донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

30.11.2015 справа №908/3435/14

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі: за участю представників сторін: від відповідача (скаржника): від позивача: розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу на рішення господарського суду від у справіОСОБА_4 не зявився; ОСОБА_5 довіреність № 14-88 від 18.04.2014 р.; Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ» м.Запоріжжя Запорізької області 03.09.2015 р. № 908/3435/14
за позовом до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м.Київ Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ» м.Запоріжжя
простягнення 30058,82 грн.
ВСТАНОВИВ:

У 2014 році позивач, Публічне акціонерне товариство «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м.Київ звернувся до господарського суду Запорізької області з позовною заявою до відповідача, Публічного акціонерного товариства «МОТОР СІЧ» м.Запоріжжя про стягнення 30058,82 грн., з яких: 18100,12 грн. пеня, 3646,78 грн. штраф, 3613,12 грн. 3 % річних, 4698,80 грн. індекс інфляції.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 28.01.2015 р. позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» задоволені у повному обсязі.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 18.03.2015 р. рішення господарського суду Запорізької області від 28.01.2015 р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.05.2015 р. рішення господарського суду Запорізької області від 28.01.2015 р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 18.03.2015 р. скасовано, справу передано на новий розгляд до господарського суду Запорізької області.

Скасовуючи рішення попередніх інстанцій, Вищий господарський суд України зазначив, що приймаючи рішення у справі, суди попередніх інстанцій всупереч вимог ст. 43 ГПК України щодо повного, всебічного і обєктивного розгляду всіх обставин справи в їх сукупності, не дослідили наявні у матеріалах справи Спільні протокольні рішення «Про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету» щодо проведення розрахунків відповідачем за спожитий в 2012 році природний газ за договором № 14/ТЕ-13 від 08.02.2012 р., сторонами яких є у тому числі позивач та відповідач, та не зясували питання щодо можливості відповідача, з урахуванням застосованої сторонами спору процедури, встановленої Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію (який затверджений наказом Міністерства палива та енергетики України, НАК «Нафтогаз України», Державного казначейства України від 03.02.2009 р. № 55/57/43), здійснювати розрахунки з оплати вартості отриманого протягом 2012 року згідно з договором № 14/ТЕ-13 від 08.02.2012 р. природного газу до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 03.09.2015 р. позовні вимоги ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до ПАТ «Мотор Січ» задоволені частково. Стягнуто з ПАТ «Мотор Січ» на користь ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» пеню в сумі 16430,43 грн., 3% річних в сумі 3279,17 грн., штраф в сумі 3646,78 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1419,62 грн. У задоволенні позовних вимог ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» до ПАТ «Мотор Січ» щодо стягнення пені в сумі 1669,69 грн., 3% річних в сумі 333,95 грн., інфляційних витрат в сумі 4698,80 грн. відмовлено.

Приймаючи оскаржуване рішення, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідачем порушено строки оплати вартості отриманого природного газу, обумовлені договором № 14/ТЕ-13 від 08.02.2012 р., що тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановлених договором або законом мір відповідальності.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство «Мотор Січ» звернулося до Донецького апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 03.09.2015 р. повністю та прийняти нове рішення про відмову з задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилається на те, що висновки суду першої інстанції є такими, що не узгоджуються з положеннями нормативно-правових актів у сфері надання населенню пільг і компенсацій за теплову енергію, не відповідають вимогам цивільного і господарського кодексів в частині наявності підстав для притягнення відповідача до відповідальності. Скаржник зазначив, що господарський суд Запорізької області, задовольняючи частково позов ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», не виконав вказівок суду касаційної інстанції і не встановив можливість ПАТ «Мотор Січ» здійснювати розрахунки з оплати вартості отриманого протягом 2012 року згідно з договором № 14/ТЕ-13 від 08.02.2012 р. природного газу до 14 числа місяця, наступним за місяцем поставки газу з урахуванням застосованої сторонами спору процедури, встановленої Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, який затверджено Наказом Міністерства палива та енергетики України, Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», Державного казначейства України від 03.02.2009 р. № 55/57/43.

Вищевикладене, на думку заявника, є підставою для скасування незаконного та необґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Представник скаржника (відповідача) у судове засідання не зявився з не відомих суду причин.

