ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.12.15р. Справа № 904/9275/15

За позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у сумі 79 538, 42 грн. за договором оренди

Суддя Назаренко Н.Г.

Секретар судового засідання Гриценко І.О.

Представники:

від позивача - ОСОБА_3, дов. № 1147 від 09.07.2015

від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулась до господарського суду з позовом до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по орендній платі у сумі 5 780,00 грн., штрафу 578,00 грн., неустойки 69 360,00 грн., 3% річних 358,20 грн. інфляційних втрат 3 462,22 грн. за договором оренди нежитлового приміщення № 131212 від 01.09.2013р.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням Відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення № 131212 від 01.09.2013р.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач відзив на позов не надав, явку повноважного представника в судові засідання, призначені для розгляду справи, не забезпечив, про дату, час і місце проведення судових засідань відповідач повідомлений належним чином за його місцезнаходженням згідно матеріалів справи, у тому числі підтвердженим витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців за адресою: 49000,м. Дніпропетровськ, шосе Донецьке, б. 15, кв. 545 (а.с.42).

З матеріалів справи вбачається, що ухвали суду надсилались Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 за адресою: 49000,м. Дніпропетровськ, шосе Донецьке, б. 15, кв. 545, зазначеною в позовній заяві та документах, доданих до матеріалів справи.

Від відповідача конверт з ухвалою повернувся на адресу господарського суду з відміткою поштового відділення "за закінченням терміну зберігання".

Таким чином, судом у повному обсязі виконано приписи Господарського процесуального кодексу України щодо повідомлення сторін про дату та час судового засідання у справі шляхом направлення ухвал рекомендованими листами на адресу відповідача.

При цьому, ухилення боржника від одержання на підприємстві звязку ухвали суду (відмова від її прийняття, незявлення до поштового відділення після одержання повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа), не дає суду підстав вважати що відповідач не був належним чином повідомлений про розгляд справи в господарському суді.

Суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України, за відсутності представника відповідача, оскільки про час та місце розгляду справи останній повідомлений належним чином.

Розгляд справи в судовому засіданні відкладався з 10.11.2015р. на 07.12.2015р.

Клопотання про здійснення технічної фіксації судового процесу сторонами не заявлялось.

У судовому засіданні 07.12.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2013р. між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (далі позивач, орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі відповідач, орендар) укладено договір оренди нерухомого приміщення № 131212 (далі - Договір).

Згідно п.1.1. Договору орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування частину приміщення № 58 (далі по тексту «орендоване приміщення»), розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Донецьке шосе, 4.

Відповідно до п. 2.1. Договору передача орендованого приміщення здійснюється з моменту укладення договору, по акту приймання передачі.

Розмір орендної плати складає 5 780 грн. в місяць (п. 4.1. Договору).

Пунктом 4.2. Договору встановлено, що орендна плата сплачується щомісячно до 05. числа поточного місяця передоплатою за поточний місяць.

У відповідності до п. 4.6. Договору, даний договір оренди автоматично втрачає свою силу та вважається розірваним, без яких-небуть повідомлень зі сторони орендодавця, у випадку не виконання орендарем умов пункту 4.1., 4.2., 4.3., 4.4., у цьому випадку орендар зобовязаний звільнити орендоване приміщення негайно.

Орендодавець зобовязаний передати орендодавцю приміщення по договору оренди (п. 6.1. Договору).

Орендар зобовязаний своєчасно проводити орендні платежі (п. 6.2. Договору).

Пунктом 7.1. Договору встановлено, що у разі порушення умов договору орендодавець має право розірвати цей договір в односторонньому порядку, у цьому випадку орендар звільняє приміщення негайно.

01.09.2013р. сторонами підписано акт приймання передачі в оренду приміщення розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул Денецьке шосе, 4 (а.с. 24).

Відповідач в порушення вимог п. 4.2. Договору не сплатив орендну плату за вересень 2013р.

17.07.2015р. позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути орендоване приміщення за актом приймання передачі на підставі п. 4.6. Договору, у звязку з не оплатою останнім за орендоване приміщення.

Відповідач відповіді на вимогу не надав, приміщення не повернув.

23.07.2015р. позивач повторно звернувся до відповідача з вимогою повернути орендоване приміщення за актом приймання передачі на підставі п. 4.6. Договору, у звязку з не оплатою останнім за орендоване приміщення.

Відповідач відповіді на вимогу не надав, приміщення не повернув.

17.08.2015р. позивач звернувся до відповідача з вимогою терміново оплатити грошові кошти у сумі 291 781,86 грн. за договором оренди.

Відповідач відповіді на вимогу не надав, суму боргу не оплатив, акт приймання передачі не підписав.

