донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

07.12.2015 справа №908/5797/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі: за участю представників сторін: від позивача: від відповідача (скаржника): розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу на ухвалу господарського суду від у справі за позовом до проОСОБА_4 не зявився; ОСОБА_5 довіреність № 009/юр-2 від 08.01.2015 р.; Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» м.Краматорськ Запорізької області 20.10.2015р № 908/5797/14 (суддя Ніколаєнко Р.А.) Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» м.Краматорськ Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» м.Краматорськ зобовязання повернути майно на суму 819592,50 грн.
Позивач, Публічне акціонерне товариство «Енергомаспецсталь» м.Краматорськ звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» м.Краматорськ про зобовязання повернути майно на суму 819592,50 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 10.02.2015 р. позовні вимоги задоволені в повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 р. рішення господарського суду Запорізької області від 10.02.2015 р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.07.2015 р. постанову Харківського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 р. залишено без змін.

11.08.2015 р. на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 10.02.2015 р. видано відповідні накази.

У жовтні 2015 р. позивач, Публічне акціонерне товариство «Енергомаспецсталь» м.Краматорськ звернувся до господарського суду Запорізької області з заявою про зміну способу виконання рішення господарського суду Запорізької області від 10.02.2015 р. по справі № 908/5797/14 шляхом видачі наказу про стягнення з ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» на користь ПАТ «Енергомашспецсталь» 819592,50 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.10.2015 р. заяву ПАТ «Енергомашспецсталь» про зміну способу виконання рішення господарського суду Запорізької області від 10.02.2015 р. задоволено. Стягнуто з ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» на користь ПАТ «Енергомашспецсталь» 819592,50 грн. вартості неповернутого присудженого до стягнення майна.

20.10.2015 р. на виконання ухвали господарського суду Запорізької області від 20.10.2015 р. видано відповідний наказ.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Публічне акціонерне товариство «Новокраматорський машинобудівний завод» звернувся до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 20.10.2015 р.

Представник позивача у судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву про продовження строку розгляду справи № 908/5797/14 на 15 днів та відкладення розгляду справи на іншу дату у звязку з знаходженням представника у іншому судовому засіданні та необхідністю надання додаткових доказів та пояснень по справі.

Судова колегія, розглянувши подану заяву, відмовляє у її задоволенні, оскільки для зясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, які містяться в матеріалах справи № 908/5797/14, а тому відсутня необхідність відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду справи.

Також 01.12.2015 р. через канцелярію суду надійшов відзив від ПАТ «Енергомашспецсталь», в якому просить залишити апеляційну скаргу ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» без задоволення, а ухвалу господарського суду Запорізької області від 20.10.2015 р. без змін.

Представник відповідача (скаржника) у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги. Просив суд скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 20.10.2015 р.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст.81-1 ГПК України.

Відповідно до ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Заслухавши пояснення представника скаржника, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, Публічне акціонерне товариство «Енергомаспецсталь» м.Краматорськ звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача, Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» м.Краматорськ про зобовязання повернути майно на суму 819592,50 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 10.02.2015 р., залишеним без змін постановами Харківського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 р. та Вищого господарського суду України від 29.07.2015 р., позовні вимоги задоволені у повному обсязі, зобовязано ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» повернути на користь ПАТ «Енергомашспецсталь» браковані прокатні валки креслення МР646073 (646с-407-3) фіксація 43938-2 у кількості 1 одиниці масою 26,75 тн. та вартістю 374508,00 грн. з урахуванням ПДВ, креслення МР23962604 (239с-626-04) фіксація 43884 у кількості 1 одиниці масою 35,6 тн. вартістю 445084,50 грн. з врахуванням ПДВ, всього на суму 819592,50 грн. з врахуванням ПДВ.

11.08.2015 р. на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 10.02.2015 р. видано відповідні накази.

В силу статті 115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на території України та виконуються в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч.2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов'язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

Заявою ПАТ «Енергомашспецсталь» № 17/1087-1732 від 01.09.2015 р. звернулось до Відділу державної виконавчої служби Краматорського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження.

Як зазначено позивачем, постановою державного виконавця № 45898806 відкрито виконавче провадження.