Представник позивача у судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечив. Просив суд рішення господарського суду Запорізької області від 03.09.2015 р. залишити без змін, а апеляційну скаргу ПАТ «Мотор Січ» без задоволення.

Судовий процес в апеляційній інстанції фіксувався за допомогою технічних засобів фіксації в порядку, передбаченому ст.81-1 ГПК України.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього; апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 08.02.2012 р. між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (Продавець) та Публічним акціонерним товариством «Мотор Січ» (Покупець) укладено договір про закупівлю природного газу № 14/ТЕ-13, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобовязується поставити покупцеві імпортований природний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»), а покупець зобовязується прийняти та оплатити природний газ в обсязі, зазначеному у п. 1.2 договору. Газ, що постачається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями. Використання газу покупцем для інших потреб не є предметом цього договору.

До вказаного договору між сторонами укладалися додаткові угоди, а саме: додаткова угода № 1 від 20.07.2012 р. та додаткова угода № 2 від 30.11.2012 р.

Пунктом 1.2. Договору (в редакції Додаткової угоди № 1 від 20.07.2012 р.) продавець передає покупцю в період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року природний газ в обсязі до 9882,793 тис. (девять мільйонів вісімсот вісімдесят дві тисячі сімсот девяносто три) куб. м.

Загальна вартість цього Договору на дату його укладання становить 13124730,00 грн., крім того ПДВ 2624946,00 грн., разом з ПДВ 15749676,00 грн. (п. 3.1. Договору). В додатковій угоді № 1 від 20.07.2012 р. сторони домовилися з 01 липня 2012 року п. 3.1. розділу 3 Договору викласти в іншій редакції, згідно якої ціна договору (сума договору) складається із сум вартості місячних поставок газу за цим Договором та на дату укладання цієї угоди становить 10784057,37 грн., крім того ПДВ 2154495,24 грн., разом з ПДВ 12938552,61 грн.

Розділом IV Договору сторони узгодили порядок здійснення оплати. Так, відповідно до п. 4.1 Договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У платіжних дорученнях покупець повинен обов'язково зазначати номер договору, дату його підписання, призначення платежу. За наявності заборгованості за цим договором продавець зараховує кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за спожитий газ, поставлений в минулі періоди за цим договором, незалежно від зазначеного в платіжному дорученні призначення платежу (п. 4.3 Договору).

Пунктом 4.4 Договору сторони встановили, що кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.

Звіряння розрахунків здійснюється сторонами на підставі відомостей про фактичну оплату вартості спожитого газу покупцем та акта приймання-передачі газу протягом 10 днів з моменту вимоги однієї із сторін. Зазначене оформляється актом звіряння, з урахуванням вартості робіт з відключення та відповідних оплат, у разі виконання таких робіт (п. 4.5 Договору).

Пунктами 5.1. 5.2. Договору передбачено термін поставки газу: з 1 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року включно. Місце поставки газу: продавець передає газ покупцеві на комерційному вузлі/вузлах обліку газу покупця або за відсутності їх у покупця на вузлі/вузлах обліку газорозподільного підприємства (надалі пункти приймання-передачі). Право власності на газ переходить від продавця до покупця в пунктах приймання-передачі. Після переходу права власності на газ покупець несе всі ризики і бере на себе всю відповідальність, повязану з правом власності на газ.

Порядок приймання-передачі газу встановлений Додатком № 1 від 28.02.2012 р. до Договору: приймання-передача газу, поставленого продавцем покупцеві у відповідному місяці поставки газу, оформлюється актом приймання-передачі газу, в якому зазначаються фактичні обсяги спожитого газу, його ціна та вартість. Акт приймання-передачі газу складається на підставі технічних актів приймання-передачі газу між газорозподільним підприємством та покупцем, з урахуванням планового обсягу поставки, наданого продавцем. Не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем поставки, покупець зобовязується надати продавцю для підпису два примірники акта приймання-передачі газу, підписані та скріплені печаткою покупця і погоджені газорозподільним підприємством, копію технічних актів приймання-передачі газу. У разі відмови покупця від надання та/або підписання 3-стороннього акта приймання-передачі газу, фактично переданим вважається обсяг газу, зазначений в наданому продавцю газорозподільним підприємством реєстрі фактично про транспортованих обсягів газу (п.п. 2.2, 2.3 Додатку № 1).

