ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
УХВАЛА

01 грудня 2015 року Справа № 912/3132/14

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Балика В.М., розглянувши заяву Комунального підприємства "Теплокомуненерго" від 19.11.2015 № 2337 про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі № 912/3132/14

за позовом публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради

про стягнення 2383298,04 грн,

за участі представників:

від стягувача - участі не брали;

від боржника - ОСОБА_1, довіреність від 25.01.2015 № 33;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про стягнення з комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради на користь позивача основного боргу в розмірі 1878487,36 грн, пені в розмірі 255676,79 грн, 3% річних в розмірі 99348,15 грн, інфляційних втрат в розмірі 149785,74 грн, загалом 2383298,04 грн, на підставі договору купівлі-продажу природного газу від 31.10.2012 № 12/1145-БО-18.

Рішенням від 19.11.2014 позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради заборгованість в сумі 2255459,65 грн, з яких: 1878487,36 грн - основний борг, 127838,40 грн - пеня, 99348,15 грн - 3% річних, 149785,74 грн - інфляційні втрати, а також витрати по сплаті судового збору в сумі 45282,70 грн.

Вказане рішення було оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду позивачем.

Постановою від 14.01.2015 апеляційна інстанція залишила рішення без змін, а скаргу позивача без задоволення.

На виконання рішення від 19.11.2014 господарським судом 20.01.2015 видано відповідний наказ.

На адресу господарського суду 20.11.2015 року надійшла заява від 19.11.2015 № 2337 Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради, відповідно до якої заявник просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду від 20.01.2015 у справі № 912/3132/14 в частині стягнення пені у сумі 127838,40 грн, 3% річних у сумі 99348,15 грн, інфляційних втрат у сумі 149785,74 грн, а також витрат по сплаті судового збору у сумі 45282,70 грн.

Ухвалою від 23.11.2015 господарським судом прийнято вказану заяву до розгляду та призначено судове засідання на 01.12.2015 о 10:00.

У судовому засіданні 01.12.2015 повноважний представник стягувача участі не приймав, при цьому ПАТ "НАК "Нафтогаз України" направлено на адресу господарського суду заперечення від 21.11.2015 № 14/2-2062В на заяву боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Представник КП "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради у судовому засіданні подану заяву підтримав у повному обсязі.

У відповідності до частини 3 статті 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд розглядає заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню в десятиденний строк у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і виносить ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви.

З огляду на обізнаність стягувача про дату, час та місце розгляду заяви боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, що убачається з направленого ним на адресу господарського суду заперечення, а також положень вказаної вище процесуальної норми господарський суд вважає можливим розглянути подану заяву у даному судовому засіданні.

При розгляді заяви Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню господарський суд враховує наступне.

Відповідно до частини 2 статті 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника, зокрема визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Подану заяву боржник мотивує наступним.

Постановою від 04.03.2015 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Олександрійського міськрайонного управління юстиції відкрито виконавче провадження з примусового виконання наказу господарського суду від 20.01.2015.

06.06.2015 набрав чинності Закон України від 14.05.2015 № 423-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", згідно якого статтю 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" (надалі Закон) доповнено, зокрема, частиною 13 наступного змісту: "Заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості.

Ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини.

У типовому договорі про реструктуризацію заборгованості визначаються, зокрема, порядок реструктуризації і погашення заборгованості, загальна сума реструктуризованої заборгованості, строк її погашення, розмір щомісячних платежів, права та обов'язки сторін.

Форма типового договору про реструктуризацію заборгованості затверджується Кабінетом Міністрів України.".

Листом від 06.06.2015 № 26-4143/1.2-13 Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до керівників теплопостачальних, теплогенеруючих організацій (зокрема, і до відповідача у справі) з листом, копія якого наявна в матеріалах справи (а.с. 153), згідно якого роз'яснено адресатам положення зазначених вище нормативних актів та запропоновано погасити заборгованість перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у передбачений вказаним Законом строк з метою подальшого використання механізмів, передбачених ним.

Листом від 05.08.2015 № 763 Комунальне підприємство "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради звернулось до Публічного акціонерного товариства "НАК "Нафтогаз України" (а.с. 158), за змістом якого повідомляло останнього, що станом на 01.08.2015 боржник достроково виконав умову погашення заборгованості за природний газ, спожитий до 01 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають на підставі рішення суду), що залишилося непогашеною на день набрання чинності Законом України № 423-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" на загальну суму 3281996,55 грн, у тому числі і за договором від 31.10.2012 № 12/1145-БО-18.

Як свідчить акт звіряння розрахунків від 31.08.2015, складений між стягувачем та боржником (а.с. 161) станом на 31.08.2015 Комунальним підприємством "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради залишилась непогашеною заборгованість перед Публічним акціонерним товариством "НАК" Нафтогаз" за договором № 12/1145-БО-18 у сумі 422254,99 грн, а саме: 127838,40 грн пені, 99348,15 грн 3% річних, 149785,74 грн інфляційних втрат, 45282,70 грн судового збору.

