ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.11.15р. Справа № 904/8258/15

За позовом Державного закладу "Дорожня клінічна лікарня станції Дніпропетровськ Державного підприємства " Придніпровська залізниця"

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 3 159,99 грн. за договором на відшкодування витрат балансоутримувача на надання комунальних послуг орендарю

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - Іванова Т.В., дов. № 01-17/111 від 26.02.15р.

Відповідача - ОСОБА_3, дов. № 1011 від 12.11.15р.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з Відповідача 3 159,99 грн. за договором на відшкодування витрат балансоутримувача на надання комунальних послуг орендарю, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати, з яких: 1260,88 грн. - борг за відшкодування податку на землю, 1098,86 грн. - пені, 51,21 грн. - 3 % річних, 785,04 грн. - збитків від інфляції.

Відповідач позов заперечує, мотивуючи тим, що Додатковою угодою від 15.05.12р. сторони зменшили розмір орендованої площі з 109 кв.м до 45 кв.м, хоча Позивач намагається стягнути з Відповідача кошти за користування площею 69,98 кв.м. Позивачем не надано жодного доказу того, що Відповідач користується або користувався площею 69,98 кв.м у спірний період.

Розгляд справи відкладався.

В засіданні 24.11.15р. оголошено перерву до 26.11.15р. о 14:30 год.

26.11.15р. до матеріалів справи Позивач надав документи на підтвердження передачі Відповідачеві приміщення в оренду.

Справа розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

05.05.09р. Регіональним відділенням Фонду державного майна у Дніпропетровській області з Відповідачем укладено Договір № 12/02.3386.ОД оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, за яким Відповідачеві надано в оренду нежитлове приміщення площею 109 кв.м, за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Кедріна, 55. Балансоутримувачем орендованого приміщення виступає Позивач. Того ж 05.05.09р. приміщення передане Відповідачеві за актом приймання-передачі, підписаним сторонами і Орендодавцем. За додатковою угодою від 09.08.11р. площа орендованого приміщення зменшена до 45 кв.м.

07.05.09р. сторонами укладено Договір № 10 про відшкодування витрат балансоутримувача на надання комунальних послуг орендарю (далі Договір), за п. 1.1 якого Балансоутримувач забезпечує надання комунальних послуг: електропостачання, водопостачання, теплопостачання, (відшкодування земельного податку орендарем) орендарю, що знаходиться за адресою: вул. Кедріна, 55, загальною площею 109) кв.м.

Пунктом 2.2.3 в Договору встановлено, що Орендар зобов'язаний не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним місяцем, вносити плату на рахунок Балансоутримувача, або організації, що обслуговує Будівлю, за спожиті послуги. При несвоєчасному внесенні плати, сплачувати пеню з розрахунку 0,5% від несплаченої суми наданих послу: за кожен день прострочки.

Згідно з пунктом 4.1 Договору, за невиконання або неналежне виконання зобов'язань за цим Договором сторони несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.

Додатковою угодою від 15.05.12р. до Договору сторони зменшили розмір площі з 109 кв.м до 45 кв.м.

За даними Позивача, починаючи з 2013 року Відповідач не відшкодовував земельний податок, який Позивач сплачував у повному обсязі, що підтверджується платіжними дорученнями за спірний період, тому за період з 16.02.13р. по 13.07.15р. у Відповідача виникла заборгованість у сумі 1260,88 грн.

На прострочений борг Відповідача Позивачем нарахована пеня за період з 16.02.13р. по 13.07.15р. - 1098,86 грн., 3 % річних за період з 16.02.13р. по 13.07.15р. - 51,21 грн. та збитки від інфляції - 785,04 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу, у відзиві на позов вказав, що Додатковою угодою від 15.05.12р. сторони зменшили розмір орендованої площі з 109 кв.м до 45 кв.м, хоча Позивач намагається стягнути з Відповідача кошти за користування площею 69,98 кв.м. Позивачем не надано жодного доказу того, що Відповідач користується або користувався площею 69,98 кв.м у спірний період.

Перевіривши доводи сторін, суд частково погоджується з доводами Позивача, частково із запереченнями Відповідача.

Так, дійсно у спірний період Відповідач користувався орендованим приміщенням площею 45 кв.м, а не 69,98 кв.м, як те заявляє Позивач. При цьому, як зазначалося вище, Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу за спірний період.

Перевіривши розрахунки Позивача, з урахуванням площі приміщення орендованого Відповідачем (45 кв.м,) строків існування заборгованості, ст.3 Закону України" Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" суд встановив, що розрахунки Позивачем проведені невірно, за розрахунком суду основний борг становить 807,54 грн., пеня за спірний період - 96,38 грн., 3 % - 34,41 грн., при цьому суд враховує, що оскільки строк оплати встановлено до 15 числа місяця, то прострочення Відповідача починається з 16 числа місяця, однак 15.02.14р. і 15.02.15р. припадали на вихідні дні, тому прострочення Відповідача почалися, відповідно, з 18.02.14р. та з 17.02.15р., збитки від інфляції становлять 503,44 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі боргу за відшкодування податку на землю за спірний період - 807,54 грн., пені - 96,38 грн., 3 % річних - 34,41 грн., збитків від інфляції - 503,44 грн., решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктом 1, 2 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону визначений розмір ставки судового збору, а саме за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати; позовної заяви немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін пропорційно розміру задоволених вимог із розрахунку ставки судового збору - 1 218,00 грн.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (49107, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь Державного закладу "Дорожня клінічна лікарня станції Дніпропетровськ Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49047, м.Дніпропетровськ, вул. Кедрина, д. 55, код 011 118 36) 807,54 грн. - основного боргу, 96,38 грн. - пені, 34,41 грн. - 3 % річних, 503,44 грн. - збитків від інфляції, 549,46 грн. - судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено _________________