УХВАЛА

01.12.2015Справа № 910/7770/14

За скаргою Державного підприємства Міністерства оборони України "Київська контора матеріально-технічного забезпечення"

на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві

У справі за позовом Державного підприємства Міністерства оборони України "Київська контора матеріально-технічного забезпечення"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "Ластре Кераміка"

Про стягнення 97 591,53 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники учасників судового процесу:

Від позивача: Пєвцова О.П. представник за довіреністю № б/н від 16.03.15.

Від відповідача: не з'явився

Від ДВС: не з'явився

Обставини справи:

Рішенням Господарського суду м. Києва від 12.06.14. у справі № 910/7770/14 позовні вимоги Державного підприємства Міністерства оборони України "Київська контора матеріально-технічного забезпечення" задоволені частково та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ластре Кераміка" на користь Державного підприємства Міністерства оборони України "Київська контора матеріально-технічного забезпечення" 90 837,50 грн. основного боргу, 3 042,67 грн. пені, 2 544,49 грн. збитків від інфляції, 702,27 грн. 3% річних, 1 942,54 грн. витрат по сплаті судового збору.

08.07.14. на виконання вищевказаного рішення був виданий відповідний наказ.

30.09.15. до Господарського суду міста Києва через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшли скарга Державного підприємства Міністерства оборони України "Київська контора матеріально-технічного забезпечення" на бездіяльність відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, відповідно до якої скаржник просить суд:

- визнати незаконною бездіяльність Відділу ДВС Печерського районного управління юстиції у місті Києві по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 08.07.14. № 910/7770/14;

- зобов'язати Відділ ДВС Печерського районного управління юстиції у місті Києві здійснити примусове виконання рішення Господарського суду м. Києва від 12.06.14. у справі № 910/7770/14.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.10.15. розгляд скарги призначено на 19.11.15.

За результатами судового засідання 19.11.15. на підставі ст. 77 ГПК України розгляд скарги було відкладено на 01.12.15., про що судом було прийнято відповідну ухвалу.

В судовому засіданні 01.12.15. скаржником підтримано подану ним скаргу.

Відповідач в судове засідання 01.12.15. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Представник ВДВС Печерського районного управління юстиції у м. Києві в призначене судове засідання не з'явився, проте 30.11.15. через відділ діловодства суду надав матеріали виконавчого провадження по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 08.07.14. № 910/7770/14.

Розглянувши скаргу, дослідивши подані докази, заслухавши думку скаржника, Господарський суд дійшов висновку про задоволення скарги з огляду на викладене далі.

Скарга обґрунтована тим, що Відділом ДВС Печерського районного управління юстиції у місті Києві не вчиняються жодні дії по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 08.07.14. № 910/7770/14.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, регламентуються Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон). Вказаний нормативний акт є спеціальним по відношенню до інших нормативних актів при вирішенні питання щодо оцінки дій державної виконавчої служби.

Зазначеним Законом регламентовано порядок та особливості проведення кожної стадії (дії) виконавчого провадження і відповідних дій державних виконавців.

В силу ст. 1 Закону, виконавче провадження - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У відповідності до ч. 2 ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України, скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом та законом України «Про виконавче провадження».

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження».

Частиною 1 ст. 6 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

У відповідності до частини 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Згідно з частинами 1 - 3 статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», після відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом, що зобов'язує боржника вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець перевіряє виконання рішення не пізніше ніж на наступний день після закінчення строку, встановленого частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, його виконання перевіряється не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки. Державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну; безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; за згодою власника використовувати приміщення, у тому числі комунальної власності, для тимчасового зберігання вилученого майна, а також транспортні засоби стягувача або боржника для перевезення майна; звертатися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз'яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа, про встановлення чи зміну порядку і способу виконання, про відстрочку та розстрочку виконання рішення; звертатися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, про роз'яснення змісту документа; звертатися до суду з поданням про розшук боржника - фізичної особи або дитини чи про постановлення вмотивованого рішення про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, стосовно якої складено виконавчий документ про її відібрання; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ; залучати у встановленому порядку до провадження виконавчих дій понятих, працівників органів внутрішніх справ, інших осіб, а також експертів, спеціалістів, а для оцінки майна - суб'єктів оціночної діяльності - суб'єктів господарювання; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом; застосовувати під час провадження виконавчих дій відеозапис, фото- і кінозйомку; у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення; вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження; з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження; у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням; у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача; здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № ВП 44403000, державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в місті Києві було вчинено наступні дії.

