ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.11.15р. Справа № 904/8566/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Віста Бренд Компані", с. Орловщина Новомосковського району Дніпропетровської області

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю "Меблі Лівс", м.Сміла Черкаської області

про стягнення 255 353 грн. 42 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Василець М.С. -представник, дов. від 01.10.2015р. №6 (був присутній у судових засіданнях 27.10.2015р. та 12.11.2015р.);

від відповідача: ОСОБА_3 -представник, дов. від 18.12.2013р. б/н (був присутній у судових засіданнях 27.10.2015р., 12.11.2015р. та 23.11.2015р.);

від третьої особи: Чорнай В.В. - представник, дов. від 07.04.2014р. №б/н.

СУТЬ СПОРУ:

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні було оголошено перерву до 24.11.2015р.

Позивач з урахуванням заяви (вх. №76508/15 від 20.11.2015р.) про збільшення позовних вимог просить стягнути з відповідача 255 353 грн. 42 коп., що складає 156 227 грн. 63 коп. - заборгованості за товар, поставлений відповідно до умов договору купівлі-продажу від 01.09.2014р. №34/14, 48 041 грн. 07 коп. - пені, 27 509 грн. 34 коп. - інфляційних збитків та 23 575 грн. 38 коп. - річних.

Відповідач у відзиві (вх.№70057/15 від 27.10.2015р.) на позовну заяву погоджується з позовною заявою та просить задовольнити даний позов.

Третя особа у письмових поясненнях (вх. №76695/15 від 23.11.2015р.) просить відмовити у задоволенні позову та зазначає, що: - поставки товару за договором від 01.09.2014р. №34/14 здійснювалися в період з вересня 2014 року по листопад 2014 року; - заборгованість у третьої особи перед позивачем відсутня; - за накладною від 27.04.2015р. №0427_6 третя особа товар не отримувала; - незрозуміло, яке відношення має до третьої особи відповідач по справі - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1, господарські відносини з нею ніколи не велися

Також третя особа у клопотанні (вх. №76977/15 від 23.11.2015р.) просить суд витребувати у позивача оригінал накладної від 27.04.2015р. №0427_6 та після її отримання зупинити провадження у справі і призначити судову експертизу, а також розглянути можливість надіслати матеріали до слідчих органів.

Позивач у клопотанні (вх. №77154/15 від 24.11.2015р.) про розгляд справи без участі представника просить розглянути справу без участі представника позивача у зв'язку з відбуттям директора у відрядження та перебуванням представника на лікарняному.

За ініціативою суду здійснювався запис розгляду судової справи за допомогою технічних засобів, а саме: автоматизованої системи „Діловодство спеціалізованого суду" на диск CD-R серійний номер 1001172LЕ13530.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін та третьої особи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2014р. між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Віста Бренд Компані", як продавцем, та третьою особою - Товариством з обмеженою відповідальністю „Меблі ЛІВС", як покупцем, було укладено Договір купівлі-продажу №34/14 (надалі - Договір купівлі-продажу), відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобов'язується передати, а покупець прийняти та оплатити на умовах даного договору товар (партію товару) у кількості, асортименті та за цінами, що визначені у накладних на товар (далі за текстом - товарна накладна), які є невід'ємною частиною даного договору.

Згідно з пунктом 1.2 Договору купівлі-продажу сторони визнають, що товарна накладна, яка підписана сторонами, є узгодженням асортименту товару, його кількості та ціни і є невід'ємним додатком до даного договору.

Право власності на товар (партію товару), що постачається за цим договором, переходить від продавця до покупця у момент передання товару (партії товару), що підтверджується підписом покупця у товарній накладній (пункт 1.3 Договору купівлі-продажу).

Відповідно до пункту 3.1 Договору купівлі-продажу ціна за одиницю товару та вартість партії товару встановлюється при постачанні кожної партії товару та зазначаються у товарній накладній, яка підписується представниками обох сторін.

Як вбачається на виконання умов Договору купівлі-продажу позивачем було поставлено третій особі товар на суму 156 227 грн. 63 коп., про що свідчить видаткова накладна від 27.04.2015р. №0427_6.

Згідно з пунктом 5.1 Договору купівлі-продажу умови оплати зазначаються сторонами у пункті 5.2 даного договору; умови оплати можуть бути такими: попередня оплата; за фактом одержання товару (в день отримання товару); відстрочення платежу (календарних днів з моменту передання товару).

