ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2015 р.Справа № 916/3909/15

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: ОСОБА_2 за довіреністю від 29.01.2015р. /приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції/;

Від відповідача: не зявився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Імперія-Агро до приватного акціонерного товариства „Ширяївське підприємство по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства „Сільгоспхімія про стягнення 15 144,56 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Імперія-Агро (далі по тексту ТОВ „Імперія-Агро) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до приватного акціонерного товариства „Ширяївське підприємство по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства „Сільгоспхімія (далі по тексту ПрАТ „Ширяївська Сільгоспхімія) про стягнення заборгованості в загальній сумі 15 144,56 грн., яка складається із суми основного боргу в розмірі 5 231,06 грн., дооцінки вартості неоплаченого товару в сумі 4 394,09 грн., відсотків річних в сумі 2 228,86 грн., пені в сумі 2 244,34 грн. та штрафу в сумі 1 046,21 грн. Позовні вимоги обґрунтовані фактом неналежного виконання відповідачем прийнятих на себе за договором поставки № ОД-66/14 від 30.04.2014р. зобовязань щодо здійснення своєчасної та повному обсязі оплати вартості придбаного товару.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень суду під розписку, проте ПрАТ „Ширяївська Сільгоспхімія не скористалось правом на участь свого представника в судових засіданнях по даній справи. Оскільки відповідачем не було надано суду відзиву на позов, справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи та пояснення представника позивача, суд встановив.

30.04.2014р. між ТОВ „Імперія-Агро (Постачальник) та ПрАТ „Ширяївська Сільгоспхімія (Покупець) було укладено договір поставки № ОД-66/14, у відповідності до п. 1.1 якого в терміни, визначені договором, Постачальник зобовязується передати у власність Покупця продукцію виробничо-технічного призначення (далі по тексту товар), а Покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього грошову суму (вартість, ціну), визначену договору.

Підписанням додатку № 1 сторонами було погоджено, що предметом договору поставки № ОД-66/14 від 30.04.2014р. є товар загальною вартістю 24 505,80 грн. без урахування ПДВ.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Виходячи з положень п.п. 2.3, 6.1 - 6.3 договору поставки № ОД-66/14 від 30.04.2014р. поставка продукції здійснюється на умовах, визначених у додатках до цього договору. Перехід права власності здійснюється в момент передачі товару з одночасним прийманням по кількості і якості. Приймання товару по кількості та якості проводиться Покупцем в момент його отримання від Постачальника. Товар вважається переданим Постачальником і прийнятим Покупцем по кількості (одиниць виміру) відповідно до кількості (одиниць виміру), вказаної в накладній (товарній, товарно-транспортній). Загальна сума договору визначається сукупністю додатків та/або накладних та/або рахунків фактур, що зазначені в п. 2.1 договору, та які є невідємною частиною цього договору. У випадку розбіжностей даних у додатках щодо кількості і ціни товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній, перевагу має видаткова накладна. Видаткова накладна є невідємною частиною договору та підписується з боку Покупця особою, уповноваженою довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей (товару).

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Як свідчать матеріали справи, а саме копія видаткової накладної № 3249 від 07.05.2014р. та довіреність на право отримання товарно-матеріальних цінностей № 2 від 07.05.2014р., на виконання умов договору поставки № ОД-66/14 від 30.04.2014р. позивачем було передано, а ПрАТ „Ширяївська Сільгоспхімія було прийнято товар загальною вартістю 29 406,96 грн. з урахуванням ПДВ.

Згідно з п. 3.2 договору поставки № ОД-66/14 від 30.04.2014р. порядок розрахунків за поставлений товар визначається в додатках до договору № ОД-66/14 від 30.04.2014р. Покупець оплачує Постачальнику в порядку попередньої оплати 100% вартості товару, що складає 29 406,96 грн., еквівалент в доларах США 2 450,58 USD) шляхом її перерахування на розрахунковий рахунок Постачальника в строк до 08.05.2014р.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як свідчить матеріали справи, а саме платіжне доручення № 13 від 05.05.2014р., відповідач в порушення прийнятих на себе зобовязань за договором поставки № ОД-66/14 від 30.04.2014р. здійснив лише часткову оплату вартості придбаного товару на суму 24 175,90 грн. В результаті викладеного, станом на момент вирішення спору за відповідачем рахується прострочена заборгованість перед ТОВ „Імперія-Агро на суму 5 231,06 грн.

За таких обставин, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог ТОВ „Імперія-Агро в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 5 231,06 грн.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема зміна умов зобов'язання.

Згідно з положеннями п.п. 3.3, 3.4 договору поставки № ОД-66/14 від 30.04.2014р. сторони погоджуються застосовувати при проведенні розрахунків за цим договором курс долара США до гривні, що встановлений на міжбанківський валютній біржі на день підписання договору. В тому випадку, коли курс на міжбанківській біржі щодо продажу долара США до гривні на день проведення розрахунків (перерахування коштів), відвантаження товару є вищим за курс відповідної іноземної валюти на день укладення додатку (ів), оплата грошових коштів за отриманий товар, відбувається відповідно до курсу долара США до гривні на дату, що передує даті здійснення остаточного розрахунку (курс продажу долара США) згідно сайту http://charts.finance.ua/ru/currency/interbank/. Сторони для визначення суми, яка підлягає оплаті використовують формулу: С= А1/А2 * В, де С сума належна до оплати; В ціна товару на момент підписання додатку; А1 курс на міжбанківській валютній біржі щодо продажу долара США до гривні на день перерахування коштів; А2 курс на міжбанківській валютній біржі щодо продажу долара США до гривні на день підписування відповідного додатку.

