ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2015 р.Справа № 915/824/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Діброви Г.І.

суддів Принцевської Н.М., Ліпчанської Н.В.

при секретарі судового засідання Саломатовій К.А.

за участю представників учасників процесу:

від прокуратури ОСОБА_1 за посвідченням від 26.01.2015 року №031666;

від Публічного акціонерного товариства Державна продовольча-зернова корпорація України, м. Київ ОСОБА_2 за довіреністю від 02.06.2015 року № 429;

від Первомайського МВ УМВС Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області не зявився;

від Державної казначейської служби України, м. Київ в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївська область, м. Миколаїв не зявився;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Державна продовольча-зернова корпорація України, м. Київ

на рішення господарського суду Миколаївської області від 02.09.2015 року

у справі № 915/824/15

за позовом Публічного акціонерного товариства Державна продовольча-зернова корпорація України, м. Київ

до відповідача-1: Первомайського МВ УМВС Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області

до відповідача-2: Державної казначейської служби України, м. Київ в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, м. Миколаїв

за участю прокуратури Миколаївської області, м. Миколаїв

про: стягнення заборгованості за надані послуги

В С Т А Н О В И В:

У травні 2015 року Публічне акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України», м. Київ звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовною заявою до Первомайського МВ УМВС Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області та Державної казначейської служби України, м. Київ в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, м. Миколаїв, в якій просило суд стягнути з Первомайського МВ УМВС Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області на користь Публічного акціонерного товариства Державна продовольча-зернова корпорація України, м. Київ 260 832 грн. 00 коп. (188 000 грн. 85 коп. заборгованості за актами здачі-приймання робіт, 67 639 грн. 24 коп. інфляційних, 5 191 грн. 91 коп. 3 % річних) та витрати по сплаті судового збору; зобовязати Державну казначейську службу України, м. Київ в особі Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, м. Миколаїв перерахувати з державного бюджету України на користь Публічного акціонерного товариства Державна продовольча-зернова корпорація України, м. Київ 260 832 грн. 00 коп. (188 000 грн. 85 коп. заборгованості за актами здачі-приймання робіт, 67 639 грн. 24 коп. інфляційних, 5 191 грн. 91 коп. 3 % річних) та витрати по сплаті судового збору.

22.06.2015 року Прокуратура Миколаївської області звернулась до господарського суду Миколаївської області з повідомленням про вступ прокурора у справу.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 02.09.2015 року у справі №915/824/15 (суддя Коваль С.М.) у позові відмовлено повністю.

Публічне акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України», м. Київ з рішенням суду не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Миколаївської області від 02.09.2015 року у справі № 915/824/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Державна продовольча-зернова корпорація України, м. Київ в повному обсязі, а саме стягнути з Первомайського МВ УМВС Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області на користь Публічного акціонерного товариства Державна продовольча-зернова корпорація України, м. Київ 260 832 грн. 00 коп. (188 000 грн. 85 коп. заборгованості за актами здачі-приймання робіт, 67 639 грн. 24 коп. інфляційних, 5 191 грн. 91 коп. 3 % річних).

Апеляційна скарга мотивована порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права.

До Одеського апеляційного господарського суду 22.10.2015 року від Первомайського МВ УМВС Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач 1 просить суд залишити без задоволення апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», м. Київ як необґрунтовану та залишити без змін рішення господарського суду Миколаївської області від 02.09.2015 року по справі №915/824/15.

10.11.2015 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від прокуратури Миколаївської області, в якому прокуратура просить апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України», м. Київ на рішення господарського суду Миколаївської області від 02.09.2015 року залишити без задоволення, а рішення без змін.

Відзиви судовою колегією долучені до матеріалів справи.

У зв'язку з набранням чинності Закону України «Про національну поліцію», судовою колегією було встановлено, що установа відповідача 1 перебуває в стані реорганізації, про що свідчать документи, надіслані на електронну адресу суду 30.11.2015 року, але на даний час у судової колегії відсутні підстави для заміни назви відповідача 1 по даній справі з причини продовження роботи ліквідаційної комісії до моменту внесення запису в Єдиний державний реєстр підприємств та установ.

В судовому засіданні, яке відкладалось, представники прокуратури та сторін підтримали свої доводи та заперечення. Представник відповідача 2 в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення від 02.10.2015 року та від 20.11.2015 року.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для зясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в справі № 915/824/15 та наданих представниками учасників процесу пояснень.

