає суд касаційної інстанції в постанові від 22.10.2015р. не відміняє вимоги щодо проведення розгляду справи в межах справи про банкрутство.

Крім того, звернувся до суду з заявою б/н від 02.12.2015р.(вх.№01-54/11938/15 від 02.12.2015р.), в якій проти задоволення судом клопотання позивача про відкладення розгляду справи заперечив, посилаючись на те, що позивач був завчасно та належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Зауважив, що на засідання не позбавлений був можливості з'явитись інший представник банку, в т.ч. представник Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" в м. Луцьку, який був присутній в попередніх судових засіданнях.

Вказав, що відкладення розгляду справи призведе до затягування судового процесу.

Відповідач 2-в судове засідання 02.12.2015р. не з'явився, вимог суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового розгляду спору, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №611 від 20.11.2015р.

Суд клопотання позивача про відкладення розгляду справи відхилив як необґрунтоване відповідно до вимог ст. 77 ГПК України, зважаючи на те, що ГПК України не містить вимог щодо відповідальних осіб, які можуть представляти інтереси сторін в господарському суді. Надання повноважень на представництво інтересів сторони в процесі не обмежено будь-яким певним колом осіб, а тому неможливість явки в судове засідання конкретного представника не є підставою для відкладення розгляду справи.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Вищий господарський суду у п. 3.9.2 постанови пленуму від 26.12.2011р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зауважив, що господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Ухвалою суду від 11.11.2015р. явка позивача обов'язковою не визнавалась, відповідач не був позбавлений права на направлення в судове засідання іншого повноважного представника, направлення пояснень та витребуваних доказів поштою.

Водночас згідно з частиною третьою статті 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. У разі неподання учасником судового процесу з неповажних причин або без повідомлення причин матеріалів та інших доказів, витребуваних господарським судом, останній може здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами та доказами (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. №01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальним правами у господарському судочинстві").

Неподання або несвоєчасне подання доказів з неповажних причин, спрямоване на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Аваль" в особі Запорізької обласної дирекції АТ " ОСОБА_1 Аваль" (далі ПАТ "ОСОБА_1 Аваль ") звернулося до господарського суду з позовною заявою про визнання недійсним аукціону з продажу майна у ліквідаційній процедурі у справі №5004/1537/12 про банкрутство ФОП ОСОБА_4 В обґрунтування позовної заяви посилався на порушення порядку проведення аукціону з продажу майна банкрута, встановленого ст.ст. 43, 44, 58 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", організатором аукціону та ліквідатором банкрута.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 22.04.2015 порушено провадження у справі №903/437/15 за позовом ПАТ "ОСОБА_1 Аваль".

Рішенням господарського суду Волинської області від 13.05.2015 у позові ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" відмовлено, заяву ПАТ "ОСОБА_1 Аваль " про забезпечення позову залишено без задоволення.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.06.2015 рішення господарського суду Волинської області від 13.05.2015 залишено без змін.

Ухвалою господарського суду Волинської області від 04.12.2012 порушено провадження у справі №5004/1537/12 про банкрутство ФОП ОСОБА_4

Постановою господарського суду Волинської області від 19.12.2012 у справі №5004/1537/12 ФОП ОСОБА_4 визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" звернувся до суду у межах справи №5004/1537/12 з позовною заявою, в якій просив визнати аукціон від 17.12.2014 проведений Волинською філією Рівненською товарної біржі з продажу майна боржника ФОП ОСОБА_4 у ліквідаційній процедурі у справі №5004/1537/12, а саме: нежитлову будівлю загальною площею 459,6 м.кв., що знаходиться в м. Бердянськ, вул. Макарова,18, продано за ціною 556 005, 90 грн., земельну ділянку площею 0,0920 га, що знаходиться в м. Бердянськ, вул. Промислова,3-г продано за ціною 31 482,90 грн., недійсним, у зв'язку з порушенням порядку його проведення. На думку позивача, аукціон проведено з порушенням ст.42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", оскільки банк, як заставний кредитор не надавав згоди на продаж заставного майна за вказаними цінами та на умовах з пониженням ціни.

ПАТ "ОСОБА_1 Аваль" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просило скасувати рішення господарського суду Волинської області від 13.05.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 25.06.2015, прийняти нове рішення щодо визнання недійсним аукціону з продажу майна у ліквідаційній процедурі у справі №5004/1537/12 про банкрутство ФОП ОСОБА_4

В постанові Вищого господарського суду України від 22.10.2015р. зазначено, що суди відмовляючи у задоволенні позовної заяви про визнання недійсним результатів аукціону 17.12.2014, проведеного Волинською філією Рівненською товарної біржі з продажу майна боржника ФОП ОСОБА_4, зазначили, що продаж майна здійснено відповідно до вимог Закону, оскільки банк повідомлено про проведення другого повторного аукціону з продажу майна банкрута належним чином, початкова вартість майна погоджена ПАТ "ОСОБА_1 банк Аваль", порядок проведення повторного та другого повторного аукціону погоджений на засіданні комітету кредиторів ФОП ОСОБА_4 Враховуючи, що банк був обізнаний про проведення аукціону ліквідаційної маси боржника та є членом комітету кредиторів боржника, суд першої інстанції зробив висновок про відсутність правових підстав для визнання недійсним аукціону.

