ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

03 грудня 2015 року Справа № 904/5821/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіДемидової А.М.
суддівВоліка І.М., Шевчук С.Р. (доповідач)
перевіривши касаційну скаргуУправління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська
на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.10.2015
у справі№ 904/5821/15 господарського суду Дніпропетровської області
за позовомУправління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська
доПублічного акціонерного товариства "Акцент-Банк"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачаУправління праці та соціального захисту населення в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська
простягнення 2 557,08 грн
В С Т А Н О В И В:

Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою № 5617/11/32 від 26.10.2015 на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.10.2015 у справі № 904/5821/15.

Втім, подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до частини 4 статті 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються докази сплати судового збору.

Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" № 3674-VІ від 08.07.2011 встановлено що, ставка судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру, становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Згідно з Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 № 484-VIII, який набрав чинності 01.09.2015, внесено зміни до Закону України "Про судовий збір".

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" визначено, що ставка судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги на рішення суду, становить 120 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Разом з тим, до касаційної скарги Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська не додано доказів сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Водночас, у зв'язку з тим, що скаржник є бюджетною установою та кошти на сплату судового збору бюджетом Пенсійного фонду України на 2015 рік передбачені не були, скаржником подано заяву про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому оскільки статтею 129 Конституції України як одну із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, отже, в тому числі й органів державної влади, то самі лише обставини, пов'язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Виходячи зі змісту поданого клопотання, судова колегія не вбачає підстав для його задоволення, оскільки скаржником не наведено достатніх доводів та не надано жодного доказу на підтвердження того, що майновий стан позивача перешкоджав сплаті судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, скаржником не сплачено судовий збір у встановлених порядку та розмірі і тому касаційна скарга підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Окрім того, колегія суддів касаційної інстанції звертає увагу скаржника на те, що ним не додано належних доказів надсилання копії касаційної скарги Управлінню праці та соціального захисту населення в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, яке в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору несе обов`язки і користується правами сторони.

Доданий до касаційної скарги лист про надання копії касаційної скарги не може бути прийнятий до уваги, оскільки з вхідного штампу не вбачається ким саме отримано даний лист з додатками.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу з доданими до неї документами повернути скаржнику.

Головуючий суддя А.М. Демидова

С у д д я І.М. Волік

С у д д я С.Р. Шевчук