ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 грудня 2015 рокуСправа № 912/1882/15
Господарський суд Кіровоградської області в складі колегії: головуючий суддя -Вавренюк Л.С., суддів Макаренко Т.В. та Наливайко Є.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/1882/15

за позовом: публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", м. Київ

до відповідача 1: товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Добре Слово", м. Кременчук

відповідача 2 : приватного підприємства "Онлайн-Буд Кіровоград", м. Кіровоград

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон", Кіровоградська область, Кіровоградський район, с. Івано - Благодатне

про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності.

Представники :

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 3-243110/18050 від 23.09.15 р.;

від відповідача 1 - ОСОБА_2, довіреність № 5 від 09.09.15р.;

від відповідача 2 - ОСОБА_3, довіреність б/н від 01.07.15 р.;

від 3-ї особи - участі не брали.

Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" звернулося до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності за публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" (а.с. 3-10 том 1).

10.09.15 р. позивачем у справі до суду подано заяву про зміну предмету позову, в якій останній просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: на комплекс будівель, розташований за адресою: м. Кіровоград, вул. Валентини Терешкової, буд. 213-А, склад якого містить п. 1 Іпотечного договору за № 107і/1207 від 04.12.07 р., шляхом визнання права власності на зазначене майно за Публічним акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" за ціною - 885 000,00 грн. в рахунок погашення частини заборгованості Закритого акціонерного товариства "Кіровоградасфальтобетон" перед АТ "Банк "Фінанси та Кредит" за Договором про відновлювану кредитну лінію № 137-01-07 від 04.12.07 р. в сумі 4 278 574,75 грн., з яких сума простроченої заборгованості по основному боргу кредиту - 2 395 554,49 грн., сума простроченої заборгованості по процентам - 1 370 217,54 грн., пеня за прострочення заборгованості по кредиту відсоткам - 485 848,72 грн., судові витрати - 25 736,00 грн., судові витрати - 1218,00 грн., пропорційно часткам вартості предмета іпотеки. З метою вжиття заходів щодо забезпечення збереження предмета іпотеки, а саме, комплексу будівель, розташованого за адресою: м. Кіровоград, вул. Терешкової Валентини, буд. 213-А, склад якого містить п. 1 Іпотечного договору за № 107і/1207 від 04.12.07 р., передати його в управління ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" до моменту реєстрації права власності на предмет іпотеки за ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит". Стягнути з ПП "Онлайн-Буд Кіровоград" та з ТОВ "Торговий дім "Добре слово" на користь ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" витрати по сплаті судового збору в сумі 73 080, 00 грн. (а.с. 9-11 том 2).

Враховуючи те, що зміна предмета позову, відповідно до змісту ст. 22 ГПК України належить до прав позивача, а також те, що на день подання позивачем заяви до суду про зміну предмету позову розгляд у даній справі по суті не розпочато, господарський суд вважає можливим прийняти подану позивачем до суду заяву та розглядає вимоги позивача, в редакції заяви поданої ним до суду 10.09.15 р. (а.с. 9-11 том 2).

18.11.15 р. та 03.12.15 р. ТОВ "Торговий дім "Добре Слово" (відповідач 1) до суду подано письмовий відзив та уточнення до відзиву, в яких відповідач 1 просить відмовити у задоволенні позову повністю, з підстав зазначених у відзиві (а.с. 160-166 том 2, а.с. 5-13 том 3).

27.07.15 р. ПП "Онлайн-Буд Кіровоград" (відповідач 2) до суду подано письмові пояснення, відповідно до змісту яких останній просить відмовити в позові позивачу з підстав зазначених у поясненнях (а.с. 202-205 том 1).

Крім того, 25.11.15 р. відповідачем 2 подано до суду письмові пояснення по суті спору, у відповідності до яких ПП "Онлайн-Буд Кіровоград" наголошено на тому, що на даний момент до спірного комплексу будівель входять будівлі, щодо яких позивачем не заявлено позовні вимоги, а тому вимоги позивача про звернення стягнення на частину предмету іпотеки не ґрунтуються на законі (а.с. 178-179 том 2).

ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" (третя особа) згідно поданої останнім до суду заяви за № 02-01/975 від 24.06.15 р. не заперечив проти задоволення позовних вимог та просив їх задовольнити. Крім того, ліквідатор ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" арбітражний керуючий ОСОБА_4 повідомив про те, що у нього відсутні докази погашення заборгованості за договором від 04.12.07 р. перед ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (а.с. 103 том 1).

У судовому засіданні 03.12.15 р. представник третьої особи у справі участі не брав.

Натомість 02.12.15 р. до суду надійшло клопотання ліквідатора ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" арбітражного керуючого ОСОБА_4 про розгляд справи без його участі (а.с. 4 том 3).

Оскільки участь представників сторін та третьої особи обов'язковою господарським судом не визнавалась, зазначене клопотання підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи, доводи сторін, надані у справі сторонами докази, заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів у справі, господарський суд встановив наступне.

04.12.07 р. між ВАТ "Банк "Фінанси та Кредит" (далі - Іпотекодержатель") та ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" (далі - Іпотекодавець) укладено Іпотечний договір № 107і/1207 (далі - Іпотечний договір, а.с. 16-18 том 1), відповідно до змісту якого Іпотекодавець передає в заставу Іпотекодержателю нерухоме майно (далі - предмет іпотеки): комплекс будівель, розташований за адресою: м. Кіровоград, вул. Терешкової Валентини, буд. 213-А, склад якого містить п. 1 Іпотечного договору (п. 1. Іпотечного договору)( далі - іпотечне майно).

Зі змісту Іпотечного договору вбачається (п.п. 4, 5.2. Іпотечного договору), що предмет іпотеки належить Іпотекодавцю (ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон") на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 16.06.2007 р., виданого виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради згідно рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради № 585 від 06.06.2007 р.; нерухоме майно зареєстровано в Комунальному підприємстві "Кіровоградське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" в книзі 3 за № 573, реєстраційний номер об'єкту в реєстрі прав власності на нерухоме майно № 19236679.

Згідно п. 2 Іпотечного договору, зазначене майно передається в іпотеку, як забезпечення повернення Кредитних ресурсів, виданих за договором про поновлювану кредитну лінію № 137-01-07 від 04 грудня 2007 року з лімітом 3 000 000,00 грн. строком до 30.11.2010 року, а також процентів за користування Кредитними ресурсами, виходячи з наступних процентних ставок.

Пред'явлений до суду позов позивач з посиланням на положення ст.ст. 3, 7, 12, 23, 33, 36, 37 Закону України " Про іпотеку", ст. ст.1, 20 Закону України "Про заставу", ст. 572 ЦК України та умови Іпотечного договору за № 107і/1207 від 04.12.07 р.( далі - договір іпотеки) обґрунтовує тим, що відповідачі у справі є іпотекодавцями за вказаним вище договором іпотеки, а оскільки основне зобов'язання основним боржником - ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" не виконано за кредитним договором від 04.12.07 р., позивач набув право звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме комплекс будівель, розташований за адресою: м. Кіровоград, вул. Терешкової Валентини, буд. 213-А склад якого містить п. 1 договору іпотеки.

Так, в позові, обґрунтовуючи свої вимоги, позивач посилається на нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу за № 432 від 31.05.12 р., за яким іпотечне майно відчужено Іпотекодавцем - ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" (далі-Продавець) ТОВ "Креміньюрнафта" (далі-Покупець), а пізніше Покупцем іпотечне майно на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 27.07.12 р. відчужено наступному покупцю - ТОВ "Торговий Дім "Добре Слово" (відповідач 1), а відповідач 2 "Онлайн-Буд Кіровоград" є власником 21/100 комплексу будівель за адресою: м. Кіровоград, вул. Терешкової Валентини, буд. 213-А на підставі свідоцтва про право власності.

