ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"01" грудня 2015 р. Справа № 911/4472/13

за заявою Публічного акціонерного товариства «Кашперівський бурякорадгосп», Київська обл., Київська обл., Тетіївський р-н, с. Кашперівка ()

до ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2, Київська обл., м. Тетіїв (ідентифікаційний номер) Боржник/Банкрут

про банкрутство

Суддя Наріжний С.Ю.

учасники у справі про банкрутство згідно протоколу судового засідання

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

у провадженні господарського суду Київської області перебуває справа № 911/4472/13 за заявою Публічного акціонерного товариства «Кашперівський бурякорадгосп» до боржника ОСОБА_1 особи-підприємця ОСОБА_2 про банкрутство, порушена ухвалою від 19.12.2013 р. (суддя Лутак Т.В.).

Постановою господарського суду Київської області від 30.01.2014 р. визнано банкрутом ОСОБА_1 особу-підприємця ОСОБА_2 та відкрито ліквідаційну процедуру; ліквідатором призначено арбітражного керуючого ОСОБА_3; вирішено інші процедурні питання у справі.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.06.2015 р. (суддя Лутак Т.В.) відмовлено у задоволенні клопотання ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» б/№ від 10.06.2015 р. (вх. № 64/15) про забезпечення позову; відмовлено у задоволенні заяви ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» б/№ від 16.03.2015 р. (вх. № 1159/15) до ФОП ОСОБА_2 за участю ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 про визнання недійсними правочинів (договорів) Боржника.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 р. ухвалу господарського суду Київської області від 11.06.2015 р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.10.2015 р. касаційну скаргу ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» задоволено частково; постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 р. та ухвалу господарського суду Київської області від 11.06.2015 р. скасовано; справу № 911/4472/13 направлено на новий розгляд до господарського суду Київської області.

У відповідності до ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України справу № 911/4472/13 передано для нового розгляду судді Наріжному С.Ю.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.11.2015 р. справу № 911/4472/13 прийнято до провадження судді Наріжного С.Ю.; розгляд заяви ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» б/№ від 16.03.2015 р. (вх. № 1159/15) про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника призначено на 24.11.2015 р.; зобовязано учасників у справі про банкрутство надати суду низку письмових пояснень по суті справи, а також додаткові докази.

17.11.2015 р. через відділ діловодства суду надійшов проміжний звіт ліквідатора Банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_3 від 14.11.2015 р. № 02-06/188 (вх. № 27332/15) про виконану роботу.

20.11.2015 р. через відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення ОСОБА_7 від 20.11.2015 р. б/№ (вх. № 27754/15) по суті справи.

23.11.2015 р. через відділ діловодства суду надійшли письмові пояснення ліквідатора Банкрута від 23.11.2015 р. № 02-06/189 (вх. № 27817/15) стосовно заяви ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника з урахуванням постанови ВГСУ від 13.10.2015 р.

23.11.2015 р. через відділ діловодства суду надійшов звіт ліквідатора від 23.11.2015 р. № 02-06/190 (вх. № 27818/15) про хід ліквідаційної процедури та вжиті заходи.

Ухвалою суду від 24.11.2015 р. розгляд заяви ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» б/№ від 16.03.2015 р. (вх. № 1159/15) про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника відкладено на 01.12.2015 р.

30.11.2015 р. через відділ діловодства суду надійшла заява ОСОБА_4 від 30.11.2015 р. б/№ (вх. № 28604/15) про відкладення розгляду заяви ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» б/№ від 16.03.2015 р. (вх. № 1159/15) про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника.

01.12.2015 р. через відділ діловодства суду надійшли додаткові пояснення ліквідатора Банкрута від 01.12.2015 р. № 02-06/191 (вх. № 28649/15) по суті заяви ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» б/№ від 16.03.2015 р. (вх. № 1159/15) про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника.