Таким чином, суму основного боргу за спожитий природний газ згідно договору купівлі-продажу природного газу від 31.10.2012 № 12/1145-БО-18 за період з жовтня по грудень 2012 року боржником погашено в межах трьохмісячного строку, передбаченого Законом.

З огляду на вказане, боржник просив стягувача врегулювати питання дотримання пункту 13 статті 18 Закону в частині списання пені, штрафних та фінансових санкцій, зокрема, у сумі 422254,99 грн за договором від 31.10.2012 № 12/1145-БО-18.

Поряд з цим, листом від 26.10.2015 № 26-7249/1.8-15 (а.с. 160) ПАТ "НАК "Нафтогаз України" повідомив Комунальне підприємство "Теплокомуненерго" про те, що будь-які законні підстави для реструктуризації та списання штрафних санкцій відсутні, з огляду на наступне.

Так, Законом передбачено певну послідовність подій та умов, необхідних для здійснення реструктуризації:

1) визначена заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ підлягала реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості;

2) реструктуризація повинна була здійснюватись за певної умови, а саме: погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" заборгованості за природний газ, спожитий до 01 січня 2014 року без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що було виконано КП "Теплокомуненерго".

При цьому, стягувачем вказано, що нормами Закону встановлювалося, що форма типового договору про реструктуризацію заборгованості, у якому визначаються, зокрема, порядок реструктуризації і погашення заборгованості, загальна сума реструктуризованої заборгованості, строк її погашення, розмір щомісячних платежів, права та обов'язки сторін, затверджується Кабінетом Міністрів України, що останнім станом на 01.10.2015 зроблено не було.

Додатково стягувач вказав на те, що з 1 жовтня 2015 року Закон України "Про засади функціонування ринку природного газу", яким була передбачена можливість реструктуризації та списання штрафних санкцій, втратив чинність.

Окрім того, у запереченні на заяву боржника, яке надійшло до господарського суду 01.12.2015 ПАТ "НАК "Нафтогаз України" стягувачем звернуто увагу суду на те, що, на його думку, списання сум пені, штрафних та фінансових санкцій є одним із елементів передбаченої Законом реструктуризації заборгованості (на підставі відповідного типового договору про реструктуризацію заборгованості) і не можу розглядатися як самостійна підстава для списання поза вищевказаною процедурою, тобто у відриві від контексту всієї ч. 13 ст. 8 Закону.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" також стверджує, що 3% річних та інфляційні втрати, які просить списати КП "Теплокомуненерго" не є фінансовими санкціями у розумінні ч. 13 ст. 18 Закону, а відтак вони не можуть підпадати під дію вказаної норми Закону.

Додатково стягував заперечує проти доводів боржника в частині можливості списання суми судового збору у розмірі 45282,70 грн.

Таким чином, рішення суду у справі № 912/3132/14, на думку стягувача, є чинним, не скасованим, заборгованість по спірному наказу боржником добровільно в частні пені, 3% річних та інфляційних втрат та судового збору не сплачена, не списана в порядку, визначеному Законом, а отже у боржника наявний обов'язок з його виконання.

Господарський суд, дослідивши доводи заявника, викладені у заяві та підтримані його представником у судовому засіданні, заперечення стягувача, прийшов до висновку, що подана КП "Теплокомуненерго" заява про визнання наказу господарського суду від 20.01.2015 у даній справі таким, що не підлягає виконанню, підлягає задоволенню частково з огляду на наступне.

Відповідно до частини 4 статті 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Підпунктом 3.3. пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" визначено, що частина четверта статті 117 Господарського процесуального кодексу містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Господарським судом враховується, що Комунальним підприємством "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради виконано вимогу Закону № 423-VIII та, відповідно, п. 13 ст. 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" щодо погашення заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року в межах встановленого строку та в повному обсязі, що визнано самим стягувачем у листі від 26.10.2015 № 26-7249/1.8-15 та засвідчено у акті звіряння розрахунків станом на 31.08.2015.

Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 201 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, у тому числі й у випадках, передбаченим цим Кодексом або іншими законами.

З урахуванням викладеного, на підставах, встановлених Законом України "Про засади функціонування ринку природного газу" (який діяв на час існування спірних правовідносин), зобов'язання КП "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України" з оплати пені, інфляційних втраті та 3% річних, що підлягали стягненню на підставі рішення господарського суду Кіровоградської області у справі № 912/3132/14 відповідно припинилися.

Посилання стягувача на той факт, що з 01.10.2015 вказаний Закон втратив чинність при цьому даних висновків господарського суду не спростовують з огляду на зміст статті 58 Конституції України, згідно якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Додатково стягувач у запереченнях на заяву боржника посилається на те, що списання сум пені, штрафних та фінансових санкцій у розумінні Закону є частиною процедури реструктуризації заборгованості (на підставі типового договору, форма якого мала бути затверджена Кабінетом Міністрів України).

Так, на думку стягувача, з огляду на те, що така форма не була затверджена Кабінетом Міністрів України, відповідно процедуру реструктуризації не було дотримано, підстави для списання спірних сум штрафних та фінансових санкцій відсутні.

