УХВАЛА

26.11.2015Справа №910/28705/14

За заявоюКомунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського р-ну м. Києва
провідстрочку виконання рішення суду
у справі №910/28705/14
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Майстерліфт»
доКомунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського р-ну м. Києва
простягнення 12 008,19 грн.
Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:
від позивача:Лелюх Л.П. (дов. б/н від 01.08.2015 р.);
від відповідача:Максимова Я.С. (дов. №43-3826 від 08.04.2015 р.);

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Майстерліфт» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району міста Києва про стягнення 12 008,19 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.01.2015 р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерліфт» задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району міста Києва на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерліфт» суму основної заборгованості у розмірі 9 356,40 грн., інфляційні збитки у розмірі 11 410,66 грн., 3% річних у розмірі 597,39 грн. та судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2015 р. рішення господарського суду міста Києва від 30.01.2015 р. у справі №910/28705/14 в частині стягнення інфляційних збитків змінено, а пункт 2 резолютивної частини рішення господарського суду міста Києва від 30.01.2015 р. у справі №910/28705/14 викладено в наступній редакції: «Стягнути з комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва (02217, м. Київ, вул. Закревського, буд. 15, код 36657100) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерліфт» (04073, м. Київ, провулок Куренівський, буд. 17, літ. Ш, код 33308688) 9 356,40 грн. - основної заборгованості, 2 054,26 грн. - інфляційних втрат та 597,39 грн. - 3% річних та 1 827,00 грн. судового збору.», в решті рішення господарського суду міста Києва 30.01.2015 р. у справі №910/28705/14 залишено без змін.

08.04.2015 р. на виконання вказаної постанови господарським судом міста Києва видано наказ.

13.11.2015 р. до загального відділу господарського суду міста Києва надійшла заява Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району міста Києва в якій заявник просить розстрочити виконання рішення господарського суду міста Києва від 30.01.2015 р. (з урахуванням постанови Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2015 р.) у справі №910/28705/14 до 28.12.2015 р.

В обґрунтування поданої до суду заяви, відповідач (боржник) посилається на те, що контрагенти відповідача належним чином не виконують перед боржником грошові зобов'язання, що зумовило виникнення дебіторської заборгованості. Відповідач вживає заходів для стягнення коштів з контрагентів, також підприємство стягує заборгованість з споживачів (мешканців), що заборгували підприємству за надані послуги, та відповідні судові накази передаються і перебувають постійно на виконання у відділах державних виконавчих служб, що підтверджується копією реєстру пред'явлених на виконання судових наказів. Відповідно за рахунок стягнень та добровільної сплати по судових наказах відповідач має намір погасити заборгованість по справі №910/28705/14. В підтвердження платоспроможності та виконання рішень суду, КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району міста Києва розстрочено та виконуються рішення по справі господарського суду міста Києва №910/17097/15 та по справі Деснянського районного суду міста Києва №754/8996/14-ц.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.11.2015 р. розгляд заяви призначено на 26.11.2015 р.

Представник заявника в судовому засіданні подав заяву про уточнення раніше поданої заяви та просив суд надати не розстрочку, а відстрочку до 21.12.2015 р. Представник стягувача (позивача) проти задоволення заяви не заперечував.

Розглянувши відповідну заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку про задоволення заяви Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва про відстрочку виконання рішення від 30.01.2015 р. (з урахуванням постанови Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2015 р.) у справі №910/28705/14, виходячи з наступного.

Приписами ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Тобто, підставами задоволення заяви про розстрочку виконання рішення можуть бути обставини, якими його виконання ускладнюється чи видається неможливим.

Частиною 5 статі 124 Конституції України передбачено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

В силу вимог ст. 45 Господарського процесуального кодексу України господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Отже, з правових конструкцій вказаних статей випливає, що судові рішення можуть прийматися у формі: рішень, ухвал, постанов та є обов'язковими до виконання на всій території України.

Як визначено частинами 1, 2 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Пунктом 7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» визначено, що господарський суд на підставі статті 121 ГПК має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання.

У підпункті 7.1.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» визначено, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Відповідно до п. 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012 р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

У відповідності до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

При цьому, у п. 10 постанови пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 р. «Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання, суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім'ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

У пункті 2.3 мотивувальної частини рішення від 26 червня 2013 року №5-рп/2013 Справа №1-7/2013 Конституційного Суду України у справі за конституційним зверненням Акціонерної компанії «Харківобленерго» щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження», наведено висновок про те, що підставою для застосування статті 36 Закону України «Про виконавче провадження» є наявність об'єктивних обставин, що ускладнюють або роблять неможливим застосування загального порядку примусового виконання рішень. За судовою практикою до обставин, що ускладнюють виконання судового рішення та які є підставою для розстрочки його виконання, належать хвороба боржника або членів його сім'ї, скрутне матеріальне становище боржника, наявність загрози банкрутства юридичної особи-боржника, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вже було встановлено судом, рішенням господарського суду міста Києва від 30.01.2015 р. позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерліфт» задоволено частково, стягнуто з Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району міста Києва на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерліфт» суму основної заборгованості у розмірі 9 356,40 грн., інфляційні збитки у розмірі 11 410,66 грн., 3% річних у розмірі 597,39 грн. та судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2015 р. рішення господарського суду міста Києва від 30.01.2015 р. у справі №910/28705/14 в частині стягнення інфляційних збитків змінено, а пункт 2 резолютивної частини рішення господарського суду міста Києва від 30.01.2015 р. у справі №910/28705/14 викладено в наступній редакції: «Стягнути з комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва (02217, м. Київ, вул. Закревського, буд. 15, код 36657100) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Майстерліфт» (04073, м. Київ, провулок Куренівський, буд. 17, літ. Ш, код 33308688) 9 356,40 грн. - основної заборгованості, 2 054,26 грн. - інфляційних втрат та 597,39 грн. - 3% річних та 1 827,00 грн. судового збору.», в решті рішення господарського суду міста Києва 30.01.2015 р. у справі №910/28705/14 залишено без змін.

08.04.2015 р. на виконання вказаної постанови господарським судом міста Києва видано наказ.

13.11.2015 р. від Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва надійшла заява про відстрочку виконання рішення від 30.01.2015 р. (з урахуванням постанови Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2015 р.) у справі №910/28705/14 згідно змісту якої заявник просить відстрочити виконання зазначеного рішення суду до 21.12.2015 р., яка обґрунтована важким фінансовим станом підприємства.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши подані матеріали та докази в їх сукупності та враховуючи, посилання заявника на обставини, які ускладнюють виконання рішення суду, суд дійшов висновку про задоволення заяви Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва про відстрочку виконання рішення від 30.01.2015 р. (з урахуванням постанови Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2015 р.) у справі №910/28705/14.

Задовольняючи заяву відповідача, суд приймає до уваги і ту обставину, що при застосуванні ст. 121 Господарського процесуального кодексу України щодо відстрочки виконання вказаного рішення є більш вірогідним і є підстави вважати, що будуть здійснені заходи по його належному та своєчасному виконанню.

Ухвала про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови підлягає виконанню на підставі пункту 2 частини другої статті 17 Закону України «Про виконавче провадження», тому відповідний наказ у такому випадку не видається.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Деснянського району м. Києва про відстрочку виконання рішення від 30.01.2015 р. (з урахуванням постанови Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2015 р.) у справі №910/28705/14 - задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення господарського суду міста Києва від 30.01.2015 р. (з урахуванням постанови Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2015 р.) у справі №910/28705/14 до 21.12.2015 р.

Суддя В.О. Демидов