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу за період з лютого 2012 року по грудень 2012 року імпортований природний газ на загальну суму 11801998,12 грн., що підтверджується підписаними сторонами у справі без зауважень та заперечень наступними актами прийому-передачі природного газу:

- актом приймання-передачі природного газу від 29.02.2012 року в обсязі 6,528 тис.куб.м. за лютий 2012 року на суму 8546,46 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 29.02.2012 року в обсязі 2315,694 тис.куб.м. за лютий 2012 року на суму 3031706,59 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2012 року в обсязі 1626,932 тис.куб.м. за березень 2012 року на суму 2129979,37 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 31.03.2012 року в обсязі 4,502 тис.куб.м. за березень 2012 року на суму 5894,01 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 30.04.2012 року в обсязі 551,830 тис.куб.м. за квітень 2012 року на суму 722455,84 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 30.04.2012 року в обсязі 0,776 тис.куб.м. за квітень 2012 року на суму 1015,94 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 31.05.2012 року в обсязі 0,264 тис.куб.м. за травень 2012 року на суму 345,63 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 31.05.2012 року в обсязі 284,435 тис.куб.м. за травень 2012 року на суму 372382,31 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 30.06.2012 року в обсязі 0,218 тис.куб.м. за червень 2012 року на суму 285,40 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 30.06.2012 року в обсязі 221,614 тис.куб.м. за червень 2012 року на суму 290137,06 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 31.07.2012 року в обсязі 0,230 тис.куб.м. за липень 2012 року на суму 301,12 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 31.07.2012 року в обсязі 213,115 тис.куб.м. за липень 2012 року на суму 279010,15 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 31.08.2012 року в обсязі 195,576 тис.куб.м. за серпень 2012 року на суму 256048,11 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 31.08.2012 року в обсязі 0,220 тис.куб.м. за серпень 2012 року на суму 288,03 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 30.09.2012 року в обсязі 0,235 тис.куб.м. за вересень 2012 року на суму 307,66 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 30.09.2012 року в обсязі 226,303 тис.куб.м. за вересень 2012 року на суму 296275,90 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 27.11.2012 року в обсязі 316,060 тис.куб.м. за жовтень 2012 року на суму 413785,75 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 31.10.2012 року в обсязі 0,474 тис.куб.м. за жовтень 2012 року на суму 620,56 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2012 року в обсязі 3,245 тис.куб.м. за листопад 2012 року на суму 4248,34 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 30.11.2012 року в обсязі 1207,133 тис.куб.м. за листопад 2012 року на суму 1580378,52 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2012 року в обсязі 1833,920 тис.куб.м. за грудень 2012 року на суму 2400968,06 грн.;

- актом приймання-передачі природного газу від 31.12.2012 року в обсязі 5,360 тис.куб.м. за грудень 2012 року на суму 7017,31 грн.

Пунктом 6.1. Договору передбачені обовязки покупця, зокрема, своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений газ та підписувати акт приймання-передачі газу, поставленого продавцем покупцеві у відповідному місяці поставки.

Відносини сторін по справі регулюються Законом України «Про засади функціонування ринку природного газу» № 2467-VI від 08.07.2010 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов'язується поставити споживачеві природний газ, якісні характеристики якого визначено стандартами, в обсязі та порядку, передбачених договором, а споживач зобов'язується сплачувати вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» встановлений обовязок споживача природного газу забезпечувати своєчасну оплату в повному обсязі послуг з постачання природного газу згідно з умовами договорів.

У звязку з порушенням відповідачем умов договору щодо несвоєчасної оплати за отриманий газ позивач просив стягнути з нього пеню в сумі 18100,12 грн., штраф в сумі 3646,78 грн., 3% річних в сумі 3613,12 грн. та інфляційні витрати в сумі 4698,80 грн.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом. За приписами ст. 599 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 530 Цивільного кодексу встановлено, що якщо у зобовязанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

В силу положень ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно, а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар і сплатити за нього певну грошову суму).

В силу положень ст. 712 Цивільного кодексу України, 265 Господарського кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (п. 2 ст. 193 ГПК України).