01.12.2015 р. у судове засідання зявились представник Кредитора ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» і ліквідатор Банкрута та надали пояснення у справі; подану заяву про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника підтримали та просили суд задовольнити повністю. Інші учасники у справі про банкрутство у судове засідання не зявились, про причини неявки суд не повідомили.

Згідно матеріалів справи, 10.06.2015 р. Кредитором ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» було подано до суду клопотання від 10.06.2015 р. б/№ (вх. № 64/15) про забезпечення позову, зокрема шляхом накладення арешту на майно, яке є предметом оспорюваних правочинів Боржника.

Згідно зі ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову.

Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів та є засобом, що гарантує виконання майбутнього рішення господарського суду.

Відповідно до абз. 2 п. 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011 року за № 16, достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Із клопотання Кредитора про вжиття заходів до забезпечення позову суд не вбачає достатніх підстав для забезпечення позову, оскільки Кредитор не надав обґрунтування того, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. При цьому посилання Кредитора на те, що громадяни ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 можуть відчужити зазначене майно, що на думку Кредитора унеможливить повернення спірного майна в ліквідаційну масу Банкрута є необґрунтованими, оскільки норма ст. 20 Закону про банкрутство передбачає спеціальний порядок повернення майна в ліквідаційну масу, зокрема у випадку неможливості повернення такого майна в натурі, кредитор зобов'язаний відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.

За таких обставин клопотання ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» від 10.06.2015 р. б/№ (вх. № 64/15) по забезпечення позову залишається судом без задоволення.

Як вбачається з письмових пояснень ліквідатора Банкрута арбітражного керуючого ОСОБА_3, він у повному обсязі підтримує заяву Кредитора про визнання недійсними правочинів Боржника та зазначає, що у випадку повернення вказаного майна у встановленому Законом порядку до ліквідаційної маси Банкрута, будуть наявні підстави для розгляду питання щодо санації Боржника ФОП ОСОБА_2

Розглянувши клопотання ОСОБА_4 про відкладення розгляду заяви судом встановлено, що у своєму клопотанні заявник посилається на неможливість взяти участь у судовому засіданні, однак не наводить жодних обґрунтувань щодо підстав неможливості бути присутнім, як і не надає жодних доказів на підтвердження заявлених обставин, отже у суду відсутні підстави для задоволення такого клопотання.

Дослідивши заяву заявника від 16.03.2015 р. б/№ судом встановлено, що ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» на підставі ст. 20 Закону про банкрутство просить суд визнати недійсними правочини (договори) Боржника, а саме:

1) правочин, укладений з громадянином ОСОБА_5, жителем ІНФОРМАЦІЯ_1, з відчуження автомобіля ГАЗ 3309 (1995 р.в., днз АІ2451СН, знятий з обліку 07.06.2013 р. та в подальшому зареєстрований 15.02.2014 р. згідно довідки-рахунку ВІА282903 від 11.02.2014 р., виданої ФОП ОСОБА_8 та присвоєно номерні знаки АІ4742СМ);

2) правочин, укладений з громадянкою ОСОБА_6, жителькою с. Солідарне Луганської обл., з відчуження автомобіля Mitsubishi L200 (2010 р.в., днз АІ9299ЕВ, знятий з обліку 09.01.2013 р. та в подальшому зареєстрований 09.02.2013 р. згідно довідки-рахунку ДПІ702597 від 07.02.2013 р., виданої ФОП ОСОБА_9 та присвоєні номерні знаки ВВ0340ВО);

3) правочин, укладений з громадянкою ОСОБА_7, жителькою АДРЕСА_1, з відчуження автомобіля Volkswagen Caddy (2007 р.в., днз АІ6841ЕА, знятий з обліку 01.02.2013 р. та в подальшому зареєстрований згідно довідки-рахунку ААА013301 від 01.02.2013 р., виданої ДП «Розвиток» та присвоєно номерні знаки АА0225КК);

4) договір купівлі-продажу квартири від 17.05.2013 р., укладений з громадянином ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Тетіївського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_10 (реєстраційний № 339) з продажу квартири АДРЕСА_2.