Зазначені висновки суду першої інстанції, з якими погодився суд апеляційної інстанції, є необґрунтованими, оскільки зроблені без дослідження та встановлення обставин щодо підготовки та проведення спірного аукціону, а саме: вчинення ліквідатором дій щодо підготовки проведення аукціону: інвентаризація та оцінка майна боржника, проведення ліквідатором конкурсу організатора аукціону; без встановлення обставин дотримання учасниками аукціону порядку проведення аукціону, а саме: внесення учасниками гарантійного внеску, оплати за придбане на аукціоні майно. Крім того, судами зроблено висновок про відсутність порушень прав банку заставодержателя майна, відчуженого на спірному аукціоні, лише на підставі того, що банком не подано скарг на торгуючу організацію. При цьому судами не встановлено обставин дотримання організатором аукціону вимог щодо оголошення про проведення аукціону, наявність рішень про визнання або про відмову у визнанні заявника учасником торгів, обставини проведення першого, повторного та другого повторного аукціону, початкову ціну майна, яке підлягало реалізації на аукціоні. В матеріалах справи відсутні протоколи аукціону, договори купівлі-продажу, укладені з переможцями аукціону, проте судами в порушення ст.43 ГПК України, зроблено висновки про дотримання всіма учасниками порядку проведення другого повторного аукціону.

Щодо висновку судів про погодження умов продажу майна комітетом кредиторів боржника, то зазначений висновок також зроблено з порушенням норм процесуального права. Так, судами зазначено про обставини проведення зборів кредиторів боржника, створення комітету кредиторів боржника, втім, не встановлено фактичні обставини підготовки їх проведення, належного повідомлення про їх проведення ПАТ "ОСОБА_1 Аваль".

Крім того, відповідно до ч. 4 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Таким чином, у межах справи про банкрутство, а не в окремому позовному провадженні підлягають вирішенню майнові спори, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

Натомість суди, розглядаючи заяву банку про визнання недійсним аукціону проведеного за процедурами, що врегульованими Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в межах справи №5004/1537/12 про банкрутство ФОП ОСОБА_4, порушили окреме позовне провадження та вирішили спір без врахування вимог ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (з порушенням норм ст. 10 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом").

Зазначено, що при новому розгляді справи слід врахувати вищевикладене, належним чином встановити та перевірити всі фактичні обставини справи, дати належну оцінку доказам у їх сукупності та в залежності від встановленого і вимог закону прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Згідно ст. 111-12 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Тому, враховуючи вказівки Вищого господарського суду України, викладені в постанові від 22.10.2015р. у справі №903/437/15, господарський суд вважає за необхідне провадження у справі № 903/437/15 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" в особі Запорізької обласної дирекції АТ "ОСОБА_1 Аваль" до Рівненської товарної біржі в особі Волинської філії Рівненської товарної біржі, Арбітражного керуючого ОСОБА_2 про визнання недійсним аукціону з продажу майна від 17.12.2014 року, припинити з огляду на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Господарським процесуальним кодексом України ( далі - ГПК України ) у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (статті 2, 4-1, 12 та 15) або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу , або процесуальної дії (статті, вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з урахуванням встановлених Законом особливостей.

Відповідно до частини 2 ст. 41 ГПК України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону про банкрутство, норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

В даному випадку предметом спору є визнання аукціону від 17.12.2014р., проведеного Волинською філією Рівненської товарної біржі за адресою: Волинська обл., м. Луцьк, вул. Карбишева, 2, з продажу майна боржника ФОП ОСОБА_4 у ліквідаційній процедурі по справі №5004/1537/12, а саме: Лот №1: нежитлова будівля, загальною площею-459,6кв.м., що знаходиться за адресою: Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Макарова, 18, переможцем визнано фізичну особу, що запропонувала найвищу ціну-556 005,90грн.; Лот №2-земельна ділянка площею 0,0920га, що знаходиться за адресою: Запорізька обл., м. Бердянськ, вул. Промислова, 3-г переможцем визнано фізичну особу, що запропонувала найвищу ціну-31 482,90грн. недійсним, у зв'язку з порушенням порядку його проведення.