У пункті 5.2 сторони узгодили умови оплати: по факту отримання продукції.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Отже, враховуючи положення пунктів 5.1, 5.2 Договору купівлі-продажу, третя особа повинна була оплатити отриманий товар 27.04.2015р.

Заборгованість третьої особи перед позивачем становить 156 227 грн. 63 коп.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем за Договором купівлі-продажу матеріали справи не містять.

27.04.2015р. між позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Віста Бренд Компані", як кредитором, та відповідачем - Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, як поручителем, було укладено Договір поруки №б/н (надалі - Договір поруки), відповідно до пункту 1.1 якого предметом цього договору є зобов'язання поручителя перед кредитором субсидіарно відповідати за виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Меблі Лівс» (надалі - боржник) зобов'язань перед кредитором за договором купівлі-продажу № 34/14 від 01.09.2014року, далі "Договір", а саме - по оплаті суми за блок НS 3530 2000x1200 у кількості 900,2кг в сумі 70 620 грн. 69 коп. без ПДВ та блок SТ 2538 2400x2000 у кількості 839 кг в сумі 59 569,00грн. без ПДВ, всього 156 227,63грн., в т.ч. ПДВ 26 037 грн. 94 коп. - основного боргу у строки згідно умов Договору включаючи суму збільшення основного боргу на індекс інфляції, 3% річних, 24% річних за користування чужими грошовими коштами у разі прострочення Боржником виконання зобов'язання та пені.

Згідно з пунктом 1.2 Договору поруки підставою для договору поруки є дійсна вимога кредитора до боржника, що встановлена основним договором.

Поручитель відповідає субсидіарно в повному обсязі за зобов'язаннями боржника перед кредитором, що витікають з договору у межах, передбачених пунктом 1.1 цього договору, а саме: у разі невиконання боржником вказаних зобов'язань, поручитель повинен повністю погасити наявну заборгованість, в тому ж обсязі, на тих же умовах та в ті ж терміни, що і боржник (пункт 1.3 Договору поруки).

Відповідно до пункту 2.1 Договору поруки поручитель зобов'язується у разі невиконання або неналежного виконання боржником зобов'язань перед кредитором, перерахувати суми, що підлягають погашенню згідно розділу 1 цього договору на рахунок, зазначений у розділі 7 цього договору, протягом одного банківського дня з моменту невиконання боржником зобов'язань перед кредитором у строк, встановлений договором.

Відповідно до частини 1 статті 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Статтею 554 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя; поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки; особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до частин 1, 2 статті 619 Цивільного кодексу України договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова (субсидіарна) відповідальність іншої особи; до пред'явлення вимоги особі, яка несе субсидіарну відповідальність, кредитор повинен пред'явити вимогу до основного боржника; якщо основний боржник відмовився задовольнити вимогу кредитора або кредитор не одержав від нього в розумний строк відповіді на пред'явлену вимогу, кредитор може пред'явити вимогу в повному обсязі до особи, яка несе субсидіарну відповідальність.

Як вбачається позивач звертався до третьої особи з вимогою (вих. №1 від 25.08.2015р.), у якій просив сплатити заборгованість за товар, поставлений згідно видаткової накладної від 27.04.2015р. №-0427_6 на суму 156 227 грн.63 коп. Про спрямування вказаної вимоги третій особі свідчить фіскальний чек „Укрпошти" від 01.09.2015р. (штрихокодовий ідентифікатор 327) та опис від 01.09.2015р. вкладення у цінний лист (а.с. 18). Згідно відстеження пересилання поштових відправлень Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» відправлення за штрихокодовим ідентифікатором 327 отримано адресатом особисто 08.09.2015р.

Матеріали справи не містять з будь-якими запереченнями відповіді основного боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю „Меблі Лівс" (третьої особи у справі) на пред'явлену вимогу кредитора - позивача у справі.

Також вбачається, що позивач звертався з вимогою від 02.09.2015р. №2 і до відповідача. У вказаній вимозі позивач вимагав сплатити заборгованість за товар, поставлений третій особі згідно видаткової накладної від 27.04.2015р. №-0427_6 на суму 156 227 грн.63 коп. Про отримання вказаної вимоги свідчить підпис відповідача на вказаній вимозі.