Постановою державного виконавця відділу ДВС Краматорського МУЮ ОСОБА_6 від 18.09.2015р. про повернення виконавчого документа стягувачеві, наказ № 908/5797/14 від 11.08.2015 р. повернуто на підставі п. 6 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у звязку з відсутністю у боржника визначеного виконавчим документом майна, яке він за виконавчим документом має передати, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

У жовтні 2015 р. позивач, Публічне акціонерне товариство «Енергомаспецсталь» м.Краматорськ звернувся до господарського суду Запорізької області з заявою про зміну способу виконання рішення господарського суду Запорізької області від 10.02.2015 р. по справі № 908/5797/14 шляхом видачі наказу про стягнення з ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» на користь ПАТ «Енергомашспецсталь» 819592,50 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 20.10.2015 р. заяву ПАТ «Енергомашспецсталь» про зміну способу виконання рішення господарського суду Запорізької області від 10.02.2015 р. задоволено. Стягнуто з ПАТ «Новокраматорський машинобудівний завод» на користь ПАТ «Енергомашспецсталь» 819592,50 грн. вартості неповернутого присудженого до стягнення майна.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ст. 36 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Вимогами статті 121 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 року, з метою правильного і однакового застосування розділу XIV ГПК України щодо порядку виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів роз'яснено, що, застосовуючи заходи, передбачені статтею 121 ГПК України, господарські суди повинні мати на увазі, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті. Звернення стягнення на кошти за відсутності у боржника майна здійснюється у випадку, коли стягувачу присуджено майно, визначене родовими ознаками. За відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу (за результатами розгляду віндикаційного позову), зміна способу виконання рішення шляхом звернення на кошти неможлива, оскільки в такому разі захист порушеного права власника майна повинен здійснюватися шляхом подання позову про стягнення збитків у вигляді вартості майна та доходів, які власник міг би одержати за весь час володіння таким майном (підпункт 7.1.3 Постанови).

Річ є визначеною індивідуальними ознаками, якщо вона наділена тільки їй властивими ознаками, що вирізняють її з-поміж інших однорідних речей, індивідуалізуючи її. Речі, визначені індивідуальними ознаками, є незамінними. Річ є визначеною родовими ознаками, якщо вона має ознаки, властиві усім речам того ж роду, та вимірюється числом, вагою, мірою. Річ, що має лише родові ознаки, є замінною (ст. 184 ЦК України).

Проаналізувавши обставини справи, судова колегія дійшла висновку, що спірне майно, щодо якого було заявлено позов, є індивідуально визначеним майном, оскільки ПАТ «Енергомашспецсталь» заявлено позов саме щодо повернення прокатних валків креслення МР646073 (646с-407-3) фіксація 43938-2 та креслення МР23962604 (239с-626-04) фіксація 43884, а не щодо будь-яких інших прокатних валків з іншим маркуванням, номерами креслень та фіксацій. Тому зазначені характеристики вирізняють ці валки від інших, індивідуалізуючи їх.

Постановою Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012 року роз'яснено, що, за відсутності індивідуально визначеного майна, присудженого позивачу, зміна способу виконання рішення шляхом звернення на кошти неможлива.

Судова колегія Донецького апеляційного господарського суду дійшла висновку, що підстави для задоволення заяви про зміну порядку виконання рішення відсутні, оскільки позивач, з метою захисту своїх прав звернувся до суду з вимогою про повернення конкретного майна, визначеного індивідуальними ознаками, а не аналогічного, зі схожими властивостями, такого ж роду і якості.

Крім того, колегія суддів зауважує, що майно, яке підлягає поверненню, є індивідуально визначеним майном, про що зазначено господарським судом Запорізької області в оскаржуваній ухвалі, проте не прийняв до уваги цей факт при винесенні ухвали.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд не в повному обсязі дослідив обставини справи, тому висновок суду не ґрунтується на положеннях діючого законодавства, не відповідає обставинам справи, а відтак є підстави для скасування ухвали господарського суду Запорізької області від 20.10.2015 р. у справі № 908/5797/14.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального Кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами ст. 34 Господарського процесуального Кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 104, 105, 106, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» м.Краматорськ на ухвалу господарського суду Запорізької області від 20.10.2015 р. по справі № 908/5797/14 задовольнити.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 20.10.2015 р. скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви ПАТ «Енергомашспецсталь» про зміну способу виконання рішення господарського суду Запорізької області від 10.02.2015 р. у справі № 908/5797/14 про зобовязання повернути майно.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» (84306, Донецька область, м.Краматорськ, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Новокраматорський машинобудівний завод» (84305, Донецька область, м.Краматорськ, ) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1218,00 грн.

Господарському суду Запорізької області видати відповідні накази.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова апеляційної інстанції може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Н.В. Будко

Судді: Н.М.Дучал

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:

1.позивачу

1.відповідачу

1.ДАГС

1.ГСЗО

1.у справу