Згідно ч.ч. 1, 2 Закону України "Про іпотеку" у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою; особами, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Виходячи зі змісту наведеної вище норми, саме якою позивач обґрунтовує свої вимоги, до предмету доказування у даній справі належить, зокрема, встановлення факту переходу права власності на іпотечне майно згідно Іпотечного договору від Іпотекодавця - ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" (третя особа у справі) до ТОВ "Торговій Дім "Добре Слово" (відповідач 1) та ПП "Онлайн-Буд Кіровоград" (відповідач 2).

Відповідно до ст.ст. 33-34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; господарський суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарським судом встановлено, що дійсно 31.05.12р. між ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" в особі ліквідатора ОСОБА_5 та ТОВ "Креміньюрнафта" укладено договір з продажу комплексу будівель та споруд, розташованого за адресою: м. Кіровоград, вул. Терешкової Валентини, буд. 213-А, посвідчений приватним нотаріусом Кіровоградського міського нотаріального округу ОСОБА_6 та зареєстрований в реєстрі під № 432 (далі - договір купівлі-продажу від 31.05.12 р. за № 432, а.с. 26-27 том 1).

Крім того, господарським судом також встановлено, що підставі ч. 1 ст. 215 ЦК України зазначений договір купівлі-продажу від 31.05.12 р. за № 432 згідно ухвали суду від 27.05.14 р. у справі № 5013/458/11про банкрутство ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон", залишеної без змін постановою Дніпропетровського апеляційного суду від 05.08.14 р. та постановою Вищого господарського суду України від 11.11.14 р. визнано у судовому порядку недійсним (а.с. 28-33 том 1).

Так зокрема, рішенням суду (ухвалою) від 27.05.14 р. встановлено, що "під час реалізації 31.05.2012 року комплексу будівель та споруд, розташованого за адресою: м. Кіровоград, вул. Терешкової Валентини, буд. 213-А, які є предметом забезпечення, ліквідатор гр. ОСОБА_5 не повідомив кредитора, вимоги якого забезпечені заставою, про час, місце та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Вказана обставина була предметом дослідження господарського суду і даний встановлений факт відображений в ухвалі суду від 18.10.2012 року, в якій зазначено наступне.

При цьому господарський суд враховує, що ліквідатором в процесі здійснення ліквідаційної процедури було укладено ряд угод, в тому числі договір купівлі-продажу нерухомого майна, який є значною угодою в розумінні ст. 1 Закону про банкрутство, у зв'язку з чим відповідно до ч. 8 ст.16 вказаного Закону така угода повинна була укладатися за умови отримання ліквідатором попередньої згоди кредиторів.

Господарським судом встановлено, що склад, умови та строки продажу майна банкрута не погоджувалися з кредиторами (заставними кредиторами), як того вимагає ст. 30 Закону про банкрутство.

З матеріалів справи вбачається, що реалізація заставного майна відбулась з порушенням вимог ст. 3-1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", без письмового повідомлення заставного кредитора про день, час і місце проведення прилюдних торгів та початкову ціну продажу майна" (а.с. 28-33 том 1)

А отже, зазначеним вище судовим рішенням встановлено, що реалізація іпотечного майна в межах справи про банкрутство ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" (№ 5013/458/11) відбулась з порушенням вимог чинного законодавства, за наслідками чого зазначений вище договір купівлі-продажу від 31.05.12 р. за № 432 визнаний недійсним. Рішення суду про визнання договору купівлі-продажу від 31.05.12 р. за № 432 недійсним набрало чинності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Оскільки договір купівлі-продажу від 31.05.12 р. за № 432 визнаний недійсним в судовому порядку, набуття за таким договором права власності є незаконним.

Відповідно до змісту ст. 330 Цивільного кодексу України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це право, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до статті 388 цього Кодексу майно не може бути витребувано у нього.

Згідно ч. 1 ст. 388 Цивільного кодексу України якщо майно за відплатним договором придбане у особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати( добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом.

З наведених вище норм вбачається, що іпотечне майно вибуло з володіння власника незаконно, що в свою чергу вказує на те, що єдиним законним власником іпотечного майна залишається ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон", якому це майно належить на законних підставах, а отже останній залишається Іпотекодавцем майна переданого ним в іпотеку на підставі Іпотечного договору.