18.08.14. постановою відкрито виконавче провадження по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 08.07.14. № 910/7770/14.

Постановою від 21.11.14. було приєднано виконавче провадження № 44403000 до зведеного виконавчого провадження № 45560831, яке веде відділ Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві.

Постановами від 21.11.14., 19.12.14. було накладено арешт на кошти відповідача та все майно, що йому належить в межах суми боргу

Постановою від 22.12.14. ВП № 44403000 наказ Господарського суду міста Києва від 08.07.14. № 910/7770/14 було повернуто стягувану з підстав відсутності у боржника грошових коштів та майна.

Постановою від 20.02.15. було скасовано постанову про повернення виконавчого документа по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 08.07.14. № 910/7770/14 стягувачу від 22.12.14.

Постановою від 23.02.15. відновлено виконавче провадження № 44403000 з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 08.07.14. № 910/7770/14.

08.07.15. державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві прийнято постанову ВП № 44403000, якою встановлено, що відповідно до заяви стягувача, у останнього на зберіганні перебуває майно боржника. На підставі вказаного державний виконавець доручив ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва здійснити опис та арешт вказаного майна відповідача, за результатами проведення виконавчих дій скласти акт та направити до ВДВС Печерського РУЮ в м. Києві, копію постанови направити до виконання в ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва.

Жодних виконавчих дій за період з 23.02.15. по 08.07.15., тобто протягом п'яти місяців державним виконавцем по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 08.07.14. № 910/7770/14 не вчинялось.

При цьому, надані матеріали виконавчого провадження містять скаргу стягувача на ім'я Управління ДВС Головного управління юстиції в місті Києві, Державної виконавчої служби України та Відділу ДВС Печерського районного управління юстиції у місті Києві з вхідним штемпелем Відділу ДВС Печерського районного управління юстиції у місті Києві від 08.06.15., щодо визнання неправомірною бездіяльності Відділу ДВС Печерського районного управління юстиції у місті Києві по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 08.07.14. № 910/7770/14 та витини виконавчі дії по виконанню вказаного наказу.

Разом з тим, за твердженням стягувача та відповідно до матеріалів виконавчого провадження ВП № 44403000, жодної відповіді стягувану на вказану скаргу, в порушення вимог та строків, встановлених Законом України «Про виконавче провадження», не надходило.

