ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2015 року Справа № 904/6463/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Дарміна М.О. (доповідач)

суддів: Березкіної О.В., Чус О.В.

при секретарі судового засідання: Ковзиков В.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, представник, довіреність №14-167 від 11.06.14;

від відповідача: ОСОБА_2, представник, довіреність №955 від 22.12.14;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія НАФТОГАЗ УКРАЇНИ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2015 року по справі № 904/6463/15

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія НАФТОГАЗ УКРАЇНИ, м.Київ

до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ, м.Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у розмірі 15 152 067, 92 грн. за договором купівлі-продажу

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2015 року по справі № 904/6463/15 (суддя Суховаров А.В.) відмовлено у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія НАФТОГАЗ УКРАЇНИ до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ про стягнення заборгованості за договором купівлі - продажу природного газу у розмірі 15 152 067, 92 грн.

Приймаючи рішення місцевий господарський суд виходив з того, що сторони погодили в Договорі купівлі-продажу (з урахуванням редакції Додаткової угоди № 10 від 22.12.2014р.) строк остаточного розрахунку відповідача за фактично використаний газ до 20.01.2016р., таким чином суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 3 % річних та інфляційних втрат, оскільки строк оплати не настав.

Підстави з яких порушено питання про перегляд рішення:

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, не дослідження всіх істотних обставин, що мають значення для справи, просить рішення господарського суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Скаржник вважає, що Додаткова угода № 10 від 22.12.2014р. набула чинності з дати її підписання, а предметом спору є стягнення 3 % річних та інфляційних, нарахованих за порушення відповідачем договірних зобовязань за період з січня 2013р. по листопад 2014р. за Договором № 13-137-ВТВ від 04.01.2013р. Апелянт посилається на те, що зміни до Договору № 13-137-ВТВ набули чинності в порядку п. 6 Додаткової угоди № 10, якою визначено момент набуття нею чинності, а п.4 Додаткової угоди № 10 не стосується строку дії останньої. Крім того, апелянт зазначає, що Додаткова угода № 10 (на відміну від Додаткових угод №№ 1-9, 11-13) не містить положення про розповсюдження її дії на відносини, що склалися раніше за її укладення.

Доводи, викладені у відзиві на апеляційну скаргу:

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач вважає апеляційну скаргу необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню, просить рішення господарського суду залишити без змін. Відповідач посилається на те, що 22.12.2014р. Додатковою угодою, зокрема, № 10, було змінено порядок розрахунків та строк дії договору, п. 6.1 ст. 6 Договору викладено в наступній редакції:

«Оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень 6.2. Договору.

Остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим Договором здійснюється покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеними між продавцем та покупцем.

У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється покупцем на підставі акту приймання-передачі до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У будь якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії Договору в частині поставки газу.»

Як зазначає відповідач: п. 4 Додаткової угоди № 10 вказано, що договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з 01.01.2013р. і діє в частині реалізації газу до 31.12.2015р., а в частині проведення розрахунків за газ до їх повного здійснення. Крім того, відповідач здійснює оплату за поставлений газ не зважаючи на те, що позивач прострочує розрахунки відповідачу за транспортування природного газу.

Таким чином, на думку відповідача, Додаткова угода № 10 розповсюджується на правовідносини, які існували до її прийняття, та датою остаточного розрахунку за фактично використаний відповідачем природний газ є 20.01.2016р., оскільки Договір діє до 31.12.2015р., посилаючись на судову практику: Постанову Харківського апеляційного господарського суду № 922/4221/15 та Постанову Львівського апеляційного господарського суду № 909/658/15.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 06.10.2015р. апеляційну скаргу прийнято до розгляду та призначено у судове засідання на 09.11.2015р. колегією суддів у складі: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Березкіна О.В., Чус О.В.

Розпорядженням секретаря судової палати ОСОБА_3 від 09.11.2015р. змінено склад колегії суддів: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Березкіна О.В., Широбокова Л.П.

У судовому засіданні, яке відбулось 09.11.2015р., відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 23.11.2015р.

Розпорядженням секретаря судової палати ОСОБА_3 від 20.11.2015р. змінено склад колегії суддів: головуючий суддя Дармін М.О. (доповідач), судді Березкіна О.В., Чус О.В.

У судовому засіданні 23.11.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Обставини справи встановлені апеляційною інстанцією:

04.01.2013р. між Публічним акціонерним товариством Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (далі - продавець, позивач) та Публічним акціонерним товариством "Дніпрогаз" (далі - покупець, відповідач) було укладено договір на купівлю-продаж природного газу № 13- 137-ВТВ (далі - договір) (а.с.22-27).

