ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2015 р. Справа № 920/549/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О. , суддя Плахов О.В.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (дов. від 08.04.15р.)

прокурор Горгуль Н.В. (посвідчення №036152 від 29.10.15р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну Дочірнього сільськогосподарського підприємства Родючість (вх. № 4899 С/2) на рішення господарського суду Сумської області від 15.07.2015р.у справі № 920/549/15

за позовом: Дочірнього сільськогосподарського підприємства Родючість, с.Склярівка Сумського району Сумської області

до 1) Головного управління Держземагенства України у Сумській області, м. Суми,

2) Сумської районної державної адміністрації Сумської області, м. Суми

за участю прокуратури Сумського району, м. Суми

про визнання договору оренди землі поновленим та визнання укладеною додаткової угоди

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015р. ДСП Родючість звернулося до господарського суду з позовною заявою в якій просило поновити договір оренди землі від 28.12.2007р. площею 55,1608Га сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Северинівської сільської ради Сумського району Сумської області, укладеного між ДСП Родючість та Сумською районною державною адміністрацією; визнати укладеною з моменту набрання законної сили рішенням у даній справі додаткову угоду про поновлення договору оренди землі від 28.12.2007 площею 55,1608 Га, сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Северинівської сільської ради Сумського району Сумської області, укладеного між ДСП Родючість та Сумською районною державною адміністрацією.

Рішенням господарського суду Сумської області від 15.07.2015р.у справі №920/549/15 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Котельницька В.Л., суддя Джепа Ю.А., суддя Сопяненко О.Ю.) у позові - відмолено.

Позивач з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення господарського суду Сумської області від 15.07.2015р.у справі №920/549/15 скасувати повністю та прийняти нове, яким позов ДСП Родючість задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм Закону України «Про оренду землі». Так, апелянт зазначає, що судом проігноровано той факт, що ДСП «Родючість» виконало всі необхідні дії, передбачені чинним законодавством для використання свого переважного права на укладання договору оренди земельної ділянки, та оскільки позивач продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, а Головне управління Держземагенства у Сумській області протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору не надіслало письмових заперечень, то договір підлягає поновленню на той же самий строк і на тих же самих умовах, які були передбачені договором.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду (колегія суддів: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Плахов О.В., суддя Шевель О.В.) від 19.10.2015р. прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено її розгляд на 05.11.2015р.

02.11.2015р. від Головного управління Держземагенства України у Сумській області надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких Головне управління зазначає про те, що позиція позивача є недоведеною, необґрунтованою та такою, що суперечить чинному законодавству, у звязку з чим просить суд залишити рішення господарського суду Сумської області від 15.07.2015р.у справі №920/549/15 без змін. Також, просить справу розглянути без участі Головного управління Держземагенства України у Сумській області (вх.№14905).

04.11.2015р. електронною поштою від Сумської районної державної адміністрації Сумської області (вх.№1812) надійшла заява про розгляд апеляційної скарги за наявними матеріалами без участі представника Сумської районної державної адміністрації (вх.№15028).

Також, 04.11.2015р. від прокурора Сумського району надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення господарського суду Сумської області від 15.07.2015р.у справі № 920/549/15 без змін (вх.№15035).

Розпорядженням голови Харківського апеляційного господарського суду від 05.11.2015р. у звязку з відпусткою судді Шевель О.В. для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Крестьянінов О.О., суддя Білоусова Я.О., суддя Плахов О.В.

Пунктом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про судове рішення від 23.03.2012р. №6 встановлено, що в разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

Враховуючи викладене, колегія суддів у новому складі розпочала розгляд апеляційної скарги з початку.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.11.2015р. відкладено розгляд справи на 26.11.2015р. Запропоновано позивачу не пізніше ніж за три дні до судового засіданні надати суду для огляду оригінали документів доданих до позовної заяви.

26.11.2015р. від прокурора надійшли пояснення по справі (вх.№15938).

Також, 26.11.2015р. від позивача надійшли додаткові письмові пояснення (вх. №15941).

У судовому засіданні представник апелянта просив рішення господарського суду Сумської області від 15.07.2015р.у справі № 920/549/15 скасувати, задовольнити апеляційну скаргу та позов.

Прокурор проти апеляційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення, а рішення господарського суду Сумської області від 15.07.2015р. у справі № 920/549/15 без змін.