В обґрунтування своєї заяви заявник вказує, що у період року, котрий передував порушенню провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_2 останній відчужив транспортні засоби без отримання грошових коштів. Відчуження обєкта нерухомості квартири Боржником відбулось за заниженою ціною.

Так, ч. 1 ст. 90 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що правила, передбачені цією статтею, застосовуються до відносин, пов'язаних з визнанням банкрутом фізичної особи за боргами, які виникли у неї у зв'язку зі здійсненням підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 8 даної статті у разі визнання фізичної особи банкрутом до складу ліквідаційної маси не включається майно фізичної особи, на яке згідно з цивільним процесуальним законодавством України не може бути звернено стягнення, та майно, яке перебуває у заставі з підстав, не пов'язаних із здійсненням такою особою підприємницької діяльності.

В ст. 52 ЦК України закріплено, що фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.

Частиною 10 ст. 90 Закону про банкрутство встановлено, що правочини (договори) фізичної особи, пов'язані з відчуженням або передачею іншим способом майна фізичної особи - підприємця заінтересованим особам протягом року до порушення провадження у справі про банкрутство, можуть бути визнані господарським судом недійсними за заявою кредиторів.

У силу ч. 1 ст. 20 Закону про банкрутство, правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені після порушення провадження у справі про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство, можуть бути відповідно визнані недійсними або спростовані господарським судом у межах провадження у справі про банкрутство, якщо боржник безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без відповідних майнових дій іншої сторони, відмовився від власних майнових вимог; боржник виконав майнові зобовязання раніше встановленого строку; боржник до порушення справи про банкрутство взяв на себе зобовязання, в результаті чого він став неплатоспроможним або виконання його грошових зобовязань перед іншими кредиторами повністю або частково стало неможливим; боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобовязання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів; боржник оплатив кредитору або прийняв майно в рахунок виконання грошових вимог у день, коли сума вимог кредиторів боржнику перевищувала вартість майна; боржник прийняв на себе заставні зобов'язання для забезпечення виконання грошових вимог.

Згідно ч. 2 ст. 20 Закону про банкрутство, у разі визнання недійсними правочинів (договорів) або спростування майнових дій боржника на підставах, передбачених частиною першою цієї статті, кредитор зобов'язаний повернути в ліквідаційну масу майно, яке він отримав від боржника, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент здійснення правочину або вчинення майнової дії.

Частиною 3 статті 20 Закону про банкрутство визначено, що кредитор за недійсним правочином (договором) або спростованою майновою дією має право вибору: погашення свого боргу в першу чергу в процедурі банкрутства або виконання зобов'язання боржником у натурі після припинення провадження у справі про банкрутство.

Слід зазначити, що метою визнання недійсним правочину (договору) зі спеціальних підстав, визначених ст. 20 Закону про банкрутство, є встановлення факту відчуження майна боржника у підозрілий період (після порушення провадження у справі про банкрутство або протягом одного року, що передував її порушенню) та наявність обставин, прямо визначених положеннями ст. 20 Закону про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 було укладено правочин, за умовами якого ОСОБА_7 придбала у ОСОБА_2 транспортний засіб - автомобіль Volkswagen Caddy вартістю 72700,00 грн. згідно довідки-рахунку № 013301 від 01.02.2013 р.

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 було укладено правочин, за умовами якого ОСОБА_6 придбала у ОСОБА_2 транспортний засіб - автомобіль Mitsubishi L200 вартістю 136000,00 грн. згідно довідки-рахунку № 702597 від 09.02.2013 р.

Між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 було укладено правочин, за умовами якого ОСОБА_5 придбав у ОСОБА_2 транспортний засіб - автомобіль ГАЗ 3309 вартістю 14081,50 грн. згідно довідки-рахунку № 282903 від 11.02.2014 р.

