ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" грудня 2015 р.Справа № 916/4279/15

За позовом: Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості „Укрспирт (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 16, )

до відповідача: Приватного підприємства фірми „Явсон (65007, м. Одеса, вул. Маршала Говорова, буд. 11 Д, )

про стягнення заборгованості за Договором оренди майна від 01.09.2011 № 1 у розмірі 28 619,40 грн., з якої 19 200,00 грн. сума основного боргу, 1 129,80 грн. 3 % річних, 8 289,60 грн. інфляційні втрати

Суддя Шаратов Ю.А.

Представники:

Від позивача ОСОБА_1 (довіреність від 23.09.2015 № 23-09/01);

Від відповідача не зявився.

Суть спору:

Державне підприємство спиртової та лікеро-горілчаної промисловості „Укрспирт звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Приватного підприємства фірми „Явсон про стягнення заборгованості за Договором оренди майна від 01.09.2011 № 1 у розмірі 35 409,93 грн., з якої 18 800,00 грн. сума основного боргу, 2 133,93 грн. 3 % річних, 14 476,00 грн. інфляційні втрати.

Ухвалою суду від 22.10.2015 порушено провадження у справі та призначено її розгляд на 13.11.2015.

Ухвалою суду від 13.11.2015 відкладено розгляд справи на 01.12.2015.

На адресу господарського суду Одеської області 27.11.2015 надійшла Заява Позивача про уточнення позовних вимог від 24.11.2015 № 308 (вх. № 29818/15), в якій він остаточно просить суд стягнути з Відповідача заборгованість за Договором від 01.09.2011 у розмірі 28 619,40 грн., з якої 19 200,00 грн. сума основного боргу, 1 129,80 грн. 3 % річних, 8 289,60 грн. сума інфляційних втрат. Судом прийнято вказану заяву Позивача до розгляду.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 526, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, обґрунтовані невиконанням Відповідачем умов Договору оренди майна від 01.09.2011 № 1, щодо внесення орендної оплати.

Відповідач явку свого повноважного представника у судове засідання не забезпечив, про місце, дату та час розгляду справи повідомлен належним чином, про що свідчить поштове повідомлення від 30.11.2015 № 51683/15 (а.с. 55). Надав заперечення від 01.12.2015 (вх. № 30021/15 від 01.12.2015) на позовну заяву, в яких просить суд застосувати позовну давність по сумі основного боргу і спеціальні по пені, відмовити в задоволенні позову повністю, та розглянути справу без участі свого повноважного представника /а.с. 56-58/. Позиція Відповідача також полягає у тому, що пунктом 3.2 Договору оренди майна від 01.09.2011 № 1 передбачена така форма оплати як платіжна вимога. Проте Позивач, який є отримувачем коштів, платіжну вимогу не оформляв та не подавав її до банківської установи. А відтак, на думку Відповідача, вказані обставини свідчать про відсутність прострочення з його сторони.

Також Відповідач із посиланням на пункт 14.1.203 Податкового кодексу України вказує на відсутність первинних документів, які б свідчили про факт надання послуг.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника Позивача, суд

в с т а н о в и в:

01.09.2011 між Позивачем та Відповідачем укладено Договір оренди майна № 1 (далі Договір від 01.09.2011) /а.с. 11-12/.

Відповідно до пунктів 1.1, 1.2, 2.1, 3.1, 4.2 Договору від 01.09.2011 ДП „Укрспирт Підгайчиківське МПД є і залишається власником цистерни УДХ-12,5, заводський № 825, реєстраційний № 1-5343. Орендодавець (Позивач) зобовязався передати орендарю (Відповідачу) в тимчасове володіння і користування, або користування майно, а саме: УДХ-12,5, заводський № 825; реєстраційний № 1-5343. За користування майном орендар сплачує орендодавцю орендну плату у розмірі 400,00 грн. за місяць (в т.ч. ПДВ). Оплата за цим договором здійснюється шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок орендодавця. Орендар сплачує орендну плату до 5-го числа наступного місяця, за такими реквізитами: р/р 2294 в ф-ї АТ „Укрексімбанк, МФО 336688, .

Частиною першою статті 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (частина перша статті 759 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цих Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

На виконання умов Договору від 01.09.2011 Позивач передав Відповідачу ємкість УДХ-12,5 зав. № 825, про що складено та підписано ОСОБА_1 прийому-передачі від 01.09.2011 /а.с. 13/.

Відповідачем було сплачено орендну плату за вересень-листопад 2011 року у розмірі 1 200,00 грн., що підтверджується банківською випискою /а.с. 19/.