Інші учасники процесу у судове засідання не зявились.

Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

28.12.2007р. між Сумською райдержадміністрацією (орендодавець) та ДСП «Родючість» (орендар) укладено договір оренди землі (далі договір), відповідно до умов якого, орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Северинівської сільської ради Сумського району, Сумської області (п. 1 договору).

Відповідно до п. 2 договору в оренду передається земельні ділянки загальною площею 55,1608 Га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки 605145,72 грн. (п. 5 договору).

Згідно п. 8 договору його укладено на 5 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Відповідно до п. 9 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та у розмірі 9077,19 грн. за рік, що становить 1,5 % нормативно грошової оцінки земельних ділянок.

Передача земельної ділянки орендарю здійснюється у 5 денний термін після державної реєстрації цього договору за актом її прийняття передачі (п. 20 договору).

Згідно п. 34 договору його дія припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку встановленому законом; ліквідації юридичної особи - орендаря, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 40 договору він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації.

Вказаний договір підписано, скріплено печатками сторін та зареєстровано у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України про що у державному реєстрі земель вчинено запис 08.05.2008р. за №45.

22.03.2013 позивач звернувся до Сумської райдержадміністрації з листом-повідомленням про продовження строку дії договору оренди землі від 28.12.2007 строком на 10 років.

Як вбачається з матеріалів справи (листи Сумської РДА № 518/07-1407 від 05.06.2013 та № 1986 від 30.07.2013), 19.04.2013 спеціалістами управління агропромислового розвитку керівнику ДСП Родючість було надано розяснення про зміни в чинному законодавстві України щодо порядку надання/поновлення договорів оренди на земельні ділянки сільськогосподарського призначення.

Враховуючи ці факти позивачем 19.04.2013 на адресу першого відповідача був направлений лист-повідомлення № 2 з проханням поновити строк дії договору оренди землі від 28.12.2007 на 10 років.

Також, було надано проект додаткової угоди до зазначеного договору оренди землі, в якій пропонувалося поновити договір на 7 років.

Листом № 1761 від 27.05.2013 ГУ Держземагенства у Сумській області відмовило позивачу у поновленні вищезазначеного договору оренди землі через пропущення строку для звернення з клопотанням про таке поновлення договору.

14.10.2014 позивач звернувся до першого відповідача з клопотанням про учать у аукціоні щодо спірної земельної ділянки, зазначивши підстави участі відсутність факту поновлення договору оренди спірної земельної ділянки.

Позивач, вважаючи, що діями відповідачів порушено його право на користування земельними ділянками, наданими йому за умовами договору оренди від 28.12.2007, звернувся до господарського суду з вимогою про поновлення договору оренди землі від 28.12.2007 та визнання укладеною з моменту набрання рішенням законної сили додаткової угоди до цього договору.

Так, позивач зазначає, що в строк передбачений положеннями договору та Закону України «Про оренду землі» (за місяць до закінчення строку його дії) письмово повідомив Сумську районну державну адміністрацію Сумської області (орендодавця) про намір продовжити дію договору.

На думку ДСП «Родючість», враховуючи той факт, що після закінчення строку дії договору оренди позивач продовжує користуватися земельною ділянкою, а також те, що орендодавець протягом встановленого чинним законодавством місячного строку не висловив письмових заперечень, договір оренди земельної ділянки від 28.12.2007р. підлягає поновленню.

В свою чергу, Сумська районна державна адміністрація Сумської області, заперечуючи проти позовних вимог, зазначає, що відповідно ст. 122 Земельного кодексу України (в редакції відповідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розмежування земель державної та комунальної власності» від 06.09.2012р. №5245) починаючи з 01.01.2013р. районні державні адміністрації позбавлені права розпоряджатися землями сільськогосподарського призначення. З цього часу повноваження щодо передання земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або користування для всіх потреб віднесені до центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин (Держземагенство) та його територіальних органів. Отже, Сумська райдержадміністрація не могла поновити дію зазначеного договору.