З матеріалів справи вбачається, що відносно ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон", який є Іпотекодавцем згідно Іпотечного договору, господарським судом Кіровоградської області порушено справу про банкрутство (ухвала від 01.04.11 р. № 5013/458/11); постановою від 20.04.11 р. визнано ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" банкрутом. В межах зазначеної справи підлягають розгляду усі вимоги кредиторів, в тому числі кредиторів, вимоги яких забезпечені заставою (іпотекою).

Так, відповідно до ст. 41 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (п. п. 2, 11 ст. 41), в чинній редакції, до повноважень ліквідатора належить вжиття заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб.

ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" як боржник у справі про банкрутство, а також Іпотекодавець згідно Іпотечного договору, не позбавлений права витребування належного йому майна з чужого незаконного володіння, з метою, зокрема, погашення вимог заставного кредитора.

В той же час, заставний кредитор, яким є позивач у справі, не позбавлений права ініціювати питання щодо оскарження дій або бездіяльності ліквідатора щодо невжиття останнім необхідних заходів щодо виконання покладених на нього функцій та обов'язків, з метою задоволення вимог кредиторів у справі про банкрутство боржника.

Згідно ч. 4 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Що ж стосується вимог, пред'явлених позивачем саме до відповідачів у справі, як власників іпотечного майна, господарський суд вважає, що позивачем в супереч вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України, не доведено факту переходу права власності від ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" до ТОВ "Креміньюрнафта", с наступним до ТОВ "Торговий Дім "Добре Слово" та ПП "Онлайн-Буд Кіровоград" на законних підставах.

Господарським судом також встановлено, що ТОВ "Торговий Дім "Добре Слово" придбав іпотечне майно у ТОВ "Креміньюрнафта", підтвердженням власності якого на іпотечне майно значиться недійсний договір купівлі-продажу від 31.05.12 р. за № 432, що згідно ст. 330 ЦК України свідчить про незаконність набуття відповідачем 1 іпотечного майна, оскільки відповідно до вимог ч. 1 ст. 658 Цивільного кодексу України право продажу належить власнику майна.

Договір купівлі-продажу від 27.07.12 р. за № 2893 (а.с. 38-39 том 3), за яким ТОВ "Креміньюрнафта" відчужило ТОВ "Торговий Дім "Добре Слово" іпотечне майно, з урахуванням рішення суду про визнання недійсним договору купівлі-продажу від 31.05.12 р. за № 432, містить ознаки недійсності, а тому позбавляє правової підстави вважати його дійсним.

А отже, наданий у справі договір не може бути прийнятий господарським судом в якості належного та допустимого доказу, в розумінні ст.ст. 33-34 Господарського процесуального кодексу України (а.с. 38-39 том 3).

Безпідставними вважає господарський суд доводи також відповідача 1 у справі, який посилається, зокрема, на дійсність аукціону, проведеного 24.02.12 р., за результатами якого ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" відчужило іпотечне майно, оскільки його доводи спростовуються наявними у справі доказами, з яких вбачається, що правочином щодо відчуження іпотечного майна Іпотекодавцем є саме договір купівлі-продажу від 31.05.12 р. за № 452, а не відповідний протокол аукціону № 1 від 24.02.12 р., на який вказує відповідач 1.

Що ж стосується проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, про що до суду надано відповідні витяги (а.с. 40, 41, 42 том 3), господарський суд зазначає, що реєстрація зазначених прав є лише похідною від вчиненого правочину. А тому, дана реєстрація, з огляду на ознаки недійсності провочину щодо переходу права власності на нерухоме майно, в будь який час може бути скасована, зокрема, в судовому порядку за ініціативою осіб, права яких у зв'язку з цим є порушеними.

Чинне законодавство виключає можливість набуття права власності, зокрема, на нерухоме майно, на підставі недійсних договорів.

