РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2015Справа №910/17807/15

За позовомПублічного акціонерного товариства «Київмедпрепарат»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «ELYSIUM»
простягнення заборгованості у розмірі 31 320 доларів США, що еквівалентно679 655,96 грн.
Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

від позивача:Задорожна Л.Г. (дов. №б/н від 03.11.2015 р.);
від відповідача:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Публічне акціонерне товариство «Київмедпрепарат» (надалі - ПАТ «Київмедпрепарат») звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ELYSIUM» (надалі - ТОВ «ELYSIUM») про стягнення заборгованості у розмірі 31 320 доларів США, що еквівалентно 679 655,96 грн.

Позовні вимоги мотивовано неналежним виконанням відповідачем умов укладеного між сторонами Контракту №ЕХР-550/14 від 04.11.2014 р. в частині здійснення розрахунків за поставлений товар, внаслідок чого у відповідача утворилась заборгованість у розмірі 31 320 доларів США.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 13.07.2015 р. порушено провадження у справі №910/17807/15. Судом встановлено, що відповідач по справі є нерезидентом (місцезнаходження - Республіка Узбекистан) та відсутні докази наявності представництва відповідача на території України. Таким чином, суд ухвалив призначити розгляд справи на 26.11.2015 р. об 11 год. 10 хв. та зобов'язав позивача в строк до 04.08.2015 р. через канцелярію господарського суду міста Києва надати нотаріально засвідчений переклад на російську мову позовної заяви №06/3016 від 08.07.2015 р. у двох примірниках та ухвали про порушення провадження у справі від 13.07.2015 р. у двох примірниках.

Враховуючи те, що у суду виникла необхідність вручення документів нерезиденту шляхом направлення судового доручення суд ухвалою від 29.07.2015 р. зупинив провадження у справі до виконання судового доручення про вручення судових документів чи повідомлення про неможливість такого виконання.

21.10.2015 р. до загального відділу господарського суду міста Києва надійшла ухвала господарського суду Самаркандскої області (Республіка Узбекистан) від 11.09.2015 р. про неможливість виконання судового доручення у зв'язку із незнаходженням ТОВ «ELYSIUM» за адресою: 103002, Республіка Узбекистан, м. Самарканд, вул. Беруний, 1 корп. 5.

23.11.2015 р. до загального відділу господарського суду міста Києва від відповідача надійшла заява згідно змісту якої позов визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу без участі представника ТОВ «ELYSIUM» на підставі наявних документів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.11.2015 р. поновлено провадження у справі №910/17807/15.

Представник позивача в судовому засіданні 26.11.2015 р. підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 26.11.2015 р. не з'явився.

Враховуючи те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні 26.11.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

04.11.2014 р. між ПАТ «Київмедпрепарат» (продавець) та ТОВ «ELYSIUM» (покупець) було укладено Контракт №ЕХР-550/14 (надалі - Контракт), за умовами якого продавець зобов'язався передати у власність покупця на умовах, в об'ємах та в порядку, передбаченому даним контрактом медикаменти, а покупець зобов'язався прийняти товар та оплатити його згідно даного контракту.

Поставка товару здійснюється на підставі специфікацій, які підписуються уповноваженими представниками сторін на кожну партію товару та є невід'ємною частиною даного контракту. При цьому, покупець не має права відмовитись від товару, погодженого сторонами в специфікації ( п. 1.2 Контракту).

Відповідно до п. 1.3 Контракту покупець зобов'язався оплатити товар згідно з разовими специфікаціями до даного контракту. Строки, кількість, ціна, асортимент вказуються в разових специфікаціях на кожне відвантаження окремо (п. 1.4 Контракту).

Згідно із п. 2.1 Контракту загальна вартість контракту становить 1 000 000,00 дол. США.

Товар поставляється на умовах СІР-Самарканд, митний пост «Самарканд», поставка авіатранспортом СІР-Самарканд, митний пост «СТК Ташкент Аеро» м. Ташкент (п. 3.1 Контракту).

Відповідно до п. 4.3 Контракту датою поставки товару є дата передачі товару перевізнику.

Пунктом 5.1 Контракту визначено, що оплата за поставлений товар здійснюється у доларах США з відстрочкою платежу 60 календарних днів від дати складання міжнародної транспортної накладної або авіатранспортної накладної в аеропорту «Бориспіль».

Контракт, відповідно до п. 17.1, діє з моменту підписання до 31.12.2015 р.

Відповідно до специфікації №6 від 22.04.2015 р. загальна вартість товару, що підлягає передачі відповідачу становить 31 320,00 дол. США.

Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджується сторонами, 05.05.2015 р. позивачем поставлено ТОВ «ELYSIUM» товар на загальну суму 31 320,00 дол. США., що підтверджується авіатранспортною накладною від 05.05.2015 р., електронною декларацією №100250003/2015/519110, митною декларацією №00102/13.05.2015/0010576, копії яких долучені до матеріалів справи.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач стверджує, що відповідачем допущено порушення зобов'язань за Контрактом №ЕХР-550/14 від 04.11.2014 р. щодо оплати поставленого товару, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 31 320,00 доларів США, що еквівалентно 679 655,96 грн., яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Договором, відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Тож, в силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов'язання є обов'язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

Виходячи з умов Контракту №ЕХР-550/14 від 04.11.2014 р., відповідач зобов'язаний був здійснити оплату поставленого ПАТ «Київмедпрепарат» товару не пізніше 03.07.2015 р.

За приписами ст.ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обов'язковість виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

При цьому, відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Згідно із ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ч. 5 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Статтею 78 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Таким чином, приймаючи до уваги, що за приписами ст.ст. 4-3, 33. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, суть якого полягає у обґрунтуванні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, своїх вимог і заперечень поданими суду доказами, які господарський суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оскільки відповідач визнав позов та такі його дії не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, враховуючи неналежне виконання відповідачем зобов'язань щодо поставки товару, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову ПАТ «Київмедпрепарат» про стягнення заборгованості за Контрактом №ЕХР-550/14 від 04.11.2014 р. у розмірі 31 320,00 доларів США, що еквівалентно 679 655,96 грн.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Київмедпрепарат» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ELYSIUM» (Республіка Узбекистан, г. Самарканд, вул. Беруний буд. 1 корп. 5; код юридичної особи 24175626, ОКОНХ 71150, ИНН 302381371) на користь Публічного акціонерного товариства «Київмедпрепарат» (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 139; ідентифікаційний код 00480862) заборгованість у розмірі 31 320 (тридцять одну тисячу триста двадцять) доларів США 00 центів, що еквівалентно 679 655 (шістсот сімдесят дев'ять тисяч шістсот п'ятдесят п'ять) грн. 96 коп. та судовий збір у розмірі 13 593 (тринадцять тисяч п'ятсот дев'яносто три) грн. 12 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення підписано - 01.12.2015 р.

Суддя В.О. Демидов