Заборгованість Відповідача зі сплати орендної плати за Договором від 01.09.2011 починаючи з грудня 2011 по листопад 2015 року включно становить 19 200,00 грн. (400 Х 48 місяців = 19 200,00).

Відповідно до частини першої статті 256, частини першої статті 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

За змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (пункт 2.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів від 29.05.2013 № 10).

Згідно із частиною четвертою статті 51 Господарського процесуального кодексу України процесуальна дія, для якої встановлено строк, може бути вчинена до 24-ї години останнього дня строку. Якщо позовну заяву, відзив на позовну заяву, заяву про перегляд рішення та інші документи здано на пошту чи телеграф до 24-ї години останнього дня строку, строк не вважається пропущеним.

З огляду на те, що позовну заяву здано на пошту 17.10.2015 для відправки її до господарського суду Одеської області, що підтверджується штемпелем підприємства звязку, не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення суми основного боргу, 3 % річних та інфляційних втрат за періоди з 05.12.2011 по 16.10.2012.

Отже, за період з 17.10.2012 по листопад 2015р. включно Відповідач повинен був сплатити орендну плату в сумі 15 019,36 грн. (400,00 Х 37 місяців + (400 / 31 Х 17) = 15 019,36).

Докази оплати вказаного боргу в матеріалах справи відсутні.

Суд не приймає довід Відповідача про відсутність прострочення зобовязання з його сторони через не оформлення Позивачем платіжних вимог, оскільки обовязок вносити орендну плату у встановлені терміни відповідно до пункту 5.2.4 Договору від 01.09.2011 покладений саме на орендаря (Відповідача). При цьому на підставі аналізу умов Договору від 01.09.2011 у їх сукупності суд дійшов висновку, що платіжна вимога не є єдиним можливим способом виконання грошового зобовязання, адже пунктами 3.1, 4.2 Договору від 01.09.2011 передбачено обовязок саме Відповідача сплатити орендну плату шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Позивача. А відтак, у даному випадку наявне прострочення боржника. При цьому обовязок зі сплати орендної плати умовами Договору від 01.09.2011 не повязаний зі складанням жодних документів, які б свідчили про факт надання послуг.

Частиною другою статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що сума інфляційних втрат з урахуванням дефляції за період січень-березень 2012р. за Договором від 01.09.2011 за період жовтень 2012р. по жовтень 2015р. становить суму у розмірі 8 312,80 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу (грн.)Період заборгованостіІндекс інфляціїІнфляційне збільшення суми боргу
4 000,0017.10.2012-31.10.20121000,00
4 400,0001.11.2012-30.11.20121000,00
4 800,0001.12.2012-31.12.2012100.29,60
5 200,0001.01.2013-31.01.2013100.210,40
5 600,0001.02.2013-28.02.201399.9- 5,60
6 000,0001.03.2013-31.03.20131000
6 400,0001.04.2013-30.04.20131000
6 800,0001.05.2013-31.05.2013100.16,80
7 200,0001.06.2013-30.06.20131000
7 600,0001.07.2013-31.07.201399.9- 7,60
8 000,0001.08.2013-31.08.201399.3- 56,00
8 400,0001.09.2013-30.09.20131000
8 800,0001.10.2013-31.10.20131000
9 200,0001.11.2013-30.11.2013100.218,40
9 600,0001.12.2013-31.12.2013100.548,00
10 000,0001.01.2014-31.01.2014100.220,00
10 400,0001.02.2014-28.02.2014100.662,40
10 800,0001.03.2014-31.03.2014102.2237,60
11 200,0001.04.2014-30.04.2014103.3369,60
11 600,0001.05.2014-31.05.2014103.8440,80
12 000,0001.06.2014-30.06.,00
12 400,0001.07.2014-31.07.2014100.449,60
12 800,0001.08.2014-31.08.2014100.8102,40
13 200,0001.09.2014-30.09.2014102.9382,80
13 600,0001.10.2014-31.10.2014102.4326,40
14 000,0001.11.2014-30.11.2014101.9266,00
14 400,0001.12.2014-31.12.,00
14 800,0001.01.2015-31.01.2015103.1458,80
15 200,0001.02.2015-28.02.2015105.3805,60
15 600,0001.03.2015-31.03.2015110.81 684,80
16 000,0001.04.2015-30.04.0,00
16 400,0001.05.2015-31.05.2015102.2360,80
16 800,0001.06.2015-30.06.2015100.467,20
17 200,0001.07.2015-31.07.201599- 172,00
17 600,0001.08.2015-31.08.201599.2- 140,80
18 000,0001.09.2015-30.09.2015102.3414,00
18 400,0001.10.2015-31.10.201598.7- 239,20
18 800,0001.11.2015-30.11. 200,0001.12.2015-01.12.20151000
Всього: 8 312,80

Проте оскільки, Позивачем заявлено вимогу про стягнення інфляційних втрат у розмірі 8 289,60 грн. задоволенню підлягає сума в межах заявлених вимог.

