УХВАЛА

про повернення позовної заяви

09.12.2015Справа № 910/30951/15

Суддя Турчин С.О., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "АДОНІС ФООДС"

до PRUVA LOJISTIK HIZMETLERI TASIMACILIK IN SAAT TURIZM SANAYI VETICARET LIMITED SIRKETI

про стягнення 633 041,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Адоніс ФООДС» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до PRUVA LOJISTIK HIZMETLERI TASIMACILIK IN SAAT TURIZM SANAYI VETICARET LIMITED SIRKETI про стягнення заборгованості за договором поставки.

Суд вважає за необхідне повернути позовну заяву з доданими до неї документами без розгляду з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", зокрема, абзацу 5 п. 3.5, де зазначено, що підставою для повернення позовної заяви є також відсутність викладу обставин, на яких ґрунтується позовна вимога, та незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Господарський суд повертає позовну заяву, що не містить обґрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми, або такий розрахунок не додано до заяви.

Так, в порушення зазначених вище приписів, позивач не надає доказів, на підставі яких ґрунтуються позовні вимоги: Договору поставки № 00-03 від 23.05.2014, додатків та додаткових угод до нього, розрахунку суми, заявленої до стягнення, тощо.

Пунктом 4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду у випадку неподання доказів сплати судового збору у передбаченому порядку та розмірі.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно з п.2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Проте, до позовної заяви № б/н в якості доказу сплати судового збору додано копію платіжного доручення № 767 від 18.11.2015 р.

Отже, позивачем не надано належних доказів сплати судового збору.

Крім того, згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Проте, в супереч зазначеним вище нормам, позивачем взагалі не надано доказів направлення на адресу відповідача, зазначену у позові, копії позовної заяви з додатками.

Разом з цим суд зазначає, що згідно правової позиції Вищого господарського суду України, викладеної, зокрема, у Постанові від 04.12.2012 року по справі № 5/5005/7237/2012, виконання позивачем вимог процесуального законодавства, які він зобов'язаний вчиняти до подання позову, не може здійснюватися після порушення провадження у справі.

Отже, суд позбавлений права прийняти позовну заяву до розгляду, а потім зобов'язувати позивача усувати вказані недоліки.

Також суд за зазначає, що відповідачем у даній справі є PRUVA LOJISTIK HIZMETLERI TASIMACILIK IN SAAT TURIZM SANAYI VETICARET LIMITED SIRKETI, місцезнаходженням якого є Республіка Туреччина, 1. Кордон, Алсанджак, м. Ізмір, проспект Ататюрка, Ліман Ищ Хани, № 386, поверх 4.

Згідно зі ст. 75 Закону України «Про міжнародне приватне право», підсудність судам України справ з іноземним елементом визначається на момент відкриття провадження у справі, незважаючи на те, що в ході провадження у справі підстави для такої підсудності відпали або змінилися, крім випадків, передбачених у статті 76 цього Закону.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадках якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

Позивачем до позовної заяви не додано основного договору, який регулює відносини між сторонами - Договору поставки товару № 00-03 та додаткових угод до нього, а тому суд не може дійти висновку щодо належної підсудності даного спору.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява та додані до неї документи підлягають поверненню для усунення допущеного порушення, після чого заявник не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись п.п. 3, 4, 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Додаток: позовна заява з додатками на 19 аркушах.

Суддя С.О.Турчин