За приписами ч. 4 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ( далі Закон про банкрутство) суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Справи у відповідних спорах відносяться до виключної підсудності того господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство (остання частина статті 16 ГПК), та розглядаються, як і справи у спорах боржника з кредиторами, які мають поточні вимоги до боржника (частина восьма статті 23 Закону), у позовному провадженні - на відміну від: заяв про визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника (стаття 20 Закону); заяв щодо відшкодування збитків у зв'язку з відмовою керуючого санацією від правочину (договору); заяв щодо порушення сторонами умов правочинів (договорів), вчинених згідно з планом санації (частини десята, одинадцята статті 28 Закону); спорів, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна (частина восьма статті 44 Закону), які розглядаються у межах провадження у справі про банкрутство.

Підсудність визначається колом справ у спорах, вирішення яких віднесено до підвідомчості певного господарського суду (статті 13, 15 і 16 ГПК) (постанова пленуму Вищого господарського суду України від 24 жовтня 2011 року N 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам").

Суд звертає увагу на те, що як вбачається з матеріалів справи позовна заява Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" в особі Запорізької обласної дирекції АТ "ОСОБА_1 Аваль" подана в порядку ст.ст. 11, 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в межах справи №5004/1537/12 про банкрутство підприємця ОСОБА_4. Підставою для звернення з такою заявою Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" в особі Запорізької обласної дирекції АТ "ОСОБА_1 Аваль" визначено порушення порядку проведення аукціону з продажу майна банкрута, встановленого ст.ст. 43, 44, 58 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" організатором аукціону та ліквідатором банкрута.

Відповідно до п. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону про банкрутство положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, після 19.01.2013 реалізація майна боржника в усіх без виключення справах про банкрутство відбувається за правилами нової редакції Закону про банкрутство. Одночасно це передбачає також і застосування інших положень Закону про банкрутство, які безпосередньо стосуються процедури реалізації майна боржника.

У даному випадку предметом судового розгляду в окремому позовному провадженні був спір стосовно визнання недійсними результатів аукціону з реалізації майна банкрута, який відбувався в межах провадження у справі про банкрутство у порядку, встановленому Законом про банкрутство.

Необхідно зазначити, що з моменту порушення справи про банкрутство боржник знаходиться в особливому правовому режимі і Закон про банкрутство має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов'язаних зі справами про банкрутство суб'єктів підприємницької діяльності, окрім випадків, передбачених цим Законом (ч. 2 ст. 2 Закону про банкрутство).

Так, положеннями ч. 8 ст. 44 Закону про банкрутство встановлено, що спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство.

Отже, Законом про банкрутство, який має пріоритет перед іншим законодавством України у регулюванні правовідносин банкрутства, прямо визначено, що розгляд питання про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна банкрута здійснюється виключною в межах провадження у справі про банкрутство, а не в окремому позовному проваджені.

Аналогічні правові висновки, щодо розгляду заяв про визнання недійсним результатів аукціонів з продажу майна, викладені Вищим господарським судом України в постановах від 23.04.2014 року у справі №922/4163/13-г, від 18.01.2015 року у справі №922/1294/13, від 01.07.2015року у справі №909/1066/13, від 04.08.2015р. у справі №903/206/15 та від 22.10.2015р. у справі №903/437/15.

В даному випадку провадження у справі про банкрутство підприємця ОСОБА_4 було порушено ухвалою господарського суду Волинської області від 04.12.2012 року за № 5004/1537/12.

Ні Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ні Господарським процесуальним кодексом України не передбачено порушення провадження в межах вже існуючої справи, в даному випадку порушення позовного провадження в межах провадження справи про банкрутство.

В постанові Вищого господарського суду України від 22.10.2015р. №903/437/15 зазначено, що відповідно до ч.4 ст.10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником. Таким чином, у межах справи про банкрутство, а не в окремому позовному провадженні підлягають вирішенню майнові спори, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником.

За таких обставин, враховуючи приписи ст.80 ГПК України та п.8 ст.44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" провадження за заявою Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" в особі Запорізької обласної дирекції АТ "ОСОБА_1 Аваль" про визнання недійсним аукціону з продажу майна від 17.12.2014 року, порушене за №903/437/15 в межах справи № 5004/1537/12 підлягає припиненню.

Водночас, суд зауважує, що встановлення інших обставин, про що зазначає суд касаційної інстанції в постанові від 22.10.2015р., не відміняє вимоги щодо проведення розгляду справи в межах справи про банкрутство.

Беручи до уваги викладене, керуючись ст.80, ст.ст. 44, 49, 86 ГПК України, господарський суд, -

ухвалив:

Провадження у справі № 903/437/15 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Аваль" в особі Запорізької обласної дирекції АТ "ОСОБА_1 Аваль" до Рівненської товарної біржі в особі Волинської філії Рівненської товарної біржі, Арбітражного керуючого ОСОБА_2 про визнання недійсним аукціону з продажу майна від 17.12.2014 року, припинити.

Суддя С. В. Бондарєв