Оскільки іпотечне майно вибуло з володіння власника - ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" (Іпотекодавця) за недійсним договором, відсутні правові підстави вважати власниками даного майна, а отже Іпотекодавцями відповідачів у справі, а тому господарський суд вважає відсутні правові підстави пред'явлення до відповідачів позовних вимог у даній справі на підставі Іпотечного договору, укладеного між позивачем у справі та третьою у справі особою - ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон".

Обгрунтованість пред'явлених позивачем вимог господарський суд вважає не доведеною.

А отже, вимоги до відповідачів на підставі ст. 23 Закону України "Про іпотеку" є безпідставними, а тому такими, що не підлягають задоволенню.

Застосування ст. 23 Закону України "Про іпотеку" обумовлено саме наявністю переходу права власності на нерухоме майно на підставах не заборонених законом, а отже на законних підставах, тобто на підставах дійсних правочинів.

Недоведеними також господарський суд вважає і доводи позивача щодо переходу права власності на нерухоме майно до ПП "Онлайн-Буд Кіровоград", оскільки позивачем не надано до суду належних доказів переходу такого права у встановленому законом порядку. Державна реєстрація за відповідачем 2 права власності на 21/100 комплексу будівель за адресою м. Кіровоград, вул. Терешкової Валентини, буд. 213-А (а.с. 140-155 том 1), не є належним доказом переходу права власності на іпотечне майно до відповідача 2, оскільки позивачем не доведено, з чого саме складається 21/100 частки комплексу будівель та чи входить взагалі до вказаної частки іпотечне майно або його частина.

Доречними вважає господарський суд доводи відповідача 1 в тій частині, що позивачем не доведено наявність в нього права іпотекодержателя, оскільки таке право може бути підтверджено лише проведеною у законом порядку відповідною державною реєстрацією, однак Іпотечний договір, в супереч вимог ст. 4 Закону України "Про іпотеку" не має такої реєстрації, що не заперечується самим позивачем, оскільки як встановлено судом, на підставі ухвали суду від 28.05.12 р. у справі про банкрутство ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон" за № 5013/458/11 на підставі ст. 43 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" в редакції, чинній на час прийнята такої ухвали, виключено з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна запис № 6156465 від 04.12.07 р. про обтяження іпотекою нерухомого майна ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон"- комплекс будівель, що знаходиться за адресою: м. Кіровоград, вул. Терешкової Валентини, буд. 213-А, підстава обтяження іпотечний договір, 4558 від 04.12.07 р.

Господарський суд також вважає, що захист порушених прав позивача, як заставного кредитора є можливим виключно в межах справи про банкрутство боржника (ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон"), що знаходиться в провадженні господарського суду Кіровоградської області (№ 5013/458/11).

Заявлене відповідачем 2 у справі клопотання про залучення третіх осіб (а.с. 120-123 том 1) підлягає відхиленню, як безпідставне, з огляду на вартість іпотечного майна, на яке позивач просить звернути стягнення згідно Іпотечного договору та наявність заборгованості боржника, яку позивач просить стягнути за рахунок іпотечного майна, що виключає підставу, передбачену ч. 4 ст. 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Враховуючи висновки господарського суду про безпідставність пред'явлених у справі вимог, заява відповідача 2 про застосування строку позовної давності (а.с. 166-167 том 2) задоволенню не підлягає.

Безпідставним вважає господарський суд клопотання відповідача 1 про витребування доказів у справі з огляду на те, що нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу від 31.05.12 р. за № 432 в судовому порядку визнаний недійсним, у зв'язку з чим витребування доказів, пов'язаних з обставинами укладання недійсного договору, господарський суд вважає є недоречним (а.с.110-113 том 2).

На підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33-34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.

Копію рішення направити, зокрема,

третій особі (ЗАТ "Кіровоградасфальтобетон") за адресою: 27635, Кіровоградська область, Кіровоградський р-н, с. Івано - Благодатне, вул. Паркова, 7;

арбітражному керуючому ОСОБА_7 за адресою: 25031, АДРЕСА_1.

Повне рішення складено 07.12.2015 р.

Головуючий суддя Л.С. Вавренюк

Суддя Т.В. Макаренко

Суддя Є.М. Наливайко