Перший відповідач у своїх відзивах також, заперечував проти позиції позивача та вказував, що він повинен був повідомити Головне управління про своє бажання поновити договір оренди землі відповідно до положень законодавства в строк до 08.04.2013. Невиконання позивачем вказаної умови не дало змоги Головному управлінню своєчасно перевірити виконання орендарем умов договору оренди, що стало підставою для відмови у його поновленні.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про безпідставність та необґрунтованість позовних вимог та відмовив у їх задоволенні у повному обсязі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, враховуючи наступне.

Статтею 13 Конституції України закріплено, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Частиною четвертою статті 4 Закону України Про оренду землі встановлено, що орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.05.2012 № 258 затверджено Положення про Головне управління Держземагенства в області, яке є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.01.2013 № 40 доповнено пункт 4 Положення новим підпунктом 4.32, згідно з яким Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області.

Таким чином, відповідно до змін, внесених до земельного законодавства України, з 25.01.2013 повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області віднесено до компетенції Головного управління Держземагенства в Сумській області.

Відповідно до вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі» по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

У разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності). Керівник органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який уповноважений підписувати додаткову угоду до договору оренди землі щодо земельної ділянки державної або комунальної власності, визначається рішенням цього органу. Додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов'язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. У разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору оренди землі здійснюється у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Згідно частини першої статті 638 Цивільного кодексу України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

За змістом пункту 2.17 постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин № 6 від 17.05.2011 у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України Про оренду землі. Господарським судам у вирішенні відповідних спорів необхідно з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору. Крім того, судам слід враховувати, що до спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція закону, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

Таким чином, стаття 33 Закону України Про оренду землі обєднує два випадки пролонгації договору оренди:

1) визнання за орендарем переважного права на поновлення договору, якщо той звернувся з відповідною заявою до орендодавця не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі;

2) поновлення договору оренди землі у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі.

Апелянт посилається на те, що 22.03.2013р. звернувся до Сумської райдержадміністрації (сторони за договором) з листом-повідомленням про продовження строку дії договору оренди землі від 28.12.2007 на 10 років, тим самим виконавши всі необхідні дії, передбачені законом для продовження строку користування земельною ділянкою. Проте, відповіді на своє звернення не отримав.

Лише 19.04.2013 року (після спливу строку для використання переважного права для оренди землі) при усному спілкуванні з працівниками райдержадміністрації він дізнався про зміни, що відбулися у законодавстві, внаслідок яких змінюється орендодавець і про те, що для поновлення договору оренди потрібно звертатись до Головного управління Держземагенства у Сумській області. Того ж дня позивач звернувся до останнього з листом-повідомленням для поновлення договору оренди землі, на що офіційної відповіді не отримав.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об'єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п'яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення. У разі якщо звернення не містить даних, необхідних для прийняття обґрунтованого рішення органом чи посадовою особою, воно в той же термін повертається громадянину з відповідними роз'ясненнями.

Як свідчать матеріали справи, всупереч вказаним положення законодавства, Сумська райдержадміністрація тільки 05.06.2013р. та 30.07.2013 листами (№518/07-1407, №1986) повідомила належний орган - Головне управління Держземагенства України у Сумській області про лист ДСП «Родючість» від 22.03.2013р про продовження строку дії договору оренди землі від 28.12.2007 на 10 років.

Сам же позивач був повідомлений про відсутність у Сумської райдержадміністрації у звязку із змінами у законодавстві повноважень щодо розпорядження земельними ділянками лише 19.04.2013р. (усно) та 08.07.2015р. (письмово).

Таким чином, дійсно мали місце порушення з боку Сумської райдержадміністрації прав позивача щодо своєчасного розгляду його звернення.

В той же час, колегія суддів вважає, що такі порушення не вплинули на збереження за позивачем переважного права на поновлення договору оренди землі враховуючи наступне.

Умовами застосування ч.1 5 ст. 33 Закону України Про оренду землі є наявність наступних юридичних фактів: орендар належно виконує свої обовязки за договором; орендар до спливу строку договору повідомив орендодавця у встановлені строки про свій намір скористатись переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та про своє рішення.

Проте, з матеріалів справи не вбачається, що до листа від 22.03.2013р., направленого ДСП «Родючість» Сумській райдержадміністрації, було додано проект додаткової угоди відповідно ст. 33 Закону України Про оренду землі. Дану обставину не спростовує і сам позивач.

