РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.11.2015Справа №910/22636/15
Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго» до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 63 199,18 грн., за участю представників позивача - ОСОБА_2, довіреність №91/2014/12/26-10 від 26.12.2015 року, відповідача - ОСОБА_3, довіреність №б/н від 28.10.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення 63 199,18 грн. нарахувань за самовільно спожиту електроенергію.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.09.2015 року порушено провадження та призначено до розгляду на 19.10.2015 року.

30.10.2015 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву.

02.11.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву на 04.11.2015 року.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Судом встановлено, що 23.12.2014 уповноваженими представниками позивача зафіксовано порушення ПКЕЕ ФОП ОСОБА_1 (далі - відповідач), а саме порушення статей 26, 27 Закону України «Про електроенергетику», п. 1.3, 5.1, 6.40, 10.2 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28 (далі - ПКЕЕ) самовільне підключення струмоприймачів до електричної енергпостачальника ПАТ «Київенерго», з метою без облікового споживання електричної енергії (адреса об'єкту: АДРЕСА_2), в зв'язку з чим уповноваженими представниками позивача, в присутності відповідача, складено Акт порушень ПКЕЕ № 32683 (далі - акт).

06.01.2015 року у відповідності до вимог ПКЕЕ відбулось засідання комісії позивача, що супроводжувались веденням протоколу № 646.

Комісією з розгляду актів порушень ПКЕЕ прийнято рішення провести нарахування за актом, згідно з п. 2.6, Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, що затверджена постановою НКРЕ від 04.05.2006 № 562, із змінами та доповненнями. Період нарахування з 24.12.2013 по 23.12.2014.

Згідно з розрахунком вартості електроенергії спожитої без обліку (договору) нарахування по акту за вказаний період складає 63 199,18 грн.

Відповідно до договору купівлі-продажу №1/2 від 15.10.2014 року ФОП ОСОБА_4 придбав у ФОП ОСОБА_5 МАФ за адресою: АДРЕСА_2.

Споживання електричної енергії за адресою АДРЕСА_2 відбувалось без дозволу позивача, представниками якого вжито заходів щодо повного відключення від електропостачання даних об'єктів (п. 7 акту).

Законом України «Про електроенергетику» від 16.10.1997 року передбачено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно технічних документів та договору про постачання енергії.

За змістом частини 2 статті 275 Господарського кодексу України відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається.

Аналогічна норма міститься в абзаці 2 пункту 5.1 Правил користування електричною енергією, затверджених Постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 № 28, договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

У пункті 1.2 ПКЕЕ дано визначення споживача електричної енергії як особи, що використовує її для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі договору.

Водночас зі змісту інших положень ПКЕЕ, зокрема з підпункту 1 пункту 10.2, вбачається, що даний термін необхідно застосовувати в значно ширшому значенні, оскільки він також розповсюджується і на осіб, які використовують електричну енергію без укладення договору на електропостачання.

Така ж правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 16.05.2011 № 3- 38гс11, в якій, крім того вказано, що вирішуючи спори, пов'язані з постачанням і використанням електричної енергії, судам слід врахувати те, що дія ПКЕЕ, поширюється на осіб, які використовують електричну енергію на підставі договору, так і на тих осіб, які в порушення цих ПКЕЕ споживають електричну енергію в позадоговірному порядку внаслідок самовільного підключення до електромереж.

Крім того, відповідно до п. 6.41. ПКЕЕ визначено, що у разі виявлення під контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих ПКЕЕ або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється акт порушень ПКЕЕ.

Виходячи з викладеного, в силу вимог викладених в ч. 1 ст. 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання, придбання або збереження майна суб'єкта або суб'єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав, між сторонами виникли господарські зобов'язання.

Стаття 27 Закону України «Про електроенергетику» визначає відповідальність за порушення законодавства про електроенергетику. Зокрема, до правопорушень в електроенергетиці відносять: крадіжку електричної і теплової енергії та самовільне підключення до об'єктів електроенергетики і споживання енергії без (поза) приладів обліку.

На підставі Актів уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації) під час засідань комісії з розгляду актів про порушення ПКЕЕ (далі - комісія) визначаються обсяг недоврахованої електричної енергії та сума завданих споживачем збитків (п.6.42 ПКЕЕ).

Рішення комісії оформляється протоколом і набирає чинності з дня вручення протоколу споживачу. Разом з протоколом споживачу надаються розрахунок величини вартості та розрахункові документи для оплати недоврахованої електричної енергії та/або збитків (п. 6.42. ПКЕЕ).

Згідно п. 6.43 ПКЕЕ, споживач зобов'язаний оплатити розрахункові документи за недовраховану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка. Винятком з цього положення, згідно п. 6.42 ПКЕЕ, є оскарження рішення комісії в суді.

У разі звернення до суду впродовж 10 робочих днів з дня вручення протоколу Споживачу останній має право не оплачувати виставлені рахунки до вирішення спірних питань у судовому порядку.

Вищенаведене свідчить про порушення відповідачем цивільного законодавства України та законодавства про енергетику.

Відповідно до ст. 1212 Цивільного кодексу України, особа, що набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, згідно ч. 2 ст. 1213 Цивільного кодексу України.

Статтею 692 Цивільного кодексу, статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України, статті 526 Цивільного кодексу України, суб'єкт господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, проте позовні вимоги підлягають задоволенню частково у розмірі 13 253,90 грн. за розрахунком суду здійсненим за період з 15.10.2014 року (дата придбання МАФу відповідачем) по 23.12.2014 року, за формулою вказаною в п. 2.7. «Методики визначення обсягу вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією», що затверджена постановою НКРЕ від 04.05.2006 року №562 із змінами та доповненнями.

В іншій частині позовних вимог про стягнення нарахувань вартості самовільно спожитої відповідачем електричної енергії за період з 24.12.2013 року по 15.10.2014 року слід відмовити, оскільки згідно договору купівлі-продажу №1/2 МАФ за адресою АДРЕСА_2 був придбаний відповідачем лише 15.10.2014 року у ФОП ОСОБА_5

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, пл. І.Франка, 5; код 00131305) 13 253 (тринадцять тисяч двісті п'ятдесят три) грн. 90 коп. нарахування за самовільно спожиту електроенергію та 383 (триста вісімдесят три) грн. 67 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 09.11.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна