РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2015Справа №910/28702/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Південмлин»

До Аграрного фонду

Про стягнення 358 166,29 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Горяшко Л.В. - по дов. № 1 від 20.11.2015

Мороз З.М. - директор

від відповідача Передій-Камянська Ю.О. - по дов. № 517 від 09.09.2015

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Південмлин» про стягнення з Аграрного фонду 358 166,29 грн. основного боргу, який виник внаслідок неналежного виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору про надання послуг № 01/02/13А від 01.02.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.11.2015 порушено провадження у справі № 910/28702/15 та призначено її до розгляду на 24.11.2015.

Позивач в судовому засіданні 24.11.2015 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні 24.11.2015 позовні вимоги визнав повністю, про що останнім подано відповідну заяву.

В судовому засіданні 24.11.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

01.02.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Південмлин» (перевізник, позивач) та Аграрним фондом (власник, відповідач) було укладено договір про надання послуг № 01/02/13А (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1. договору в порядку та на умовах, визначених цим договором, перевізник бере на себе зобов'язання на підставі дозволів власника надавати останньому комплекс послуг із перевезення автомобільним транспортом (в т.ч. навантажувально-розвантажувальні роботи, сертифікати) зерна (далі - вантаж) у кількості 6 000 тонн, а власник вантажу бере на себе зобов'язання оплатити вартість наданих послуг за тарифом у розмірі не вище 240 (двісті сорок) грн. за тонну в т.ч. ПДВ.

Спір виник в зв'язку з тим, що позивач вважає, що відповідачем в порушення умов договору не було у повному обсязі сплачено вартість наданих послуг, в зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем, яка становить 358 166,29 грн.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з п. 7.1. договору він вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами, скріплення печатками сторін та діє до 31.12.2013.

Додатковим договором № 1 від 18.06.2013 сторонами внесено зміни до п. 1.1. договору та визначено, що надаються комплекс послуг перевезення автомобільним транспортом зерна у кількості 2 500 тонн за тарифом не вище 240 (двісті сорок) грн. за тонну в т. ч. ПДВ.

04.02.2013 за № 41-09/205 відповідачем було надано дозвіл позивачу на переміщення пшениці 3 класу, 2011 року врожаю, у кількості 1712,484 тонн., що зберігається на ФГ «Аделаїда»:

Згідно наступних наявних в матеріалах справи товарно-транспортних накладних позивачем було здійснено переміщення зерна у кількості 1712,484 тонн: №№ 449387, 449388, 449389, 449390, 449391 від 19.02.2013, №№ 449392, 449393, 449394, 449395, 449397, 449398 від 20.02.2013, №№ 21021, 21022, 21023, 21024, 21025, 21026 від 21.02.2013.

Між ФГ «Аделаїда» та позивачем складно акт надання послуг № 174 від 20.03.2013 за послуги відвантаження пшениці у кількості 1712,484 тонн на загальну суму 44 524,66 грн.

З поданих позивачем калькуляцій № 1,2 вбачається, що позивачем здійснено комплекс робіт по переміщенню пшениці 3 класу 2011 року врожаю по маршруту ФГ «Аделаїда» - ТОВ «Південмлин» на загальну суму 264 921,33 грн., що включає транспортні послуги по маршруту, компенсацію послуг навантажувальних/розвантажувальних робіт та за сертифікати Державної інспекції сільського господарства м. Немирів.

Відповідачем 01.04.2013 за № 41-09/273 надано дозвіл позивачу на переміщення пшениці 2 класу, 2009 року врожаю, у кількості 500 тонн., що зберігається на ДП «Новтороїцький елеватор»:

Згідно наступних наявних в матеріалах справи товарно-транспортних накладних позивачем було здійснено переміщення зерна у кількості 500 тонн: №№ 120, 21, 122 від 18.04.2013, №№ 123, 124, 125 від 19.04.2013, №№ 126, 127, 128, 129 від 20.04.2013, №№ 130, 131, 132 від 22.04.2013, №№ 136, 137, 138 від 23.04.2013.

Між ДП «Новтороїцький елеватор» та позивачем складно акт здачі-прийняття робіт (надання послуг) № 000000036 від 09.04.2013 за послуги відвантаження пшениці 2 класі у кількості 500 тонн на загальну суму 28 800,00 грн.

З поданої позивачем калькуляції № 3 вбачається, що позивачем здійснено комплекс робіт по переміщенню пшениці 2 класу 2009 року врожаю по маршруту ДП «Новтороїцький елеватор» - ТОВ «Південмлин» на загальну суму 93 244,96 грн., що включає транспортні послуги по маршруту, компенсацію послуг навантажувальних/розвантажувальних робіт та за сертифікати Державної інспекції сільського господарства м. Немирів.

Відповідно до п. 3.8. договору власник зобов'язаний організувати підписання і відправлення зворотно перевізнику акт виконаних робіт протягом 5 (п'яти) календарних днів з моменту його отримання. У разі коли акт виконаних робіт не підписаний зі сторони власника та немає обґрунтованих на це підстав то вважається, що цей акт є погоджений власником та роботи вважаються виконаними на дату вказану в акті.

З наявного в матеріалах справи листування між сторонами вбачається, що позивачем було надано відповідачу пакет документів разом з актами виконаних робіт для підписання, проте відповідач не підписав акти посилаючись на те, що позивачем було надано не повний пакет документів, зокрема відсутні платіжні доручення з банку, при наданні яких відповідач погодився підписати акти виконаних робіт (листи № 228 від 23.08.2013, № 41-09/1191 від 04.09.2013).

Пунктом 4.1. договору визначено, що розрахунки між власником та перевізником здійснюються шляхом переказу грошових коштів на поточний рахунок перевізника протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту підписання сторонами акту наданих послуг.

Згідно з п. 4.2. договору вартість наданих послуг, що підлягає оплаті перевізнику, вказується в акті наданих послуг.

Відповідно до п. 4.4. договору власник здійснює розрахунок за надані послуги на підставі акту наданих послуг та інші документи, що підтверджують витрати пов'язані з комплексом робіт по переміщенню, згідно з додатком 1.

У своєму листі № 40-07/625 від 02.07.2015 відповідач не заперечує проти наявності грошового зобов'язання перед позивачем за договором про надання послуг № 01/02/13А від 01.02.2013 у розмірі 358 166,29 грн. проте повідомив про неможливість розрахуватись.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 3.6. договору власник зобов'язався здійснити оплату за надані послуги перевізнику відповідно п. 4.1. в порядку та згідно умов, передбаченим цим договором.

Проте, матеріали справи свідчать про порушення відповідачем зобов'язання щодо внесення плати за обумовлені договором послуги в повному обсязі, в результаті чого виникла заборгованість, яка не оспорена відповідачем, складає 358 166,29 грн.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Таким чином, позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача 358 166,29 грн. основного боргу обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

З огляду на вищевикладене, позові вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Південмлин» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Аграрного фонду (м. Київ, вул. Б.Грінченка, 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Південмлин» (74900, Херсонська область, м. Нова Каховка, с. Райське, вул. Основська, 15А, ) 358 166 (триста п'ятдесят вісім тисяч сто шістдесят шість) грн. 29 коп. основного боргу, 5 372 (п'ять тисяч триста сімдесят дві) грн. 49 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 01.12.2015.

СуддяВ.В. Сівакова