Апеляційний господарський суд, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи, при цьому суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду є обґрунтованим та правомірним, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.06.2013 року слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області Паньков Д.А. виніс ухвалу про арешт майна насіння соняшника, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких».

З метою забезпечення виконання ухвали слідчого судді від 16.06.2013 року та необхідності забезпечення збереження майна, постановами заступника начальника СВ Первомайського МВ УМВС України в Миколаївській області майора міліції ОСОБА_3 від 17.06.2013 року, від 18.06.2013 року та від 19.06.2013 року визнано речовим доказом у кримінальному провадженні 0000841 насіння соняшника загальною вагою 605 060 кілограмів. Даний речовий доказ поміщено на тимчасове зберігання та збереження до складських приміщень філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Врадіївський елеватор» Миколаївської області.

Копіями складських квитанцій на зерно від 19.06.2013 року № 11, від 19.06.2013 року № 14, від 19.06.2013 року №15, від 20.06.2013 року № 16 підтверджено, що зерновий склад Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Врадіївський елеватор» Миколаївської області прийняв на зберігання від Первомайського МВ УМВС зерно соняшника загальною вагою 599 860 кілограмів.

Дирекція Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Врадіївський елеватор» Миколаївської області зверталась листами від 30.07.2013 № 278, 13.09.2013 № 338, 08.01.2014 № 3 до відповідача-1 з пропозицією укласти договір по зберіганню зерна та провести розрахунок зберігання зерна. Керівництвом Первомайського МВ УМВС України в Миколаївській області було надано відповідь дирекції Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Врадіївський елеватор» Миколаївської області, в якій повідомлено, що Первомайський МВ УМВС України в Миколаївській області не є власником даних речових доказів (зерна), тому не має правових підстав в порядку цивільного законодавства України укладати жодних договорів щодо цього майна.

Ухвалою слідчого судді Панькова Д.А. від 04.04.2014 року у справі №484/3043/13-к скасовано арешт на насіння соняшника загальною вагою 605 060 кілограмів (точна вага поміщеного на зберігання насіння після обробки складає 599 860 кілограмів), що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» і перебуває на тимчасовому зберіганні в складських приміщеннях філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Врадіївський елеватор» Миколаївської області.

Первомайський МВ УМВС Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області звернувся до директора філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Врадіївський елеватор» Миколаївської області з листом від 07.04.2014 року №53/5158, в якому просив з метою забезпечення виконання ухвали слідчого судді від 04.04.2014 року у справі №484/3043/13-к, переоформити насіння соняшника, яке перебувало на складських приміщеннях позивача на його власника в установленому законом порядку.

Товариство з обмеженою відповідальність «Агрофірма Корнацьких» звернулось до позивача по справі із заявою про повернення насіння соняшнику, у звязку зі зняттям арешту на нього у судовому порядку.

Публічне акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України», м. Київ у позовній заяві зазначило, що свої зобов'язання по зберіганню речових доказів у кримінальному провадженні №0000841 виконало в повному обсязі. Даний факт сторонами по справі не оскаржується.

Водночас, позивачем за період зберігання зерна на філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Врадіївський елеватор» Миколаївської області було нараховано плату за зберігання відповідно до рахунків від 30.06.2013 року № ВЕ-0000164, від 30.06.2013 року № ВЕ-0000165, від 31.07.2013 року №ВЕ-0000280, від 31.08.2013 року №ВЕ-0000382, від 30.09.2013 року №ВЕ-0000430, від 31.10.2013 року № ВЕ-0000617, від 30.11.2013 року №ВЕ-0000740, від 30.12.2013 року №ВЕ-0000817, від 31.01.2014 року № 27, від 28.02.2014 року № 44, від 31.03.2014 року №75, загальна сума яких становить 188 000 грн. 85 коп. Крім того, позивачем за несвоєчасність виконання зобовязання, відповідно до положень статті 625 ОСОБА_4 кодексу України нараховано відповідачу 1 збитки від інфляції та 3 % річних за період з 30.05.2014 року по 30.04.2015 року.

Дослідивши фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, судова колегія дійшла наступного висновку.

Публічне акціонерне товариство «Державна продовольчо-зернова корпорація України», м. Київ звернулося до суду з позовом про стягнення заборгованості за надані послуги зі зберігання насіння соняшника.

В даному випадку правовідносини зі зберігання спірного зерна соняшника виникли внаслідок винесення процесуальних актів у кримінальному провадженні 0000841.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України (частина 1 статті 1 Кримінально-процесуального кодексу України).

В силу приписів частини 1 статті 98 Кримінального процесуального кодексу України речовими доказами є матеріальні об'єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об'єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Порядок обліку й зберігання речових доказів визначено Кримінально-процесуальним кодексом України та конкретизується Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженою спільним наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховним Судом України, Державною судовою адміністрацією України від 27.08.2010 року № 51/401/649/471/23/125 та Порядком зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, повязаних з їх зберіганням та пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2014 року № 1104.

Зокрема, у пункті 13 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду передбачено, що витрати, повязані із зберіганням речових доказів, цінностей та іншого вилученого майна, несе орган, на зберіганні якого знаходиться вилучене майно. У випадках, коли майно передається на зберігання в інші установи, підприємства, організації як таке, що потребує спеціальних умов зберігання, такі витрати покриваються за рахунок держави.

З копій рахунків-фактур, які містяться в матеріалах справи, вбачається, що позивач виставляв рахунки на оплату, виходячи з вартості послуг зі збереження насіння та вартості послуг зі зберігання насіння соняшника.

Між тим, нормами діючого законодавства не передбачено нарахування плати за зберігання речових доказів, а норми Інструкції застосовуються тільки для компенсації витрат, повязаних зі зберіганням та схоронністю речових доказів.

Водночас, матеріали справи не містять доказів на підтвердження понесених витрат в процесі зберігання речових доказів. Акти здачі-приймання робіт (надання послуг) не можуть в даному випадку бути підтвердженням надання відповідних послуг з огляду на те, що вони підписані в односторонньому порядку і не є належними та допустимими доказами по справі в даному випадку, оскільки між сторонами відсутні договірні правовідносини із зберігання майна, які регулюються нормами цивільного та господарського права. Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за надані послуги є безпідставними та необґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що позивач дійшов помилкового висновку про поширення на спірні правовідносини норм цивільного законодавства, оскільки спірні правовідносини між сторонами у справі склалися в процесі організації та діяльності державного органу, яка повязана із збиранням, перевіркою та оцінкою доказів з метою всебічного, повного і обєктивного зясування події кримінального правопорушення, винності конкретної особи у вчинені злочину та інших обставин, що підлягають доказуванню у кримінальній справі, тобто, службова особа Первомайського МВ УМВС Управління Міністерства внутрішніх справ України в Миколаївській області, уповноважена в межах компетенції, передбаченої Кримінально-процесуальним кодексом України та іншими законодавчими актами України на безпосереднє провадження досудового слідства у кримінальній справі.

ОСОБА_4 кодексу України, які регулюють відносини зі зберігання не можуть застосовуватись в даному випадку, так як цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Між тим, приймаючи постанову про передачу філії Публічного акціонерного товариства «Державна продовольчо-зернова корпорація України» «Врадіївський елеватор» Миколаївської області на відповідальне зберігання насіння соняшника, відповідач 1 діяв як носій субєктивних прав і обовязків у сфері державного управління. Передача насіння соняшника, як речового доказу, на зберігання позивачеві здійснювалась у звязку з виконанням своїх службових обовязків, тобто ці правовідносини не засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників Отже, немає жодних підстав вважати дані правовідносини такими, що регулюються нормами цивільного законодавства.

За таких обставин, позивач дійшов хибного висновку про існування між сторонами договірних відносин, у звязку з чим судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні вимог про стягнення боргу за актами здачі-приймання робіт, не підписаних відповідачем 1.

Також позивачем неправомірно нараховано 3 % річних та інфляційні за нібито несвоєчасність виконання грошового зобовязання, відповідно до положень статті 625 ОСОБА_4 кодексу України, оскільки, по-перше, норми цивільного законодавства не поширюються на спірні правовідносини, а, по друге, позивачем не доведено належними та допустимими доказами у розумінні статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України наявності у відповідача 2 перед позивачем грошового зобовязання взагалі.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Виходячи з вищевикладеного, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи. Тому судова колегія Одеського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Миколаївської області від 02.09.2015 року у справі №915/824/15 ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору по апеляційній скарзі покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Державна продовольча-зернова корпорація України, м. Київ на рішення господарського суду Миколаївської області від 02.09.2015 року у справі № 915/824/15 залишити без задоволення, рішення господарського суду Миколаївської області від 02.09.2015 року у справі №915/824/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється учасникам процесу в триденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Одеський апеляційний господарський суд у двадцятиденний строк.

Головуючий Г.І. Діброва

Судді Н.М. Принцевська

ОСОБА_5