Судом встановлено, що 3 % річних за прострочення оплати за Договором від 01.09.2011 за період з 17.10.2012 по 01.12.2015 включно, становить суму у розмірі 1 079,56 грн., яка розраховується наступним чином:

Сума боргу грн.Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентв
4 000,0017.10.2012-31.10.2012153 %4,93
4 400,0001.11.2012-30.11.2012303 %10,85
4 800,0001.12.2012-31.12.2012313 %12,23
5 200,0001.01.2013-31.01.2013313 %13,25
5 600,0001.02.2013-28.02.2013283 %12,89
6 000,0001.03.2013-31.03.2013313 %15,29
6 400,0001.04.2013-30.04.2013303 %15,78
6 800,0001.05.2013-31.05.2013313 %17,33
7 200,0001.06.2013-30.06.2013303 %17,75
7 600,0001.07.2013-31.07.2013313 %19,36
8 000,0001.08.2013-31.08.2013313 %20,38
8 400,0001.09.2013-30.09.2013303 %20,71
8 800,0001.10.2013-31.10.2013313 %22,42
9 200,0001.11.2013-30.11.2013303 %22,68
9 600,0001.12.2013-31.12.2013313 %24,46
10 000,0001.01.2014-31.01.2014313 %25,48
10 400,0001.02.2014-28.02.2014283 %23,93
10 800,0001.03.2014-31.03.2014313 %27,52
11 200,0001.04.2014-30.04.2014303 %27,62
11 600,0001.05.2014-31.05.201433 %29,56
12 000,0001.06.2014-30.06.2014303 %29,59
12 400,0001.07.2014-31.07.2014313 %31,59
12 800,0001.08.2014-31.08.2014313 %32,61
13 200,0001.09.2014-30.09.2014303 %32,55
13 600,0001.10.2014-31.10.2014313 %34,65
14 000,0001.11.2014-30.11.2014303 %34,52
14 400,0001.12.2014-31.12.2014313 %36,69
14 800,0001.01.2015-31.01.2015313 %37,71
15 200,0001.02.2015-28.02.2015283 %34,98
15 600,0001.03.2015-31.03.2015313 %39,75
16 000,0001.04.2015-30.04.2015303 %39,45
16 400,0001.05.2015-31.05.2015313 %41,79
16 800,0001.06.2015-30.06.2015303 %41,42
17 200,0001.07.2015-31.07.2015313 %43,82
17 600,0001.08.2015-31.08.2015313 %44,84
18 000,0001.09.2015-30.09.2015303 %44,38
18 400,0001.10.2015-31.10.2015313 %46,88
18 800,0001.11.2015-30.11.2015303 %46,36
19 200,0001.12.2015-01.12.201513 %1,55
Всього: 1 079,56

Отже, не підлягає задоволенню позовна вимога про стягнення 3 % річних у розмірі 50,24 грн. (1 129,80 1 079,56 = 50,24).

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в частині стягнення з Відповідача заборгованості за Договором від 01.09.2011 у розмірі 15 019,36 грн. суми основного боргу, 8 289,60 грн. інфляційних втрат, 1 079,56 грн. 3 % річних.

При розподілі господарських витрат суд виходить з положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Повне рішення складено відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 07 грудня 2015 р.

Керуючись частиною першою статті 11, частиною першою статті 509, статтями 525, 526, 549, частиною другою статті 625, статтею 629, частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України, частиною другою статті 20, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 33, 34, 49, 82, 84, 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного підприємства фірми „Явсон (65007, м. Одеса, вул. Маршала Говорова, буд. 11 Д) на користь Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості „Укрспирт (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 16, ) 15 019,36 грн. (пятнадцять тисяч девятнадцять гривень 36 коп.) суму основного боргу, 1 079,56 грн. (одна тисяча сімдесят девять гривень 56 коп.) 3 % річних, 8 289,60 грн. (вісім тисяч двісті вісімдесят девять гривень 60 коп.) інфляційних втрат.

3. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

4. Стягнути з Приватного підприємства фірми „Явсон (65007, м. Одеса, вул. Маршала Говорова, буд. 11 Д) на користь Державного підприємства спиртової та лікеро-горілчаної промисловості „Укрспирт (07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 16, ) витрати на сплату судового збору у розмірі 1 218,00 грн. (одна тисяча двісті вісімнадцять гривень 00 коп.).

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Суддя Ю.А. Шаратов