РІШЕННЯ

25 листопада 2015 року Справа № 913/978/15

Провадження № 18/913/978/15

За позовом Попаснянської міської ради, м. Попасна Луганської області

до відповідача - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Попасна Луганської області

про стягнення 21560 грн.

Суддя Корнієнко В.В.

Секретар судового засідання-помічник судді Шапошникова О.М.

У засіданні брали участь:

від позивача: Коваленко В.П. за дов. від 05.01.2015 № 02/07-9;

від відповідача: ОСОБА_3 за дов. від 11.11.2015.

Суть спору: позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача боргу по орендній платі за землю в сумі 18436,52 грн. за договором оренди землі, який зареєстровано 28.09.2012 № 00953, за період: липень 2014 р. - серпень 2015 р.

Позивач заявою від 09.11.2015 № 02/07-1875 збільшив розмір позовних вимог заявивши до стягнення борг по орендній платі за землю в сумі 21560 грн. за період: липень 2014 р. - жовтень 2015 р.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 09.11.2015 № 14 проти позову заперечує посилаючись на те, що в силу ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» його звільнено від орендної плати за землю за вказаний позивачем період.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд

В С Т А Н О В И В:

Згідно договору оренди землі, укладеному між сторонами за позовом та зареєстрованому 28.09.2012 за № 00953, позивач надав відповідачу в оренду земельну ділянку площею 0,1837 га, яка знаходиться у АДРЕСА_1, для обслуговування будівель та споруд, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки та визнано сторонами за позовом.

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. договору орендна плата складає 15004,74 грн. на рік та вноситься орендарем рівними частинами щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

За період: липень 2014 р. - жовтень 2015 р. відповідач орендну плату позивачу вніс не в повному обсязі. У період: серпень 2014 р. - жовтень 2015 р. взагалі не вносив; за липень 2014 р. вніс не повністю.

На підставі вказаних доводів, з урахуванням заяви від 09.11.2015 про збільшення розміру позовних вимог позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача боргу по орендній платі за землю в сумі 21560 грн. за період: липень 2014 р. - жовтень 2015 р.

Відповідач відзивом на позовну заяву від 09.11.2015 № 14 проти позову заперечує посилаючись на ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» якою встановлено, що під час проведення антитерористичної операції суб'єкти господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, звільняються від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Відповідав вказав, що він здійснює діяльність на території проведення антитерористичної операції (у м. Попасна Луганської області) і тому, його в силу закону звільнено від орендної плати за землю.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши представників сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав:

Щодо застосування положень ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (далі Закон № 1669-VII) до спірних відносин:

Стаття 6 Закону № 1669-VII «Звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності»:

«Під час проведення антитерористичної операції звільнити суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.».

Частина 2 статті 1 Закону № 1669-VII «Визначення термінів»:

«Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014.».

На виконання Закону № 1669-VII Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження від 30.10.2014 № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція», яким затверджено відповідний перелік населених пунктів, до якого увійшло м. Попасна Луганської області.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р» зупинена дія вказаного розпорядження.

Зазначене розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р було оскаржене до окружного адміністративного суду м. Києва.

Постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.01.2015 по справі № 826/18327/14, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 визнано нечинним розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.07.2015 по справі № 826/18327/14 ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 02.04.2015 та постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 26.01.2015 скасовано, справу направлено на новий розгляд до Окружного адміністративного суду міста Києва.

На час розгляду даної справи судами не визнано нечинним та не скасовано розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р» (в Єдиному державному реєстрі судових рішень станом на 25.11.2015 відсутнє остаточне судове рішення з цього питання).

Таким чином, розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» на даний час є зупиненим, тобто таким, що не діє.

Відповідно, територія проведення антитерористичної операції у спосіб встановлений Законом № 1669-VII, не визначена.

Із системного аналізу Закону № 1669-VII витікає, що застосування положень цього Закону відносно суб'єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, можливо лише у разі визначення такої території у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку.