Відповідно пунктів 1.1. та 1.2. договору продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2013 році природний газ (далі - газ), а покупець зобов'язався прийняти та оплатити газ на умовах договору. Газ, що продається за договором, використовується покупцем виключно для виробничо-технологічних витрат та нормативних втрат покупця.

З метою узгодження вартості природного газу, обсягів переданого газу та інших умов до даного договору було укладено низку додаткових угод, якими врегульовано обсяг природного газу для покриття потреб ПАТ Дніпрогаз у природному газі для потреб ВТВ, ціна на газ та порядок проведення розрахунків між сторонами. (а.с.28-42)

У відповідності до пункту 3.3. договору в редакції на момент укладення договору приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу.

У пункті 3.4. договору сторони узгодили, що не пізніше 5 числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, покупець зобов'язується надати продавцеві підписані та скріплені печатками покупця та газотранспортного підприємства два примірники акта приймання - передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8 числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, зобов'язується повернути покупцеві один примірник оригіналу акта, підписаного уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Підписані акти є підставною для остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до пункту 6.1 основного договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень п.6.2 договору. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 20-го числа місця, наступного за місяцем поставки газу на підставі акту приймання-передачі.

За змістом пункту 7.2 основного договору у разі невиконання відповідачем умов пункту 6.1 основного договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити позивачеві, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно з пунктом 6.1. договору в редакції додаткової угоди № 3 від 31.12.2013 оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами у національній валюті шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. У разі неповної оплати остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється покупцем до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу на підставі підписаного сторонами акту приймання-передачі газу (а.с.30).

Відповідно до додаткової угоди № 10 від 22.12.2014р.(а.с. 38) п.6.1 договору викладено у такій редакції :

Оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати планових обсягів газу протягом місяця поставки з урахуванням положень пункту 6.2. договору.

Остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеними між продавцем та покупцем.

У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими продавцю в попередньому місяці, остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється покупцем на підставі акту приймання-передачі до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У будь якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії договору в частині поставки газу.".

Крім того, цією ж додатковою угодою викладено статтю 11 "Строк дії договору" у наступній редакції: - "Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01 січня 2013 року, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015, а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.".

На виконання умов договору позивачем у період з 01.01.2013 по 31.10.2014 було поставлено відповідачу природний газ на загальну суму 390 401 703 грн. 61 коп., що підтверджується актами приймання-передачі природного газу за цей період (а.с.43-65).

Оплату за поставлений газ відповідач здійснював несвоєчасно, чим було порушено умови договору.

Мотиви з яких суд апеляційної інстанції виходив:

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне:

Підставами виникнення цивільних прав та обовязків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Згідно п. 1 ст. 202, п. 1ст. 207 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Як вірно встановлено судом першої інстанції і це не заперечується сторонами ПАТ "Дніпрогаз", як газорозподільне підприємство, що має ліцензію на розподіл природного газу на території Дніпропетровської області, зобов'язано закупити природний газ для ВТВ та нормованих втрат, для того, щоб доставити поставлений постачальниками природний газ до споживачів, кошти за який відшкодовуються шляхом закладення даних витрат в тариф на транспортування для ПАТ "Дніпрогаз". За надані послуги по транспортуванню природного газу розподільними газопроводами відповідачу зобов'язаний сплатити кошти замовник послуг, тобто, постачальник природного газу - НАК "Нафтогаз України".

Між сторонами було укладено договір купівлі-продажу №13-137-ВТВ від 04.01.2013р. природного газу, який використовується покупцем виключно для виробничо-технологічних втрат та нормованих втрат покупця . З метою узгодження вартості природного газу, обсягів переданого газу та інших умов до останнього було укладено низку додаткових угод, якими врегульовано обсяг природного газу для покриття потреб відповідача у природному газі для потреб виробничо-технологічних витрат і втрат та порядок проведення розрахунків між сторонами у 2013-2015р..

22.12.2014р. сторонами було укладено Додаткову угоду № 10 до Договору, відповідно до умов якої продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013-2015 роках природний газ, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити газ на умовах договору.

Цією ж додатковою угодою узгоджено обсяги природного газу, а саме у п. 2 вказано, що продавець передає покупцеві у період з 01.01.2013р. по 31.12.2015р. газ в обсязі до 173 534,749 тис, куб. м., в тому числі: у 2013 році 39 508,910 (тис.куб.м.); у 2014 році - до 56 998,899 (тис. куб. м.); у 2015 році 77 026,940 (тис. куб. м.) та було змінено порядок розрахунків, пункт 6.1 викладено в новій редакції, згідно з якою остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється покупцем після отримання повних розрахунків за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими Продавцю в попередньому місяці, відповідно до договорів на розподіл природного газу, укладеними між Продавцем та Покупцем.