З посиланням на положення п.п. 3.3, 3.4 договору поставки № ОД-66/14 від 30.04.2014р. позивачем було нараховано відповідачу до сплати індексацію різниці валютних курсів в сумі 4 394,09 грн. у звязку із тим, що на момент укладення вказаної угоди курс гривні до долара США на міжбанківській біржі (12,0 грн. за 1 долар США) був меншим, ніж міжбанківський курс вказаних валют на момент предявлення даного позову згідно з інформацією, розміщеною на сайті http://charts.finance.ua/ru/currency/interbank/ (22,12 грн. за 1 долар США). Перевіривши здійснений позивачем розрахунок вказаної суми індексації, господарський суд визнає його правильним та обґрунтованим, у звязку з чим, із ПрАТ „Ширяївська Сільгоспхімія слід стягнути на користь ТОВ „Імперія-Агро грошові кошти в сумі 4 394,09 грн. в якості дооцінки вартості несвоєчасно оплаченого товару.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, пунктом 7.8 договору поставки № ОД-66/14 від 30.04.2014р. в разі невиконання Покупцем зобовязань щодо оплати отриманого товару та невиконання зобовязань, передбачених розділом 3 цього договору, Покупець відповідно до ст. 625 ЦК України сплачує на користь Постачальника крім суми заборгованості 36% річних, якщо інший розмір річних не встановлено відповідним додатком до договору.

У звязку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобовязань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості товару, поставленого на виконання умов договору поставки № ОД-66/14 від 30.04.2014р., позивачем в порядку ст. 625 ЦК України було нараховано ПрАТ „Ширяївська Сільгоспхімія до сплати 36% річних в суму 2 228,86 грн. Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок відсотків річних, господарський суд доходить висновку про його правильність та обґрунтованість, у звязку з чим, позовні вимоги в частині стягнення із ПрАТ „Ширяївська Сільгоспхімія відсотків річних в сумі 2 228,86 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки -грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов'язання. Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (із змінами та доповненнями) платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями п. 7.1.1 договору поставки № ОД-66/14 від 30.04.2014р. передбачено, що крім відповідальності, встановленої п. 7.1 даного договору, Покупець: за несвоєчасну продукції сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми боргу за кожний день прострочення, а також додатково сплачує штрафні санкції у розмірі 20% від суми несплаченого боргу.

З посиланням на положення п. 7.1.1 договору поставки № ОД-66/14 від 30.04.2014р. позивачем було нараховано ПрАТ „Ширяївська Сільгоспхімія до сплати пеню в сумі 2 244,34 грн. та штраф в сумі 1 046,21 грн. Перевіривши здійснені позивачем розрахунки штрафних санкцій, заявлених до стягнення, господарський суд доходить висновку про їх правильність та обґрунтованість, у звязку з чим, із відповідача слід сягнути на користь позивача пеню в сумі 2 244,34 грн. та штраф в сумі 1 046,21 грн.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, факт існування заборгованості ПрАТ „Ширяївська Сільгоспхімія перед ТОВ „Імперія-Агро в загальній сумі 15 144,56 грн., яка складається із суми основного боргу в розмірі 5 231,06 грн., дооцінки вартості товару в сумі 4 394,09 грн., відсотків річних в сумі 2 228,86 грн., пені в сумі 2 244,34 грн., штрафу в сумі 1 046,21 грн., витікає з умов укладеної між сторонами по справі угоди, положень чинного законодавства та підтверджується матеріалами справи. Доказів, спростовуючих викладене, відповідачем суду надано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 617 ЦК України особа, не звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання у разі відсутності у боржника необхідних коштів. Крім того, згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Підсумовуючи вищезазначене, суд доходить висновку щодо необхідності задоволення заявлених позовних вимог у повному обсязі шляхом присудження до стягнення із ПрАТ „Ширяївська Сільгоспхімія на користь ТОВ „Імперія-Агро суми основного боргу в розмірі 5 231,06 грн., дооцінки вартості товару в сумі 4 394,09 грн., відсотків річних в сумі 2 228,86 грн., пені в сумі 2 244,34 грн., штрафу в сумі 1 046,21 грн. відповідно до ст.ст. 11, 509, 525, 526, 530, 549, 610 612, 615, 617, 625, 629, 662, 664, 692, 712 ЦК України, ст.ст. 193, 231, 232 ГК України, ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (із змінами та доповненнями).

Судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача згідно зі ст.ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства „Ширяївське підприємство по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства „Сільгоспхімія /66800, Одеська область, Ширяївський район, смт Ширяєве, вул. Коробченко, 28, / на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Імперія Агро /03038, м. Київ, вул. Ямська, 8, / суму основного боргу в розмірі 5 231 грн. 06 коп. /пять тисяч двісті тридцять одна грн. 06 коп./, дооцінку вартості неоплаченого товару в сумі 4 394 грн. 09 коп. /чотири тисячі триста девяносто чотири грн. 09 коп./, відсотків річних в сумі 2 228 грн. 86 коп. /дві тисячі двісті двадцять вісім грн. 86 коп./, пені в сумі 2 244 грн. 34 коп. /дві тисячі двісті сорок чотири грн. 34 коп./, штрафу в сумі 1 046 грн. 21 коп. /одна тисяча сорок шість грн. 21 коп./, судовий збір в сумі 1 218 грн. 00 коп. /одна тисяча двісті вісімнадцять грн. 00 коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 30.11.2015р.

Суддя С.П. Желєзна