Визначення цієї території іншими органами на які посилається відповідач (координаційною групою антитерористичного центру при СБУ у Луганській області (лист від 11.11.2015) тощо) та в іншій спосіб (прийняттям розпорядженням КМУ від 26.01.2015 № 47-р «Про встановлення режимів підвищеної готовності та надзвичайної ситуації» тощо) не передбачено Законом № 1669-VII.

Тому, застосування положень ст. 6 Законом № 1669-VII можливе лише при наявності саме переліку населених пунктів, де проводилася антитерористична операція, який затверджено саме Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин, положення ст. 6 Закону № 1669-VII до спірних відносин не застосовуються; доводи, якими відповідач заперечує проти позову (про застосування положень ст. 6 Закону № 1669-VII) судом до уваги не приймаються.

Аналогічних висновків дійшов Вищій господарський суд України при розгляді справ № 922/4504/14 та № 922/989/15 (постанови ВГСУ від 14.04.2015 по справі № 922/4504/14 та від 22.09.2015 по справі № 922/989/15).

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України та ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно договору оренди землі, укладеному між сторонами за позовом та зареєстрованому 28.09.2012 за № 00953, позивач надав відповідачу в оренду земельну ділянку площею 0,1837 га, яка знаходиться у АДРЕСА_1, для обслуговування будівель та споруд, що підтверджується актом прийому-передачі земельної ділянки та визнано сторонами за позовом.

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. договору оренди землі, укладеному між сторонами за позовом (державна реєстрація від 28.09.2012 № 00953), відповідач зобов'язався вносити позивачу орендну плату за землю (яка складає 15004,74 грн. на рік) рівними частинами (по 1250,40 грн.) щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Орендна плата на 2015 рік на підставі ст. 289 Податкового кодексу України обґрунтовано нарахована позивачем з урахуванням коефіцієнту індексації нормативної грошової оцінки земель, який склав 1,249. Відповідно щомісячна орендна плата в 2015 році склала 1561,74 грн. (1250,40 х 1,249).

За вересень 2015 р. відповідач повинен був внести орендну плату до 30.10.2015 (заява про збільшення розміру позовних вимог, якою позивач додатково заявив до стягнення борг по орендній платі за вересень і жовтень 2015 р. подана суду 09.11.2015) .

За період: липень 2014 р. - жовтень 2015 р. відповідач орендну плату позивачу вніс не в повному обсязі. У період: серпень 2014 р. - жовтень 2015 р. взагалі не вносив; за липень 2014 р. вніс не повністю.

Борг відповідача по внесенню орендної плати за вказаний період складає 19998,26 грн., що підтверджується матеріалами справи, в тому числі обґрунтованим розрахунком позивача (за винятком заявленого до стягнення боргу за жовтень 2015 р.).

За таких обставин, вимоги про стягнення з відповідача боргу по орендній платі підлягають задоволенню на суму 19998,26 грн.

В решті позову - про стягнення боргу по орендній платі за жовтень 2015 р. в сумі 1561,74 грн. (до стягнення було заявлено борг в сумі 21560 грн. за період: липень 2014 р. - жовтень 2015 р.) слід відмовити, так як строк внесення орендної плати за жовтень ще не настав (строк внесення орендної плати за жовтень спливає 30.11.2015).

Відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України витрати позивача на судовий збір в сумі 1130,30 грн. (пропорційно розміру задоволених позовних вимог; заявлено до стягнення 21560 грн.; стягнуто з відповідача 19998,26 грн.; позов задоволено на 92,8%) підлягають відшкодуванню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на користь Попаснянської міської ради, м. Попасна Луганської області, вул. Мічуріна, 1, ідентифікаційний код 26271498, заборгованість по орендній платі за землю в сумі 19998,26 грн., витрати на судовий збір в сумі 1130,30 грн.; наказ видати.

3. В решті позову відмовити.

25 листопада 2015 р. було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення. Повне рішення складено 30 листопада 2015 р. і може бути оскаржене протягом 10 днів з цієї дати.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя В.В. Корнієнко