Отже, зі змісту договору випливає, що предметом договору є купівля-продаж природного газу з метою виробництва теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями. Тому, відповідальність ПАТ «Мотор Січ» з забезпечення населення тепловою енергією вимагає виконувати не тільки вимоги договору № 14/ТЕ-13 купівлі-продажу природного газу від 08.02.2012 р., а й вимоги спеціальних нормативно-правових актів, якими встановлюється Порядок перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій (затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20) та Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію (затверджений наказом Міністерства палива та енергетики України, НАК «Нафтогаз України», Державного казначейства України від 03.02.2009 р. № 55/57/43).

Виконання договірного зобовязання відповідачем невідємно повязано з виконанням вказаних спеціальних нормативно-правових актів щодо необхідності здійснення проведення взаєморозрахунків з Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» та надання населенню пільг, субсидій і компенсацій (одночасно це є розрахунком вартості поставленого природного газу по договору № 14/ТЕ-13 від 08.02.2012 р.).

В матеріалах справи містяться спільні протокольні рішення «Про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання за рахунок коштів загального фонду Державного бюджету», які укладалися між позивачем та відповідачем щомісяця в період з березня 2012 року по січень 2013 року, а саме: спільні протокольні рішення № 900 від 20.03.2012 року, № 1205 від 18.04.2012 року, № 1532 від 16.05.2012 року, № 1534 від 16.05.2012 року, № 2154 від 18.07.2012 року, № 2478 від 21.08.2012 року, № 2570 від 18.09.2012 року, № 2571 від 18.09.2012 року, № 2747 від 17.10.2012 року, № 3206 від 18.12.2012 року, № 3204 від 18.12.2012 року, № 2319 від 21.01.2013 року.

На виконання зазначених спільних протокольних рішень було здійснено погашення заборгованості за поставлений в період з лютого 2012 року по грудень 2012 року природний газ відповідно до договору на загальну суму 1729919,32 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями платіжних доручень, з яких вбачається, що оплата на суму 280787,78 грн. проведена 28.03.2012 року, оплата на суму 275377,79 грн. проведена 26.04.2012 року, оплата на суму 224607,14 грн. проведена 22.05.2012 року, оплата на суму 69076,26 грн. проведена 22.05.2012 року, оплата на суму 172716,56 грн. проведена 24.07.2012 року, оплата на суму 84451,15 грн. проведена 28.08.2012 року, оплата на суму 23785,96 грн. проведена 21.09.2012 року, оплата на суму 74982,02 грн. проведена 21.09.2012 року, оплата на суму 73799,99 грн. проведена 23.10.2012 року, оплата на суму 173896,92 грн. проведена 24.12.2012 року, оплата на суму 15449,61 грн. проведена 24.12.2012 року, оплата на суму 260988,14 грн. проведена 31.01.2013 року.

