ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Кіровоградської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 рокуСправа № 912/2126/14
Господарський суд Кіровоградської області колегією в складі: головуючого судді Шевчук О.Б., суддів Вавренюк Л.С. та Змеула О.А. розглянув у відкритому судовому засіданні справу № 912/2126/14

за позовом першого заступника прокурора Шевченківського району м. Києва, в інтересах Аграрного фонду, м. Київ

до приватного підприємства "Трейдсервіс", Кіровоградська область, Голованівський район, смт. Голованівськ

про стягнення 641805,74 грн.,

за участю представників:

від прокуратури - ОСОБА_1, наказ №666 від 08.09.2015;

від позивача ОСОБА_2, довіреність №519 від 17.09.2015;

від відповідача - ОСОБА_3, договір про надання правової допомоги від 21.07.2014 та довіреність від 01.08.2015.

Перший заступник прокурора Шевченківського району м. Києва, в інтересах держави в особі Аграрного фонду, звернувся до господарського суду з позовною заявою про стягнення з Приватного підприємства "Трейдсервіс" (надалі ПП "Трейдсервіс") на користь Аграрного фонду неповернутої суми авансового платежу за форвардним біржовим контрактом № 216 Ф від 18.02.2013 у сумі 213838,48 грн, 20 % штрафу у сумі 159385, 86 грн, пені 0,1% у сумі 148228, 85 грн, боргу за користування коштами в сумі 64567,49 грн та 7 % штрафу у сумі 55785,05 грн, а всього - 641805,74 грн.

Позов мотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за форвардним біржовим контрактом на закупівлю Аграрним фондом зерна від 18.02.2013 №216 Ф.

Ухвалою від 03.07.2014 господарський суд порушив провадження у справі та призначив справу до розгляду у судовому засіданні.

Ухвалами від 24.07.2014 та від 12.08.2014 розгляд справи відкладався в порядку, визначеному статтею 77 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою від 02.09.2014 господарський суд Кіровоградської області продовжив строк розгляду спору у справі №912/2126/14 на п'ятнадцять днів та зупинив провадження у даній справі до завершення розгляду господарським судом м. Києва справи №910/17044/14 за позовом Приватного підприємства "Трейдсервіс" до Аграрного фонду про визнання форвардного біржового контракту на закупівлю Аграрним фондом зерна від 18.02.2013 №216Ф частково недійсним.

У звязку з усуненням обставин, які зумовили зупинення провадження уданій справі, ухвалою від 04.08.2015 провадження у справі № 912/2126/14 було поновлено, справу призначено до розгляду у судовому засіданні на 18.08.2015.

Ухвалою від 18.08.2015 продовжено розгляд справи № 912/2126/14 колегією у складі трьох суддів під головуванням судді Шевчук О.Б.

18.08.2015 автоматизованою системою призначена судова колегія у складі трьох суддів, а саме: головуючий суддя - Шевчук О.Б., судді Змеул О.А. та Тимошевська В.В.

Ухвалою від 18.08.2015 господарський суд у складі: головуючого судді Шевчук О.Б., суддів Змеул О.А. та Тимошевської В.В. відклав розгляд справи до 29.09.2015 та витребував від учасників судового процесу необхідні для розгляду справи по суті докази.

Однак, розгляд даної справи у судовому засіданні 29.09.2015 не відбувся у зв'язку з тим, що суддя Шевчук О.Б. згідно наказу голови господарського суду № 23 від 18.09.2015 направлена до Дніпропетровського регіонального відділення Національної школи суддів України на підготовку суддів місцевих господарських судів, призначених на посаду судді вперше та обраних на посаду судді безстроково, строком на 12 календарних днів, з 28 вересня по 09 жовтня 2015 року включно, тому не могла здійснювати правосуддя в цей період.

Ухвалою від 13.10.2015 справу №912/2126/14 призначено до розгляду в судовому засіданні на 19.10.2015.

У зв'язку з відпусткою судді Тимошевської В.В. призначено повторний автоматичний розподіл даної справи, за результатами якого в автоматичному режимі сформовано колегію у складі: головуючого судді Шевчук О.Б., суддів Вавренюк Л.С. та Змеула О.А.

За результатами судового засідання 19.10.2015 господарським судом винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 23.11.2015.

У судовому засіданні 23.11.2015 оголошено перерву до 02.12.2015 на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 02.12.2015 представники прокуратури та позивача повідомили про повернення відповідачем суми попередньої оплати в розмірі 213838,48 грн, у зв'язку з чим провадження у справі в частині стягнення цієї суми підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України. В іншій частині зазначеними представниками позов підтримано в повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, зазначаючи про те, що 213838,48 грн перераховано позивачу на підставі платіжного доручення №197 від 19.11.2015. Відповідач вважає, що прокурор необґрунтовано вимагає сплати штрафних санкцій, які нараховані відповідно до умов пунктів 7.2., 7.6. форвардного біржового контракту на закупівлю Аграрним фондом зерна №216Ф від 18.02.201; а вимоги про стягнення окремо вартості користування коштами в сумі 64567,49 грн суперечать умовам цього контракту.

Крім того, у судовому засіданні 02.12.2015 представником відповідача подано до господарського суду клопотання про відкладення розгляду справи та витребування від прокурора та позивача розрахунку штрафних санкцій, виходячи із ціни фіксингу по Одеській області станом на 01.11.2013. Зазначене клопотання мотивоване тим, що при розрахунку штрафу в розмірі 20% позивач використав ціну фіксингу по Кіровоградській області, тоді як згідно змін до контракут, внесених додатковим договором №1 від 24.09.2014 місцем поставки товару є смт. Любашівка, Одеська область.

Дане клопотання відповідача не підлягає задоволенню. При цьому господарський суд враховує, що за умовами додаткового договору №1 від 24.09.2013 переоформленню на базисі поставки Франко-склад Любашівський елеватор, ПрАТ, 66502, вул. Спортивна, буд. 4-А, смт. Любашівка, Одеська область підлягала часткова поставка товару в кількості 502,600 тонн, тобто переданий позивачу відповідачем товар за актом передавання-приймання зерна згідно форвардного біржового контракту №216Ф на закупівлю Аграрним фондом зерна від 18.02.2013, підписаним сторонами 24.09.2013. Отже базис поставки змінено лише на цю конкретну поставку товару. Як вбачається із змісту спірного контракту в пункти 1.4., 2.1. в частині базису поставки: ДПЗКУ, ПАТ (філія Новоукраїнський КХП) - зміни не вносились. З огляду на викладене прокурором та позивачем правомірно використано при обрахунку штрафних санкцій ціну фіксингу станом на 01.11.2013 саме по Кіровоградській області

У судовому засіданні 02.12.2015 представником відповідача заявлене усне клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості ознайомитись з поясненням прокурора, які надійдуть до суду в оригіналі, оскільки присутнім у судовому засіданні прокурором таке пояснення подане в електронному вигляді.

Дане клопотання відповідача також відхиляється судом, як необґрунтоване, оскільки в поясненні йдеться лише про підтвердження повернення відповідачем суми попередньої оплати та про припинення провадження у справі в цій частині.

Крім того, у судовому засіданні 02.12.2015 представник відповідача, посилаючись на добросовісність та відповідальність останнього при виконанні умов укладеного між сторонами контракту, враховуючи ступінь виконання зобов'язання за контрактом ПП "Трейдсервіс", нарахування надмірно великих штрафник санкцій порівняно із збитками кредитора, заявив усне клопотання про зменшення розміру нарахованих штрафних санкцій.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

18.02.2013 між ПП "Трейдсервіс" (продавець) та Аграрним фондом (покупець) укладено форвардний біржовий контракт на закупівлю Аграрним фондом зерна №216Ф (надалі Контракт №216Ф), відповідно до якого позивач зобов'язався передати відповідачу в строк до 01.10.2013 у власність товар: пшеницю м'яку 2 класу, що відповідає ДСТУ 3768:2010 (далі - товар) у кількості 1000,000 тонн, а відповідач зобов'язався прийняти товар та оплатити його. Базис поставки: ДПЗКУ, ПАТ (філія Новоукраїнський КХП).

Додатковим договором №2 від 01.10.2013 до форвардного біржового контракту на закупівлю Аграрним фондом зерна від 18 лютого 2013 №216Ф сторони внесли зміни до Контракту №216Ф, відповідно до яких термін поставки товару до 01.11.2013.

За умовами пункту 2.2. Контракту №216Ф поставка вважається здійсненою в момент підписання акта передавання-приймання товару на базисі поставки відповідно до умов цього контракту.

У пункті 1.5. Контракту №216Ф сторонами передбачено, що ціна Контракту 1909000 грн, у тому числі ПДВ 318166,67 грн з подальшим коригуванням шляхом укладання додаткових угод.

Пунктом 1.6 Контракту встановлена формула визначення ціни за одиницю товару, за якою: "Ціна за одиницю Товару (тонну) (Цт) на базисі поставки:

Цф - Вк = Цт, де:

Цф - середньозважена ціна рівноваги, (фіксингу), що склалася протягом останніх трьох торгових сесій на Аграрній біржі та сертифікованих нею акредитованих товарних біржах на момент поставки;

Вк - вартість користування коштами (авансовим платежем), визначена Національним банком України.

Вартість користування коштами (авансовим платежем) (Вк) для окремих об'єктів державного цінового регулювання на відповідний маркетинговий період становить:

- за одиницю товару - 129,81 гривень;

- за Контрактом - 129810,00 гривень".

За умовами пункту 1.7. контракту №216Ф вартість товару (Вт), всього: Цт х От = Вт гривень, у тому числі ПДВ, де: От - обсяг товару.

Відповідно до умов 5.1. - 5.3. Контракту №216Ф покупець упродовж пяти робочих днів з моменту укладення контракту на торгах Аграрної біржі зобов'язується перерахувати кошти (авансовий платіж) у розмірі 50 відсотків вартості зерна, розрахованої на підставі мінімальної інтервенційної ціни на момент укладення контракту на поточний рахунок продавця. Продавець у день надходження авансового платежу на свій поточний рахунок видає покупцю податкову накладну на відповідну суму. Остаточний розрахунок здійснюється впродовж пяти робочих днів після поставки товару відповідно до цього контракту, надання документів, передбачених пунктом 3.3., та виконання пункту 4.1. контракту.

На виконання умов Контракту №216Ф позивач перерахував на поточний рахунок відповідача авансовий платіж в сумі 954500,00 грн, що підтверджується копією платіжного доручення №770 від 25.03.2013.

Проте, відповідач товар, передбачений Контрактом №216Ф, позивачу в повному обсязі не передав.

Так, згідно акта передавання-приймання зерна згідно форвардного біржового контракту №216Ф на закупівлю Аграрним фондом зерна від 18.02.2013, підписаного 24.09.2013 відповідач передав позивачу товар в кількості 502,600 тонн пшениці мякої 2 класу на загальну суму 740661,52 грн.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи сторони керувались додатковим договором №1 від 24.09.2013 до форвардного біржового контракту на закупівлю Аграрним фондом зерна від 18 лютого 2013 р. №216Ф (часткова поставка), за умовами пунктів 2, 3 якого середньо виважена ціна рівноваги (фіксингу), що склалася протягом останніх трьох торгових сесій на Аграрній біржі та сертифікованих нею акредитованих товарних біржах на момент поставки товару складає: на пшеницю мяку 2 класу, що відповідає ДСТУ 3768:2010, в кількості 502,600 тонн, яка буде переоформлена 24 вересня 2013 року на базисі поставки Франко-склад Любашівський елеватор, ПрАТ, 66502, вул. Спортивна, буд. 4-А, смт. Любашівка, Одеська область 1603,47 грн за тонну. При розрахунку за поставлений товар з ціни, яка визначається на підставі середньо виваженої ціни рівноваги (фіксингу), що склалася протягом останніх трьох торгових сесій на Аграрній біржі та сертифікованих нею акредитованих товарних біржах, вираховується вартість користування коштами, яка складає: для пшениці мякої 2 класу 129,81 грн за тонну.

Доказів поставки товару відповідачем за Контрактом №216Ф в повному обсязі, чи повернення суми попередньої оплати сторонами господарському суду не надано.

Господарський суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 11, 509 цього кодексу встановлено, що підставою виникнення цивільних праві і обовязків (зобовязань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк є договір.

За приписами статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до підпункту 14.1.45.3. статті 14 Податкового кодексу України форвардний контракт це цивільно-правовий договір, за яким продавець зобов'язується у майбутньому в установлений строк передати базовий актив у власність покупця на визначених умовах, а покупець зобов'язується прийняти в установлений строк базовий актив і сплатити за нього ціну, визначену таким договором.

Як вбачається із визначення форвардного контракту, останній за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу, правовідносини за яким регулюються главою 54 Цивільного кодексу України.

Отже укладений між сторонами Контракт №216Ф за своєю правовою природою є договором купівлі-продажу.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За приписами частини 1 статті 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Положеннями статті 693 Цивільного кодексу України встановлено, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до ст. 530 цього Кодексу. Якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Оскільки відповідач не передав позивачу обумовлений Контрактом №216Ф товар у строк до 01.11.2013 прокурор правомірно звернувся до господарського суду з вимогою до відповідача про повернення суми попередньої оплати в розмірі 213838,48 грн (954500,00 грн - 740661,52 грн).

Проте, під час вирішення спору у даній справі відповідачем повернуто позивачу попередню оплату в сумі 213838,48 грн, що підтверджується наданою відповідачем копією платіжного доручення №197 від 19.11.2015 та наданою позивачем копією виписки по рахунку позивача за 19.11.2015

Таким чином, предмет спору в цій частині припинив своє існування.

З огляду на викладене, провадження у справі в частині стягнення з відповідача 213838,48 грн суми попередньої оплати підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Відповідно до частини 2 статті 80 Господарського процесуального кодексу України у випадках припинення провадження у справі повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача штрафних санкцій, господарський суд враховує, зокрема, положення статей 610, 611 Цивільного кодексу України, відповідно до яких порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно положень частини 2 статті 231 цього кодексу у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах:

за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг);

за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Пунктом 7.1. Контракту №216Ф сторони обумовили, що у разі невиконання (неналежного виконання) або затримки виконання будь-якої з вимог контракту сторони несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з пунктом 7.2. Контракту №216Ф за невиконання продавцем умов контракту щодо обсягів поставки ним сплачується штраф у розмірі 20 відсотків вартості недопоставленого товару, виходячи з вартості товару за ціною фіксингу, що діяла на останній день поставки.

Таким чином сторони у даному пункті Контракту №216Ф обумовили обрахування вартості недопоставленого товару не за умовами пунктів 1.6, 1.7. договору, а виходячи з вартості товару за ціною фіксингу, що діяла на останній день поставки.

Враховуючи часткову поставку відповідачем товару (502,600 тонн), кількість недопоставленого товару складає 497,400 тонн (1000 тонн - 502,600 тонн).

За інформацією Аграрного фонду (а.с.100-105) середньозважена ціна рівноваги (фіксингу), що діяла на останній день поставки складає 1602,19 грн.

Отже, вартість недопоставленого товару, виходячи з вартості товару за ціною фіксингу, що діяла на останній день поставки складає 796929,30 грн = 497,400 х 1602,19.

А тому нарахування позивачем штрафу в розмірі 20% вартості недопоставленого товару, що складає 159385,86 грн (20% х 796929,31 грн), є правомірним.

Поряд з цим, господарський суд враховує, що згідно з пунктом 7.6. Контракту №216Ф у разі виконання покупцем пункту 5.1. та невиконання продавцем пункту 2.1. цього контракту з продавця стягується пеня у розмірі 0,1 відсотків вартості недопоставленого товару, з якого допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків указаної вартості.

Господарський суд погоджується з доводами відповідача про те, що при обрахунку вартості недопоставленого товару у даному пункті необхідно враховувати положення пунктів 1.6., 1.7. Контракту №216Ф.

Отже, враховуючи умови пунктів 1.6., 1.7. Контракту №216Ф, вартість недопоставленого товару для нарахування штрафних санкцій згідно пункту 7.6. складає 732361,81 грн = 497,400 х (1602,19-129,81).

Господарський суд враховує, що сума штрафу у розмірі 7% вартості недопоставленого товару за прострочення понад тридцять днів, який підлягає стягненню з відповідача складає 51265,33грн (7%х 732361,81) та сума пені в розмірі 0,1 відсотків вартості недопоставленого товару, яка підлягає стягненню з відповідача за період з 02.11.2013 по 02.05.2014 складає 134022,21 грн (732361,81 х 0,1 % х 183).

В частині правомірності нарахування 20% штрапфу, 7% штрафу та 0,1 % пені господарським судом враховується аналогічна правова позиція Вищого господарського суду України, викладена в постанові від 14.04.2015 у справі № 908/2182/14.

Поряд з цим, представником відповідача заявлено клопотання про зменшення неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача.

Частиною 3 статті 551 Цивільного кодексу України, встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Аналогічне положення міститься і в статті 233 Господарського кодексу України.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Вирішуючи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню з відповідача, господарський суд враховує, що після укладання Контракту №216Ф, не зважаючи на порушення позивачем його умов, в частині строків перерахування авансового платежу, відповідач не відмовився від виконання умов контракту і продовжив його виконання.

Відповідач стверджує, що через погані погодні умови у червні - липні 2013 врожайність пшениці на посівних площах, що використовував ПП "Трейдсервіс" була значно нижче від очікуваних прогнозів. У зв'язку з чим відповідач відповідно до умов пунктів 1.5., 6.5. Контракту №216Ф повідомляв позивача про неможливість його виконання у повному обсягу і пропонував перенесення термінів виконання Контракту №216Ф, а також часткову зміну предмету цього контракту іншими зерновими культурами; в подальшому відповідачем пропонувалось узгодження суми залишку авансового платежу, для його повернення, тощо (листи: № 243 від 19.09.2013, № 261 від 30.10.2013, № 316 від 28.11.2013).