Відповідно до частини першої статті 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Частиною першою статті 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту (стаття 654 Цивільного кодексу України).

Оскільки, п.п. 4.6., 7.1., 8.4. Договору передбачено розірвання договору в односторонньому порядку, то договір оренди вважається розірваним.

Орендарем порушено вимоги договору, а саме п.п. 4.2., 4.6., 6.2., 7.1., Договору, не сплачено орендну плату у визначені строки, не повернуто нежитлове приміщення у визначений термін, у звязку з чим у відповідача виникла перед позивачем заборгованість у сумі 5 780,00 грн., що і стало причиною спору.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог на підставі наступного.

Стаття 193 ГК України встановлює, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною першою статті 286 Господарського кодексу передбачено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами статті 530 Цивільного кодексу України, встановлено що, якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Стаття 598 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (частина перша статті 762 Цивільного кодексу України).

Відповідно до частини першої статті 759 Цивільного кодексу за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з частиною першою статті 795 Цивільного кодексу передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором.

З врахуванням викладеного, вимоги Позивача в частині стягнення суми основного боргу є обґрунтованими, підтверджені матеріалами справи та не спростовані Відповідачем, у звязку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі в розмірі 5 780,00 грн.

Крім основного боргу Позивач просить стягнути з Відповідача штраф у сумі 578,00 грн., неустойку у розмірі подвійної плати 69 360,00 грн. за період з 06.09.2013р. по 06.03.2014р., 3 % річних 358,20 грн. за період з 06.09.2013р. по 30.09.2015р., інфляційні втрати - 3 462,22 грн. за період з жовтня 2013р. по вересень 2015р.

Згідно п. 8.3. Договору у випадку несвоєчасного звільнення орендованого приміщення, орендатор зобовязаний оплатити штраф в розмірі 10% від місячної орендної плати за кожен день не звільнення приміщення.

У випадку несвоєчасного виконання орендарем пункту 4.2. договору оренди орендар сплачує штраф 10% від суми передоплати за наступний місяць. У випадку неоплати штрафної санкції до кінця місяця договір оренди автоматично втрачає свою силу та вважається розірваним без будь-яких повідомлень зі сторони орендодавця. У цьому випадку орендар зобовязаний звільнити орендоване приміщення до кінця оплачуваного місяця (п. 8.4. Договору).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з частиною 6 статті 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Перевіривши розрахунок Позивача, судом встановлено, що штраф у сумі 578,00 грн. нарахований вірно та він підлягає стягненню.

Частиною 2. ст. 785 ЦК України встановлено, що якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Перевіривши суму неустойки у розмірі подвійної плати за період з 06.09.2013р. по 06.03.2014р. судом встановлено, що вона становить 69 360,00 грн. та підлягає до стягнення.

Згідно з ст. 625 ЦК України, Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки 3 % річних за період з 06.09.2013р. по 30.09.2015р. судом встановлено, що їх сума становить 358,20 грн. та підлягає до стягнення.

При перевірці розрахунку інфляційних втрат позивача суд враховує приписи Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань".

Так, п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.97 N 62-97р; цього листа вміщено в газеті "Бизнес" від 29.09.97 N 39, а також в інформаційно-пошукових системах "Законодавство" і "Ліга".

З врахуванням викладеного, інфляційні втрати, що підлягають до стягнення за період жовтня 2013р. вересень 2015р. становлять 3 462,22 грн.

Статтями 33, 34 ГПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справ.

На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню з стягненням з Відповідача на користь Позивача суми основного боргу у розмірі 5 780,00 грн., штрафу 578,00 грн., неустойки у розмірі подвійної плати - 69 360,00 грн., 3% річних 358,20 грн., інфляційних втрат 3 462,22 грн.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України, витрати у справі слід покласти на відповідача.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 629, 785 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 22, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85, 87, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (49000, м. Дніпропетровськ, шосе ДонецькеАДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_2, ідентифікаційний код НОМЕР_2) 5 780,00 грн. (п'ять тисяч сімсот вісімдесят грн. 00 коп.) - заборгованості з орендної плати, 578,00 грн. (п'ятсот сімдесят вісім грн. 00 коп.) штрафу, 69 360,00 грн. (шістдесят дев'ять тисяч триста шістдесят грн. 00 коп.)- неустойки у розмірі подвійної плати, 358,20 грн. (триста пятдесят вісім грн. 20 коп.) - 3% річних, 3 462,22 грн. (три тисячі чотириста шістдесят дві грн. 22 коп.) - інфляційних втрат, 1 233,22 грн. (одна тисяча двісті тридцять три грн. 22 коп.) - витрат по сплаті судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення, оформленого

відповідно до вимог ст. 84 ГПК України,

- 08.12.2015р.

Суддя ОСОБА_4