Тому, колегія суддів приходить до висновку, що позивач не дотримався положень ч. 1 5 ст. 33 Закону України Про оренду землі, оскільки маючи намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та повідомивши про це орендодавця не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі, до листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі не додав проект додаткової угоди.

Лист-повідомлення від 19.04.2013, адресований Головному управлінню Держземагенства України у Сумській області, з проханням поновити строк дії договору оренди землі (до якого було додано відповідний проект додаткової угоди), апеляційний господарський суд також не може вважати доказом виконання позивачем положень ч. 1 5 ст. 33 Закону України Про оренду землі, оскільки був поданий після спливу строку, встановленого договором та законом для звернення з таким проханням (пізніше 08.04.2013р.).

Окрім того, вказані матеріали свідчать про невизначеність запропонованих позивачем істотних умов щодо строку пролонгації договору оренди (в додатковій угоді зазначено на 7 років, а в листі пропозиції від 19.04.2013 на 10 років; а.с. 108,109).

Для застосування ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі необхідна наявність наступних юридичних фактів: орендар продовжує користування виділеною земельною ділянкою; орендар належно виконує свої обов'язки за договором; відсутнє письмове повідомлення орендодавця про відмову у поновленні договору оренди; сторони укладають додаткову угоду про поновлення договорів оренди.

Матеріали справи містять лист Головного управління Держземагенства України у Сумській області від 27.05.2013р. №1761 про розгляд клопотання ДСП «Родючість» від 19.04.2013р. №2 щодо поновлення терміну дії договору оренди земельної ділянки, в якому чітко вказано про неможливість поновити строк дії оренди землі, укладеного між Сумською райдержадміністрацією (орендодавець) та ДСП «Родючість» загальною площею 55,1608 гектара на території Северинівської сільської ради Сумського району, Сумської області та зареєстрованого у Сумському районному реєстраційному відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України 08.05.2008р. за №45.

Вказаний лист свідчить, що відповідач письмово повідомив орендодавця про відмову у поновленні договору оренди, а сторони не уклали додаткову угоду про поновлення договору оренди, а тому підстави для застосування положень ч. 6 ст. 33 Закону України Про оренду землі відсутні.

В свою чергу апелянт зазначає, що посилання на вказаний лист Головного управління Держземагенства України у Сумській області від 27.05.2013р. №1761 є безпідставним, оскільки матеріали справи не містять доказів направлення йому такого повідомлення та отримання його позивачем.

Проте, вказані заперечення апелянта суд вважає необґрунтованими, враховуючи те, що по-перше, копія вказаного листа була надана до позовної заяви самим позивачем, що свідчить про його обізнаність про прийняття відповідного рішення. По-друге, апелянтом не надано доказів того, що лист від 27.05.2013р. №1761 було отримано позивачем пізніше ніж через місяць після закінчення строку дії договору.

Крім того, апелянт посилається на лист відповідь Головного управління Держземагенства України у Сумській області гр. ОСОБА_2 від 4.09.2013р., відповідно до якого Головне управління відмовило у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки, у звязку тим, що на даний час земельна ділянка знаходиться у користуванні інших осіб. На думку апелянта, тим самим Головне управління Держземагенства України у Сумській області визнало той факт, що земельна ділянка знаходиться у користуванні ДСП «Родючість».

Поте, дані твердження є безпідставними та не обґрунтованими, оскільки в листі жодним чином не йдеться про користування земельною ділянкою саме позивачем.

Таким чином позивач втратив переважне право, передбачене договором та Законом України Про оренду землі на поновлення договору оренди землі на новий строк, його право на користування спірними земельними ділянками припинилось із закінченням строку дії договору оренди землі 08.05.2013р. про що позивача було інформовано Головним управлінням Держземагенства України у Сумській області листом від 27.05.2013р. №1761.

Виходячи зі змісту ст. ст. 34, 43, 82 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює обставини справи у відповідності до свого внутрішнього переконання, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності та приймає рішення за результатами оцінки всіх доказів, які були визнані судом як належні та допустимі.

На підставі викладеного, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Сумської області від 15.07.2015р.у справі № 920/549/15 скасуванню.

Керуючись статтями 85, 91, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Дочірнього сільськогосподарського підприємства Родючість залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Сумської області від 15.07.2015р. у справі №920/549/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 01.12.15р.

Головуючий суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Плахов О.В.