УХВАЛА

04.12.2015Справа № 910/29789/15

за позовом публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк»

до 1) приватного акціонерного товариства «Креатив»

2) публічного акціонерного товариства «Національний депозитарій України»

про стягнення заборгованості та зобов'язання вчинити дії

Суддя Прокопенко Л.В.

Без участі представників сторін.

обставини справи:

Публічне акціонерне товариство "ВТБ БАНК" (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до приватного акціонерного товариства "Креатив" (надалі - відповідач-1) та публічного акціонерного товариства "Національний депозитарій України" (надалі - відповідач-2), в якому просить суд:

- зобов'язати публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України" виконати розпорядження на виконання облікової операції одержання/поставку прав на цінні папери від 26 жовтня 2015 року № 9327/1-2;

- стягнути з приватного акціонерного товариства "Креатив" на користь Публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" заборгованість в сумі 398671345, 50 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач-1 в порушення виданого Проспекту емісії не здійснив достроковий викуп випущених облігацій серії «В», внаслідок чого виникла заборгованість 398 671 345,50 грн.

Також, позивач посилається на неправомірні дії відповідача-2, який в порушення п. 10 Положення про провадження депозитарної діяльності, затвердженого рішенням Національної комісіїі з цінних паперів та фондового ринку від 23.04.2013р. № 735, не здійснив на підставі розпорядження від 26 жовтня 2015 року № 9327/1-2 списання облігацій з рахунку позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.11.2015р. порушено провадження у справі № 910/29789/15 та призначено розгляд справи на 16.12.2015

27.11.2015р. через загальний відділ господарського суду від позивача надійшла заява про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, які належать приватному акціонерному товариству "Креатив", в межах ціни позову.

Заява позивача мотивоване тим, що на даний час відповідачем-1 подано безпідставні позови до Господарського суду міста Києва про розірвання договорів купівлі-продажу цінних паперів, за якими, зокрема, і виникла заборгованість. Також, позивачу відомо, що Слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Кіровоградській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000066 від 04.08.2015р., порушене за ознаками кримінального правопорушення ч. 3 ст. 212 Кримінального кодексу України (ухилення від сплати податків, зборів, інших обов'язкових платежів). При цьому, однією з підстав розслідування кримінального правопорушення є наявність факту існування можливих змін зобов'язань постачальника і покупця, пов'язаних з непогашенням заборгованостей за проведення поставок без наявності самого товару. Водночас, вчинення дій, які мають ознаки кримінального злочину, з вчинення безтоварних операцій здійснено, в тому числі, після отримання коштів від позивача за випущені облігації.

Таким чином, зазначені вище обставини свідчать проте, що на даний час відповідачем-1 вчиняються всі можливі дії для ухилення від виконання взятих на себе зобов'язань перед позивачем та невжиття відповідних заходів до забезпечення позову на даній стадії унеможливить виконання рішення господарського суду в майбутньому, оскільки майновий стан відповідача-1 на момент винесення рішення може повністю змінитись.

Суд, розглянувши заяву позивача та додані до неї докази, вважає, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Нормами статті 66 ГПК України закріплено право господарського суду за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї власної ініціативи вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Статтею 67 ГПК України визначені заходи забезпечення позову, якими безпосередньо є: накладання арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; заборона відповідачеві вчиняти певні дії; заборона іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупинення стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»від 26 грудня 2011 року № 16, умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже, найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду (стаття 65 ГПК).

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Судом встановлено, що відповідачем-1 здійснено випуск облігацій на умовах та в порядку, визначеному в Інформації про випуск облігацій ПрАТ «Креатив», опублікованому у офіційному виданні Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку «Відомості. Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку № 183 (1936) від 26 вересня 2014 року (далі - Проспект емісії). Позивач є власником облігацій у загальній кількості 229 795 штук.