У разі, якщо до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки природного газу за цим договором Продавець повністю розрахувався за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданими Продавцю в попередньому місяці остаточний розрахунок за використаний природний газ здійснюється покупцем на підставі акту приймання-передачі до 20 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

У будь якому випадку остаточний розрахунок за фактично використаний природний газ за цим договором здійснюється Покупцем не пізніше 20 числа місяця, наступного за місяцем закінчення строку дії Договору в частині поставки газу.

Цією ж Додатковою угодою змінено строк дії Договору, та викладено ст. 11 у редакції, відповідно до якої Договір набуває чинності з дати підписання уповноваженими представниками сторін, поширює дію на відносини, що фактично склались між сторонами з 01 січня 2013 року, і діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2015р. а в частині проведення розрахунків за газ - до їх повного здійснення.

Відповідно до частини третьої статті 653 ЦК у разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором.

Як вбачається з матеріалів справи сторони змінили порядок здійснення остаточних розрахунків за договором № 13-137-ВТВ від 04 січня 2013 року (абз-2п.6.1) , за яким обовязок покупця (ПАТ «Дніпрогаз») здійснити остаточний розрахунок за використаний на ВТВ газ на підставі акту приймання передачі до 20-го числа місяця, наступного за місяцем поставки газу, поставлено у залежність від здійснення продавцем (ПАТ НАК «Нафтогаз України») повного розрахунку за послуги з транспортування природного газу газорозподільними мережами, наданих продавцю покупцем у попередньому місяці, причому ст.11 додаткової угоди №10 від 22.12.2014р дію договору поширено на відносини сторін , що фактично склались між сторонами з 1.01.2013р.

Таким чином, уклавши додаткову угоду №10 від 22.12.2014р., сторони у такий спосіб змінили порядок і строки проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до основного договору з 1.01.2013р.,тому висновок суду першої інстанції щодо обовязку сторін здійснювати розрахунки за газ у відповідності з п.6.1 договору в редакції додаткової угоди №10 відповідає матеріалам справи та не суперечить нормам ст.653 ЦК України.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції неправильно встановлено дату набрання чинності додаткової угоди та розповсюдження її дії у часі , судова колегія відхиляє з огляду на те, що сторони змінюючи зобовязання за договором № 13-137-ВТВ від 04 січня 2013 року протягом його дії, шляхом укладення додаткових угод №1-2,4-9,11-12 у кожній угоді зазначали, що вони набувають чинності з дати її підписання сторонами і поширюють свою дію на відносини, що фактично склалися між сторонами з першого числа місяця у якому підписано додаткову угод, за виключенням додаткової угоди №3 від 31.12.2013р та додаткової угоди №10 від 23.12.2014р., дія яких поширена на відносини, які склалися з 1.01.2013р., що однозначно свідчить про волю сторін на зміну зобовязань за договором згідно додаткових угод №3 та №10 саме з моменту укладення договору.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували виникнення у покупця обвязку здійснити остаточний розрахунок з продавцем відповідно до умов п.6.1 договору, тому суд першої інстанції дійшов ґрунтовного висновку, про те що строк виконання обовязку з остаточного розрахунку за фактично використаний природній газ у Покупця відповідно до абз.3 п.6.1 договору ще не настав , та вірно визначив, що такий обовязок настане не пізніше 20.01.2016року, оскільки договір поставки газу діє до 31.12.2015року.

Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або зміна умов не допускається.

За ст. 526 ЦК України, що кореспондується з ч. 1 ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться .

В силу ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За таких обставин, остаточний термін виконання зобов'язання не настав, а отже, позивачем безпідставно заявлено вимога про стягнення 15 152 067,92 грн., у тому числі: три відсотки річних 316 856,34 грн., збитків від інфляції 13 835 211,58 грн.

Позивачем всупереч ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України, не подано доказів, які спростовують правомірність висновків, викладених в оскаржуваному рішенні.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції повно зясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору по суті судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення.

Розподіл судових витрат у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України колегія суддів залишає без змін.

Керуючись ст. ст. 44-49, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія НАФТОГАЗ УКРАЇНИ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2015 року по справі № 904/6463/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14.09.2015 року по справі № 904/6463/15 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст постанови складено 01.12.2015р.

Головуючий суддя М.О. Дармін

Суддя О.В. Березкіна

Суддя О.В.Чус