З даною позицією ПАТ "НАК "Нафтогаз України" господарський суд не погоджується враховуючи таке.

Згідно змісту частини 13 статті 18 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу" (у редакції до 01.10.2015), зокрема, абзаців 2, 3, передбачено, що реструктуризація, визначена абзацом 1 даного пункту, здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України".

Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини.

Жодних обмежень чи застережень щодо здійснення НАК "Нафтогаз України" списання вказаних сум даної нормою Закону не передбачено, як і не поставлено таке списання у безпосередню залежність від укладення відповідних договорів реструктуризації.

Відтак, належне та своєчасне виконання боржником умов ч. 13 ст. 18 Закону є підставою для здійснення стягувачем дій, передбачених даною статтею та списання передбачених Законом сум.

Заперечення стягувача стосовно заяви боржника в частині списання 3% річних та інфляційних втрат, які, на його думку, не є фінансовими санкціями в розумінні ч. 13 ст. 18 Закону господарським судом не приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1.265 статті 14 Податкового кодексу України штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв'язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Законами України неодноразово вирішувались питання, пов'язані із заборгованістю у важливих галузях економіки країни, які були функціональними та чинними певний проміжок часу.

Так, статтею 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" від 12.05.2011 № 3319-VI (втратив чинність 30.06.2012 у зв'язку із закінченням строку його дії) встановлено, що на умовах, визначених цим Законом, підлягає списанню, у тому числі, заборгованість (у тому числі встановлена судовими рішеннями) з пені, штрафних та фінансових санкцій (три відсотки річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам, визначеним у статті 1 цього Закону, на заборгованість за природний газ, спожитий ними у період з 1 січня 1997 року по 1 січня 2011 року, і не сплачена станом на дату набрання чинності цим Законом (ч. 2.2).

Також, статтею 2 Закону України від 06.09.2012 № 5213-У1 "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" встановлено, що на умовах, визначених цією статтею, підлягають списанню, у тому числі, заборгованість (у тому числі встановлена судовими рішеннями та реструктуризована) з пені, штрафних та фінансових санкцій (3 відсотки річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам оборонно-промислового комплексу на заборгованість за природний газ та послуги з його транспортування, теплову енергію, електричну енергію та надані послуги з водопостачання та водовідведення станом на 1 вересня 2012 року і не сплачені станом на дату набрання чинності цим Законом (ч. 4).

Отже, віднесення 3% річних та інфляційних нарахувань до фінансових санкцій унормовано податковим законодавством та законодавством про врегулювання питань заборгованості, зокрема, за природний газ.

Зазначена правова позиція відповідає судовій практиці, про що свідчать, зокрема, постанови Вищого господарського суду України від 10.07.2012 у справі № 17/191, від 17.07.2012 у справі № 42-153, від 06.12.2012 у справі № 6/338, від 15.01.2013 у справі № 42/128-35/461.

Відтак, суд дійшов висновку, що 3% річних та інфляційні втрати підпадають під визначення "фінансові санкції", застосоване у статті 18 Закону.

Отже, оскільки на день подання заяви обов'язок боржника Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради, щодо сплати пені у сумі 127838,40 грн, 3% річних у сумі 99348,15 грн, інфляційних втрат у сумі 149785,74 грн згідно з наказом господарського суду Кіровоградської області від 20.01.2015 № 912/3132/14 на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" відсутній, вказаний наказ не підлягає виконанню у даній частині.

Поряд з тим, як обґрунтовано зазначено стягувачем у направленому на адресу суду запереченні, судовий збір у сумі 45282,70 грн за даним наказом не може бути списано ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у порядку ч. 13 ст. 18 Закону, оскільки останній не є ні штрафною, ні фінансовою санкцією, відтак заява боржника у даній частині є безпідставною.

За таких обставин, господарським судом задовольняється заява КП "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради від 19.11.2015 № 2337 про визнання наказу господарського суду від 20.01.2015 таким, що не підлягає виконанню в частині, яка стосується стягнення із заявника пені у сумі 127838,40 грн, 3% річних у сумі 99348,15 грн, інфляційних втрат у сумі 149785,74 грн.

В іншій частині у задоволенні заяви господарський суд відмовляє.

Керуючись статтями 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Заяву Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради від 19.11.2015 № 2337 про визнання наказу господарського суду від 20.01.2015 таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню наказ від 20.01.2015 у справі № 912/3132/14 в частині стягнення з Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради пені у сумі 127838,40 грн, 3% річних у сумі 99348,15 грн, інфляційних втрат у сумі 149785,74 грн.

У частині заяви Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради від 19.11.2015 № 2337 про визнання наказу господарського суду від 20.01.2015 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення з Комунального підприємства "Теплокомуненерго" Олександрійської міської ради 45282,70 грн судового збору відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її винесення.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п'яти днів з дня її оголошення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Копію ухвали направити:

- позивачеві за адресою: 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6;

- відповідачеві за адресою: 28000, Кіровоградська область, м. Олександрія, вул. 50 років Жовтня, 32А.

Суддя В.М. Балик