При цьому, відповідно до ст. 20 Закону України "Про виконавче провадження" якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна. Право вибору місця виконання між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії з виконання рішення на території, на яку поширюються їх функції, належить стягувачу. Державний виконавець вправі провадити виконавчі дії щодо виявлення та звернення стягнення на кошти, які перебувають на рахунках та вкладах боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. У разі необхідності перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна або його місця роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець може своєю мотивованою постановою, затвердженою начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований, доручити проведення перевірки вказаної інформації відповідному відділу державної виконавчої служби. Державний виконавець відділу державної виконавчої служби, якому доручено проведення перевірки зазначеної інформації, у разі виявлення майна боржника повинен здійснити його опис та арешт. Виконавчі дії за дорученням проводяться у строк не пізніше десяти робочих днів з моменту надходження до відділу державної виконавчої служби відповідної постанови державного виконавця в межах виконавчого провадження, у якому винесено цю постанову. За результатами проведених дій складається акт, що направляється державному виконавцю, який виніс постанову. У разі якщо у процесі виконавчого провадження державним виконавцем отримано документальне підтвердження про зміну або встановлення місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника, його майна, місця його роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, та з'ясувалося, що майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє на території, на яку поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець не пізніше наступного дня з моменту, коли йому стали відомі зазначені обставини, надсилає виконавчий документ за новим місцем проживання чи місцезнаходженням боржника, місцем його роботи чи місцезнаходженням майна боржника, про що повідомляє стягувачу. У разі якщо у процесі виконавчого провадження з'ясувалося, що майна боржника, на яке можливо звернути стягнення, недостатньо для задоволення в повному обсязі вимог стягувача, але майно боржника виявлено на території іншого органу державної виконавчої служби, державний виконавець звертає стягнення на таке майно в порядку, передбаченому цим Законом, за погодженням з начальником відділу державної виконавчої служби, якому він підпорядкований, та за умови, що стягувач авансує витрати на організацію та проведення виконавчих дій. Про вчинення виконавчих дій на території іншого органу державної виконавчої служби державний виконавець повідомляє начальникові такого органу. У разі якщо стягувач не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій на території іншого органу державної виконавчої служби, державний виконавець звертає стягнення на наявне майно боржника і після розподілу стягнутих коштів, якщо їх обсяг недостатній для задоволення в повному обсязі вимог стягувача, надсилає виконавчий документ до органу державної виконавчої служби за місцезнаходженням іншого майна боржника.

Виконавче провадження може бути передано від одного органу державної виконавчої служби до іншого, від одного державного виконавця до іншого в порядку, встановленому Міністерством юстиції України.

Згідно з п. 3.2.2. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 74/5 від 15.12.99., Якщо в процесі виконавчого провадження державному виконавцеві стало відомо, що змінилося місце проживання чи місцезнаходження боржника, місце його роботи або з'ясувалося, що на території, на яку поширюються функції органу державної виконавчої служби, майно боржника, на яке можна звернути стягнення, відсутнє, однак належне боржнику майно перебуває на території іншого органу державної виконавчої служби, то державний виконавець негайно складає про це відповідний акт (додаток 5). Виконавчий документ разом з копією акта не пізніше наступного дня державний виконавець зобов'язаний надіслати до органу державної виконавчої служби за новим місцем проживання боржника, місцем його роботи чи за місцезнаходженням майна боржника, про що одночасно, в копії супровідного листа, повідомляє стягувача та орган, який видав виконавчий документ. Супровідний лист про направлення виконавчого документа за належністю підписує начальник відповідного органу державної виконавчої служби.

Доказів доручення проведення перевірки інформації про місцезнаходження майна боржника на території іншого відділу державної виконавчої служби, у даному випадку ВДВС Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, матеріали скарги та наданого суду виконавчого провадження не містять, як і не місять відповідно акту та доказів направлення постанови від 08.07.15. ВП № 44403000на адресу ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва.

При цьому, у відповідності до наявного матеріалах скарги листа ВДВС дарницького районного управління юстиції к м. Києві від 13.10.15., постанова державного виконавця відділу ДВС Печерського РУЮ м. Києва про доручення відділу ДВС Дарницького РУЮ м. Києва здійснити опис та арешт майна боржника у ВДВС Дарницького РУЮ м. Києва не перебуває.

Отже, державним виконавцем відділу ДВС Печерського РУЮ м. Києва в порушення ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження» не було вжито дій для виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.14. у справі № 910/7770/14.

За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту, визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган Державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється. (п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.12. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України»).

Враховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги скаржника є правомірними, а скарга такою, що підлягає задоволенню повністю.

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу задовольнити повністю.

2. Визнати незаконною бездіяльність відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві по виконанню наказу Господарського суду міста Києва від 08.07.14. № 910/7770/14.

3. Зобов'язати відділ Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві здійснити примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.14. у справі № 910/7770/14.

Суддя Т.М. Ващенко