РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.11.2015Справа №910/24457/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Пральний комплекс"
до Міністерства оборони України
та Військової частини НОМЕР_1
про стягнення 14 319,15 грн.
Суддя Лиськов М.О.
Представники сторін:
від позивача: Данилова Л.А. (дов. від 25.07.2015)
від відповідача-1: Бугай І.І. (дов. № 678 від 20.04.2015)
від відповідача-2: Кривошия Д.А. (дов. № 220/316/д від 18.05.2015)

В судовому засіданні 25.11.2015, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
14.09.2015 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява № 2170 від 12.08.2015 Товариства з обмеженою відповідальністю "Пральний комплекс" до Міністерства оборони України та Військової частини НОМЕР_1 про стягнення 14 319,15 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем-1 не виконується рішення Господарського суду м. Києва910/10138/14 від 01.07.2015, у зв`язку з чим останньому були нараховані штрафні санкції на суму заборгованості.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/24457/15, розгляд справи призначено на 21.10.2015.
28.09.2015 від представника відповідача-2 надійшов відзив на позовну заяву.
21.10.2015 в судовому засіданні було оголошено перерву до 11.11.2015.
В судовому засіданні, призначеномк на 11.11.2015, представник відповідача-1 клопотав про відкладення розгляду справи. Представник відповідача-2 підтримав вказане клопотання. Представник позивача проти задоволення клопотання не заперечував.
Окрім того представник відповідача-1 заявив клопотання про продовження строків розгляду справи.
11.11.2015 ухвалою суду строк розгляду справи продовжено на 15 днів та оголошено перерву до 25.11.2015.
В судовому засіданні, призначеному на 25.11.2015, сторони надали пояснення па суті справи.
У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.
Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв`язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.
Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об`єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд,
ВСТАНОВИВ:
01.07.2015 рішенням Господарського суду міста Києва у справі № 910/10138/14 стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пральний комплекс" основну заборгованість в розмірі 17 218 грн.. 08 коп., 3% річних в розмірі 318 грн.. 42 коп., судовий збір в розмірі 1827 грн.
Оскільки станом на день подання позову до суду відповідачем-2 не виконано рішення суду у справі № 91010138/14 , а 3 річних за вказаним рішенням стягнуто за період з 25.09.2013 по 07.05.2014, таким чином позивач просить стягнути з відповідачів 3 річних та за період з 08.05.2014 по 31.07.2015 та інфляційні втрати за весь період прострочення.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Позивач на підставі п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України просить суд стягнути з відповідачів на свою користь 13 625,86 грн. інфляційних втрат та 3% річних в сумі 693,29 грн.
Згідно ст. 229 Господарського кодексу України та ст.625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.
Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача індексу інфляції нарахованого на суму боргу та 3 % річних ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов`язання, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних та індексу інфляції нарахованого на суму боргу підлягають задоволенню відповідно до наведеного в позовній заяві розрахунку. При здійсненні перевірки розрахунку 3% річних та індексу інфляції, нарахованих позивачем, судом встановлено, що ним правильно здійснено вказаний розрахунок.
У вимогах до Відповідача-1 - Міністерства оборони України належить відмовити, оскільки даний договірні відносини виникли між позивачем та з Військовою частиною НОМЕР_1 , а не з Міністерством оборони України.
Посилання Позивача на норми Закону України Про господарську діяльність у Збройних силах України є безпідставними, оскільки відповідно до ст. 1 вказаного закону під господарською діяльністю у Збройних силах України розуміється специфічна діяльність військових частин, закладів, установ та організацій Збройних Сил України, пов`язана із забезпеченням їх повсякденної життєдіяльності і яка передбачає ведення підсобного господарства, виробництво продукції, виконання робіт і надання послуг, передачу в оренду рухомого та нерухомого військового майна (за винятком озброєння, боєприпасів, бойової та спеціальної техніки) в межах і порядку визначених цим Законом, яка здійснюється з метою одержання додаткових джерел фінансування життєдіяльності військ (сил) для підтримання на належному рівні їх бойової та мобілізаційної готовності.
Отже, Закон України Про господарську діяльність у Збройних силах України регулює лише правовідносини по здійсненню військовими частинами активної господарської діяльності і тільки визначеними особами, а саме ведення підсобного господарства, виробництво продукції, виконання робіт і надання послуг, передачу в оренду рухомого та нерухомого військового майна, тому боржником по даному Договору є Військова частина та, як Договір укладався саме з нею.
Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача-1.
Керуючись, ст. ст. 33, 34, 49, 82 - 85, ГПК України, Господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.
2. Стягнути з .Стягнути з Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікацій код НОМЕР_2 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Пральний комплекс" ( 04211, м. Київ, вул.. Лайоша Гавро 6, ідентифікаційний код 34344528) 3% річних в розмірі 693 ( шістсот дев`яносто три) грн.. 29 коп., 13 625 (тринадцять тисяч шістсот двадцять п`ять) грн. 86 коп. та судовий збір в розмірі 1 218 ( одна тисяча двісті вісімнадцять) грн.
Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.
3. У задоволенні вимог до Міністерства Оборони України відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.
Повний текст рішення складено 02.12.2015

Суддя М.О. Лиськов