В порушення п. 2.13.1 Проспекту емісії, відповідач-1 у період з 06 липня по 09 липня 2015 року не здійснив виплату відсоткового доходу за облігаціями, який у загальній сумі становить 6 323 905,85 грн., а отже емітентом було порушено зобов'язання з виплати відсоткового доходу за облігаціями, яке визначене у Проспекті емісії.

Підпунктом 6 пункту 2.12.1 Проспекту емісії встановлено, що емітент зобов'язується викупити облігації у їх власників, за їх вимогою, у період обігу облігацій, у випадку невиконання та/або неналежного виконання емітентом зобов'язань з виплати відсоткового доходу за облігаціями, що визначені умовами випуску та обігу облігацій в Проспекті емісії, протягом 5 робочих днів з дати, коли відповідні зобов'язання мали бути виконані належним чином, згідно умов випуску облігацій та відповідно до вимог Проспекту емісії.

Проте, відповідач-1 не здійснив оплату відсоткового доходу у визначений строк, не виконав свого обов'язку з оплати облігацій, викуплених позивачем на вторинному ринку, та не здійснив дострокового викупу облігацій, відповідно до вимог Проспекту емісії.

Натомість відповідач-1 звернувся з позовами про розірвання договорів купівлі-продажу цінних паперів в порядку викупу цінних паперів емітентом.

Отже, суд приходить до висновку, що накладення арешту на грошові кошти, що належать відповідачу-1, в межах заявлених позивачем вимог сприятиме збалансованості інтересів сторін, оскільки дозволить захистити інтереси позивача та в разі задоволення позову останній матиме можливість у повному обсязі отримати від відповідача-1 належне виконання зобов'язань.

Також, судом враховано, що обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повного припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Відповідно до приписів частини 1 статті 3 ГК України, під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб'єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

У даному випадку накладення арешту на грошові кошти відповідача-1 в якості заходу до забезпечення позову, не може перешкоджати господарській діяльності відповідача та інших осіб.

Погоджуючись з необхідністю дотримання закріпленого в практиці Європейського суду з прав людини принципу правової визначеності (Статті 6 параграфу І Конвенції про захист прав та свобод людини; рішення Європейського суду з прав людини від 25.07.2002 року у справі №48553/99 «Совтрансавто-Холдінг» проти України»; рішення Європейського суду з прав людини від 28.10.1999 року у справі №28342/95 «Брумареску проти Румунії»), відповідно до якого у будь-якому спорі виконання рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів, суд визнає обґрунтованими доводи позивача щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову.

Беручи до уваги вищенаведене та керуючись ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити.

2. З метою забезпечення позову накласти арешт на грошові кошти, що належать приватному акціонерному товариству «Креатив» (25014, м. Кіровоград, пр. Промисловий, 19; ) і знаходяться на будь-яких рахунках, відкритих в будь-яких фінансових установах та які будуть виявлені в ході виконавчого провадження при виконанні ухвали про забезпечення позову в межах ціни позову 398 671 345 (триста дев'яносто вісім мільйонів шістсот сімдесят одна тисяча триста сорок п'ять) грн. 50 коп.

3. Дана ухвала набирає чинності з дати прийняття - 04.12.2015р.

4. Строк пред'явлення ухвали Господарського суду міста Києва № 910/29789/15 від 04.12.2015р. до виконання до 04.12.2016р.

5. Дана ухвала виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень, та відповідно до статей 3, 17, 18 Закону України «Про виконавче провадження» є виконавчим документом. Оскарження даної ухвали не зупиняє її виконання

6. Сторонами у виконавчому провадженні за ухвалою Господарського суду міста Києва від 04.12.2015р. у справі № 910/29789/15 є:

- стягувачем - публічного акціонерного товариства "ВТБ БАНК" (01004, м. Київ, бул. Т.Шевченка/вул.Пушкінська, 8/26, );

- боржником - приватне акціонерне товариство «Креатив» (25014, м. Кіровоград, пр. Промисловий, 19; ).

Суддя Л.В. Прокопенко