Здійснення взаєморозрахунків на підставі підписаних сторонами вказаних спільних протокольних рішень відбувалось за межами строку оплати відповідачем вартості природного газу, передбаченого п. 4.1 договору № 14/ТЕ-13 від 08.02.2012 р. (до 14 числа місяця, наступного за звітним), оскільки в даному випадку згідно з пунктом 1.1 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України, НАК «Нафтогаз України» Державного казначейства України від 03.02.2009 р. № 55/57/43, розрахунки проводились за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню та спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у Додатку 1. За згодою всіх сторін укладених у 2012 році спільних протокольних рішень, якими визначено взаємовідносини між учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання, у тому числі позивачем і відповідачем, проводились розрахунки у відносинах з перерахування по ланцюгу субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам для надання пільг, субсидій та компенсацій населенню, виключно на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню, в Преамбулі кожного зі Спільних протокольних рішень, складених для проведення розрахунків, у тому числі за участі позивача і відповідача, з надання пільг і субсидій населенню у 2012 році, зазначена мета його укладання погашення взаємної заборгованості. Згідно з п. 2.1 Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію постачальники та транспортувальники ресурсів (надавачі товарів, послуг), які виявили бажання здійснити розрахунки відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20, складають щомісяця до 10-го числа з розпорядниками коштів акти звіряння. Один примірник акта звіряння надається місцевому фінансовому органу для складання зведеного реєстру актів звіряння. Зведені реєстри актів звіряння підписуються керівниками місцевих фінансових органів і постачальників та транспортувальників ресурсів (надавачів товарів, послуг) та надаються відповідним головним фінансовим управлінням. Відповідні фінансові управління узагальнюють отримані дані та подають їх щомісяця до 20-го числа у формі узгоджених з постачальниками та транспортувальниками ресурсів (надавачами товарів, послуг) спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків разом з відповідними реєстрами актів звіряння або договорами. Такі документи подаються окремо щодо кожного постачальника та транспортувальника ресурсів (надавача товарів, послуг), який братиме участь у розрахунках. Відповідні головні фінансові управління надають головним управлінням Державної казначейської служби довідку-заявку на перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг і житлових субсидій населенню на оплату електроенергії, природного газу, послуг тепло-, водопостачання і водовідведення, квартирної плати до 20-го числа поточного місяця у частині розрахунків за природний газ, теплопостачання та електроенергію. Головні управління Державної казначейської служби зазначену інформацію доводять до відома Державної казначейської служби України. Не пізніше ніж за два дні до проведення розрахунків усі учасники розрахунків, які підписали спірні протокольні рішення, надають до Державної казначейської служби України та його територіальних органів, у яких відкрито їх рахунки, платіжні доручення на перерахування коштів відповідно до узгодженого спільного протокольного рішення. Відповідач негайно після отримання коштів від попередньої сторони за схемою розрахунків, визначеною спільним протокольним рішенням, перераховував грошові кошти останній стороні спільного протокольного рішення позивачу. Саме виконання вимог вказаних вище Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію та Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам та надання пільг, субсидій та компенсацій, викликало кількаденну затримку в повній оплаті відповідачем поставленого позивачем газу у звітному місяці. Крім того, в даному випадку взаєморозрахунки між постачальниками та транспортувальниками ресурсів і розпорядниками коштів, виділених з державного бюджету для надання пільг, субсидій та компенсацій населенню, могли здійснюватись виключно у рахунок погашення заборгованості за природний газ на підставі складених та підписаних актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню. При цьому у кожному спільному протокольному рішенні, як і платіжному дорученні про перерахування відповідачем позивачу отриманих по ланцюгу коштів як вартість пільг і субсидій населенню, вказано про те, що такі розрахунки між сторонами здійснюються в межах договору № 14/ТЕ-13 від 08.02.2012 р., укладеного між ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та ПАТ «Мотор Січ», і є одночасно процедурою погашення зобовязань відповідача з остаточної оплати вартості поставленого позивачем природного газу в розмірі отриманих по спільному протокольному рішенню сум пільг і субсидій населенню.

Як вбачається зі зведених реєстрів актів звіряння заборгованості по пільгам та субсидіям до спільного протокольного рішення (які містяться в матеріалах справи), вони були складені до договору № 14/ТЕ-13 від 08.02.2012 р.

Отже, кожне спільне протокольне рішення і платіжні доручення про перерахування відповідачем позивачу отриманих по ланцюгу коштів, як вартість пільг та субсидій населенню вказують, що такі розрахунки між сторонами здійснювались в межах договору № 14/ТЕ-13 від 08.02.2012 р., а також є одночасно процедурою погашення зобовязань відповідача з остаточної оплати вартості поставленого природного газу у визначеному місяці в розмірі отриманих по спільному протокольному рішенню сум пільг і субсидій населенню.

Відтак, сторони, підписавши зазначені спільні протокольні рішення фактично погодились, що залишок оплати поставленого газу по договору № 14/ТЕ-13 від 08.02.2012 р. підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі кожного підписаного спільного протокольного рішення. Тобто дії сторін з питань остаточних розрахунків за зазначеним договором за їх взаємною згодою і домовленістю з метою надання населенню права на отримання пільг з оплати теплової енергії, були підпорядковані вимогам спільних протокольних рішень і спеціальних вищезазначених нормативно-правових актів.

Тому, на підставі вищезазначеного, відповідач за поставлений природний газ розрахувався у повному обсязі.

Враховуючи наведене, судова колегія дійшла висновку, що день проведення взаєморозрахунків між сторонами, які здійснювались на підставі укладених між ними спільних протокольних рішень для можливості отримання населенням пільг, був одночасно днем погашення заборгованості за поставлений позивачем природний газ у відповідному місяці поставки по договору № 14/ТЕ-13 від 08.02.2012 р.