Матеріали справи не містять доказів сплати заборгованості за товар, поставлений за Договором купівлі-продажу згідно видаткової накладної від 27.04.2015р. №-0427_6 на суму 156 227 грн.63 коп., ані третьою особою ані відповідачем.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 1 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Пунктом 7.3 Договору купівлі-продажу встановлено, що у випадку невиконання та/або неналежного виконання покупцем зобов'язань по оплаті по даному договору він несе відповідальність у вигляді пені в розмірі 0,1% від вартості неоплаченого товару, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, діючої в період її нарахування, за кожний день прострочення до дня фактичної оплати; у випадку прострочення оплати товару більш, ніж на 3 календарних дні, покупець зобов'язаний оплатити продавцю проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 24% відсотків річних від вартості неоплаченого в установлений термін товару з дня настання терміну оплати товару до дня його фактичної оплати.

Таким чином, після перерахунку пеня становить 44 017 грн. 67 коп. (з 28.04.2015р. по 27.10.2015р.), а 24% річних (проценти за користування чужими грошовими коштами) - 20 955 грн. 90 коп. (з 27.04.2015р. по 16.11.2015р.).

При перерахунку розміру пені судом враховано положення частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, відповідно до якого нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, після перерахунку інфляційні нарахування становлять 2 730 грн. 27 коп. (травень-жовтень 2015р.), а 3% річних - 2 606 грн. 65 коп. (з 28.04.2015р. по 16.11.2015р.).

При перерахунку інфляційних нарахувань та визначення періоду інфляції судом враховано, що згідно з пунктом 3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 „Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

Що стосується клопотання третьої особи щодо зупинення провадження у справі і призначення судової експертизи після отримання від позивача оригіналу накладної від 27.04.2015р. №0427_6, а також розгляду можливості надіслати матеріали до слідчих органів, суд вважає за необхідне зазначити наступне:

- ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 28.09.2015р. у справі №904/8566/15 було зобов'язано позивача надати оригінали доданих до позовної заяви документів;

- у судовому засіданні 27.10.2015р. судом було оглянуто оригінали доданих до позовної заяви документів, у тому числі і оригінал видаткової накладної від 27.04.2015р. №0427_6, що підтверджується протоколом судового засідання від 27.10.2015р. у справі №904/8566/15, а також фонограмою судового засідання;

- в подальшому у судовому засіданні 23.11.2015р. позивача зобов'язано надати до наступного судового засідання оригінал видаткової накладної від 27.04.2015р. №0427, про що позивача повідомлено телефонограмою;

- в судове засідання 24.11.2015р. представник позивача не з'явився, оригінал видаткової накладної від 27.04.2015р. №0427 не надав;

- відповідно до частини 1 статті 69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців;

- як вбачається, позовну заяву позивача господарським судом було одержано 25.09.2015р., а отже строк вирішення спору у даній справі спливає 25.11.2015р.;

- таким чином, суд не вбачає підстав для призначення у справі судової експертизи та зупинення провадження у справі, як і не вбачає підстав для надсилання матеріалів до слідчих органів, оскільки не вбачається у діях позивача складу кримінального правопорушення.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що матеріали справи містять копію податкової накладної від 27.04.2015р., поданої позивачем до Державної фіскальної служби України, з якої вбачається, що у позивача 27.04.2015р. виникло зобов'язання зі сплати податку на додану вартість за договором купівлі-продажу від 01.09.2014р. №34/14 у сумі 26 037 грн. 94 коп. (загальна сума з ПДВ - 156 227 грн. 63 коп.);

З урахуванням викладеного з відповідача підлягає стягненню 156 227 грн. 63 коп. - заборгованості, 44 017 грн. 67 коп. - пені, 2 730 грн. 27 коп. - інфляційних нарахувань та загальна сума річних у розмірі 23 562 грн. 55 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі розподіляються між сторонами пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (49000, АДРЕСА_1; ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Віста Бренд Компані" (51215, с. Орловщина Новомосковського району Дніпропетровської області, пер. Лісний, 10; ідентифікаційний код 36793092) 156 227 грн. 63 коп. - заборгованості, 2 730 грн. 27 коп. - інфляційних нарахувань, 23 562 грн. 55 коп. - річних та 2 737 грн. 81 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

"30" листопада 2015р.