Виходячи з інтересів обох сторін, враховуючи ступінь виконання зобов'язання, вжиття відповідачем заходів до виконання зобов'язань по Контракту №216Ф, повернення останнім суми попередньої оплати позивачу, надмірно велике нарахування неустойки, господарський суд вважає даний випадок винятковим, а тому розмір неустойки, який підлягає стягненню з відповідача, має бути зменшено до: 100000,00 грн - 20% штрафу, 25000,00 грн - 7% штрафу та 100000,00 грн - пені.

Вирішуючи спір в частині стягнення з відповідача боргу за користування коштами в сумі 64567,49 грн, господарський суд погоджується з позицією відповідача щодо безпідставності та необґрунтованості позовних вимог в цій частині.

Обраховуючи суму стягнення в цій частині, прокурор та позивач посилаються, зокрема, на положення статей 536, 625 Цивільного кодексу України, та стверджують, що загальна вартість користування відповідачем грошовими коштами складає: 497,400 тонн х 129,81 грн = 64567,49 грн.

Однак, таке нарахування не відповідає ні нормам статей 536, 625 Цивільного кодексу України, ні умовам договору, а тому в задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

З огляду на викладене позов прокурора підлягає частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню: 100000,00 грн 20% штрафу; 100000,00 грн пені та 25000,00 грн - 7 % штрафу.

Провадження у справі в частині стягнення 213838, 48 грн підлягає припиненню.

В іншій частині в задоволенні позову слід відмовити. При цьому господарський суд враховує, що в частині стягнення 83293,86 грн позов заявлено безпідставно, в іншій частині суд відмовляє у зв'язку із зменшенням розміру неустойки.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд враховує положення пункту 4.6. постанови пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України №7 від 21.02.2013 із змінами і доповненнями, в якому зазначено: приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України у розмірі, визначеному згідно з частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір", виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня того календарного року, в якому відповідна заява або скарга подавалася до суду.

Позовна заява подана прокурором у даній справі 02.07.2014. До стягнення було заявлено 641805,74 грн. Розмір судового збору з цієї суми складає 12836,11 грн.

Провадження у справі в сумі 213838, 48 грн підлягає припиненню на підставі пункту 1-1- частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, тому сума судового збору в розмірі 4276,77 грн, враховуючи положення пункту 4 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" не підлягає стягненню.

Позов в частині стягнення неустойки в загальній сумі 344673,40 грн (159385,86 грн - 20% штрафу, 51265,33грн - 7% штрафу та 134022,21 грн пені заявлено обґрунтовано. Сума судового збору з цієї майнової вимоги складає 6893,47 грн. Тому, не дивлячись на зменшення розміру неустойки до 225000,00 грн, судовий збір в сумі 6893,47 грн покладається на відповідача.

Оскільки позов в сумі 83293,86 грн пред'явлено безпідставно, судовий збір з цієї майнової вимоги в сумі 1665,87 грн покладається на позивача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 80, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Трейдсервіс" (юридична адреса: 26500, Кіровоградська область, Голованівський район, смт. Голованівськ, вул. Леніна, 52-А; фактична адреса: 26500, Кіровоградська область, Голованівський район, смт. Голованівськ, вул. Леніна, 40; ідентифікаційний код 32150452) на користь Аграрного фонду (01001, м. Київ, вул. Грінченка, 1, ідентифікаційний код 33642855) - 100000,00 грн 20% штрафу; 100000,00 грн пені та 25000,00 грн - 7 % штрафу.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Провадження у справі в частині стягнення 213838, 48 грн припинити.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з Приватного підприємства "Трейдсервіс"(26500, Кіровоградська область, Голованівський район, смт. Голованівськ, вул. Леніна, 52-А (фактична адреса:26500, Кіровоградська область, Голованівський район, смт. Голованівськ, вул. Леніна, 40), ідентифікаційний код 32150452) на користь Державного бюджету України (р/р 3002 в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Кіровоградській області, МФО 823016, код 38037409, отримувач коштів УК у м. Кіровограді (м. Кіровоград) 22030001) - 6893,47 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Аграрного фонду (01001, м. Київ, вул. Б.Грінченка,1, ідентифікаційний код 33642855) на користь Державного бюджету України (р/р 3002 в Головному управлінні Державної казначейської служби України у Кіровоградській області, МФО 823016, код 38037409, отримувач коштів УК у м. Кіровограді (м. Кіровоград) 22030001) - 1665,87 грн судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з дня його підписання до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Повне рішення складено 04.12.2015.

Головуючий суддя О.Б. Шевчук

Суддя Л.С. Вавренюк

Суддя О.А. Змеул