Таким чином сторони, підписавши спільні протокольні рішення змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Підписання сторонами у 2012 році спільних протокольних рішень і виконання їх положень, а також положень постанови Кабінету Міністрів України № 20 і порядку, затвердженого наказом № 55/57/43, засвідчує, що сторони фактично погодились, що залишок оплати поставленого природного газу по договору, підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі кожного спільного протокольного рішення.

Отже, дії сторін з питань остаточних розрахунків за договором № 14/ТЕ-13 від 08.02.2012 р. за їх взаємною згодою і домовленістю з метою надання населенню права на отримання пільг з оплати теплової енергії, були підпорядковані вимогам спільних протокольних рішень і спеціальних нормативно-правових актів.

Згідно ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобовязання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Пунктом 10.1. Договору сторони узгодили, що цей Договір набирає чинності з дати підписання та скріплення печатками сторін, але не раніше ніж через 14 днів (пять робочих днів у разі застосування процедури закупівлі з підстав, визначених пунктом 3 частини другої статті 39 Закону України «Про здійснення державних закупівель») з дня опублікування у державному офіційному друкованому виданні з питань державних закупівель повідомлення про акцепт пропозиції за результатами застосування процедури закупівлі в одного учасника, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01 січня 2012 року, і діє у частині поставки газу до 31 грудня 2012 року включно, а у частині розрахунків до їх повного здійснення.

Всі зміни і доповнення до цього Договору повинні бути оформлені відповідно до вимог Закону України «Про здійснення державних закупівел», підписані повноважними представниками сторін та скріплені печатками сторін, крім випадків, передбачених п. 11.2. цього Договору (п. 11.3 Договору).

Відповідно до роздруківки операцій за договором по підприємству ПАТ «Мотор Січ», яка міститься в матеріалах справи, вбачається, що відповідач повністю розрахувався за поставлений в 2012 році природний газ.

Фактично, акти звірки і роздруківка операцій, як документи, що засвідчують кожною стороною договору виконані розрахунки між ними і підтверджують відсутність боргу, зафіксували виконання відповідачем і прийняття позивачем повної оплати по договору № 14/ТЕ-13 від 08.02.2012 р.

Відповілно до вимог ст. 534 Цивільного кодексу України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобовязання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1) у першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, повязані з одержанням виконання; 2) у другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3) у третю чергу сплачується основна сума боргу.

Договором № 14/ТЕ-13 від 08.02.2012 р. не передбачено іншої черговості з виконання грошового зобовязання відповідача перед позивачем.

Крім того, як вже зазначалося, відповідно до актів звірки та роздруківки по договору № 14/ТЕ-13 від 08.02.2012 р. підтверджено відсутність заборгованості (тобто відповідач повністю розрахувався за поставлений в 2012 році природний газ з позивачем за третьою чергою, що було б неможливим у випадку наявності заборгованості за другою чергою (заборгованості зі сплати неустойки).

Згідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто зазначена норма застосовується у випадку прострочення боржником виконання грошового зобовязання.

Відповідно до ч. 1 ст. 216, ч. 1, 4 ст. 217, ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Вимогами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Порушення зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

На підставі п. 7.3 Договору позивачем нараховано за порушення строків оплати природного газу пеню за період з 14.03.2012 р. по 31.01.2013 р. в сумі 18100,12 грн. та штраф в сумі 3646,78 грн. Також, посилаючись на вимоги ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано 3 % річних за період з 14.03.2012 р. по 31.01.2013 р. в сумі 3613,12 грн. та інфляційні втрати за період березень 2012 року, вересень 2012 року, та з листопада 2012 року по січень 2013 року в сумі 4698,80 грн.

Місцевий господарський суд дійшов висновку про задоволення вимог позивача з урахуванням проведеного власного перерахунку, посилаючись на те, що відповідачем порушені строки оплати суми боргу, оскільки відповідач зобовязаний оплатити повну вартість отриманого газу в установлений п. 4.1 Договору строк.

Судова колегія апеляційної інстанції не погоджується з таким висновком місцевого господарського суду, оскільки відповідачем чітко виконувались вимоги договору купівлі-продажу природного газу № 14/ТЕ-13 від 08.02.2012 р. та спільних протокольних рішень, а тому відсутні правові підстави вважати, що відповідачем порушені терміни оплати вартості поставленого позивачем природного газу.

Суд першої інстанції посилався на п. 7.1 договору, відповідно до якого сторони узгодили, що у разі порушення покупцем умов п. 4.1 цього договору, покупець зобовязується (крім суми заборгованості) сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 відсотків від суми простроченного платежу.

Проте місцевий господарський суд при винесенні оскаржуваного рішення взагалі не звернув увагу на додаткову угоду № 2 до договору № 14/ТЕ-13 від 08.02.2012 р., яка є невідємною частиною цього договору, відповідно до якої сторони виключили положення про додаткову сплату покупцем штрафу у розмірі 7 % від суми простроченого платежу за прострочення понад 30 днів.

В оскаржуваному рішенні місцевим судом зазначено, що спільні протокольні рішення не є правочинами, спрямованими на зміну умов договору. Спільні протокольні рішення не вносять жодних змін і доповнень до Договору у відповідності з п. 11.3 Договору. Зокрема, зі змісту спільних протокольних рішень не вбачається волевиявлення обох сторін щодо внесення змін до Договору, в т. ч. порядку здійснення взаєморозрахунків між сторонами. Дані спільні протокольні рішення і платіжні доручення про перерахування відповідачем позивачу отриманих по ланцюгу коштів, як вартість пільг та субсидій населенню лише вказують, що такі розрахунки між сторонами є одночасно процедурою погашення зобовязань відповідача з остаточної оплати вартості поставленого природного газу у визначеному місяці в розмірі отриманих по спільному протокольному рішенні сум пільг і субсидій населенню, проте вказані розрахунки здійснювались не в межах Договору, а відповідно до нього.

Місцевий суд не приняв до уваги те, що підписання сторонами в період з березня 2012 року по січень 2013 року спільних протокольних рішень і виконання їх положень, а також положень Постанови Кабінету Міністрів України № 20 і Порядку, затвердженого наказом Міністерства палива та енергетики України, НАК Нафтогаз України, Державного казначейства України від 03.02.2009 року №55/57/43, враховуючи зміст спільних протокольних рішень і первинних документів, складених на їх виконання, а також на виконання умов Договору, засвідчує, що сторони фактично погодились, що залишок оплати поставленого природного газу по Договору, підлягає погашенню шляхом здійснення взаєморозрахунків на підставі кожного спільного протокольного рішення, оскільки, в спільних протокольних рішеннях зазначається, що вони укладалися з метою погашення саме заборгованості відповідно до Договору.

Судова колегія наголошує, що сторони, уклавши на виконання спеціальних нормативно-правових актів спільні протокольні рішення тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору про закупівлю природного газу № 14/ТЕ-13 від 08.02.2012 р. (в межах виділених пільг і субсидій населенню), а тому у позивача відсутні підстави для стягнення пені, що передбачена договором та застосування наслідків за порушення грошового зобовязання, передбачених ч. 2 ст. 230 Господарського кодексу України, а також штрафу, який був виключений додатковою угодою № 2 до договору.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий господарський суд не в повному обсязі дослідив обставини справи, а тому висновок суду не ґрунтується на положеннях діючого законодавства, не відповідає обставинам справи, а тому є підстави для скасування рішення господарського суду Запорізької області від 03.09.2015 р. у справі № 908/3435/14 та прийняття постанови про задоволення скарги.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. ст.ст. 99, 101, 102, 103, 104, 105 ГПК України, Донецький апеляційний господарський суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» м.Запоріжжя на рішення господарського суду Запорізької області від 03.09.2015 р. у справі № 908/3435/14 задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 03.09.2015 р. у справі № 908/3435/14 скасувати.

У задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» м.Київ відмовити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м.Київ, вул.Б.Хмельницького, буд.6, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» (69068, м.Запоріжжя, проспект Моторобудівників, буд. 15, ) 2009,70 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Господарському суду Запорізької області видати наказ відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя : Н.В. Будко

Судді: А.М.Мясищев

ОСОБА_3

Надруковано 5 прим.:

1 скаржнику;

1 відповідачу;

1 у справу;

1 ДАГС;

1 ГСЗО