При цьому, відчуження перших двох транспортних засобів відбулося за десять місяців до порушення справи про банкрутство боржника (19.12.2013 р.), тобто у підозрілий період, а третій вже після порушення справи про банкрутство. Вказані угоди були укладені в усній формі. В матеріалах справи наявні довідки-рахунки від 01.02.2013 р., від 07.02.2013 р., від 11.02.2014 р., які підтверджують відчуження Боржником транспортних засобів.

Згідно ч. 1 ст. 42 Закону про банкрутство, усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Як зазначено вище, правочин щодо відчуження Боржником транспортного засобу - автомобіля ГАЗ 3309, було вчинено 11.02.2014 р., в той час, як постановою господарського суду Київської області від 30.01.2014 р. ФОП ОСОБА_2 визнано банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру.

Матеріали справи не містять відомостей щодо включення транспортного засобу - автомобіля ГАЗ 3309 до ліквідаційної маси Банкрута і вказане майно було реалізоване поза межами ліквідаційної процедури всупереч приписам Закону про банкрутство.

Відчуження інших транспортних засобів відбулося у підозрілий період протягом року до порушення провадження у справі про банкрутство за наявності у ФОП ОСОБА_2 боргу перед ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» у розмірі 353104,11 грн. відповідно до відкритого виконавчого провадження від 22.03.2013 р., що підтверджується рішенням господарського суду Київської області від 01.03.2013 р. по справі № 24/098-12 та довідкою відділу державної виконавчої служби Тетіївського районного управління юстиції № 7737 від 13.12.2013 р.

Факт безоплатності відчуження транспортних засобів підтверджується наявними у матеріалах справи довідками ПАТ «Акцент-Банк» від 11.02.2015 р. та від 12.02.2015 р., довідкою ПАТ «Кредобанк» від 11.02.2015 р. та листом ПАТ КБ «Приватбанк» від 23.02.2015 р., згідно яких відомості щодо отримання ОСОБА_2 готівкових коштів від відчуження транспортних засобів відсутні, а відтак відчуження Боржником транспортних засобів призвело до погіршення показників його фінансового становища. Крім того, при відчуженні Боржником зазначених транспортних засобів не відбулось рівноцінної заміни у грошовому еквіваленті, що призвело до зменшення активів Боржника та порушення інтересів заявника.

Доказів оплатності таких угод (надходження коштів на розрахункові рахунки Боржника, отримання грошових коштів), а також вчинення відповідних майнових дій іншої сторони матеріали справи не містять.

Крім того, 17.05.2013 р. між ОСОБА_2 (продавець) та ОСОБА_4 (покупець) було укладено договір купівлі-продажу квартири, за умовами якого продавець передає належну йому на праві власності квартиру у власність покупцеві, а покупець приймає у власність квартиру і сплачує за неї обговорену даним договором грошову суму.

Відповідно до п. 2.1 договору, продаж квартири, яка є предметом цього договору, вчиняється за узгодженою між сторонами ціною і складає 20000,00 грн. Продавець отримав від покупця зазначену суму готівкою до підписання цього договору.

При цьому, пунктом 2.4 договору передбачено, що відповідно до відомостей, викладених у звіті про оцінку, складену експертом-оцінювачем ОСОБА_11 від 16.05.2013 р., оціночна (ринкова) вартість квартири, що відчужується, становить 37161,00 грн.

Згідно п. 2.3. договору, сторони за цим договором свідчать, що ціна продажу квартири, яка є предметом цього договору, є реальною, а також, що їм нотаріусом розяснено про настання негативних наслідків, які можуть виникнути у разі, якщо ними навмисно буде здійснено заниження дійсної ціни договору.

Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Тетіївського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_10 та зареєстровано в реєстрі за № 339.

У ст. 20 Закону про банкрутство передбачено, що оскаржувані правочини можуть бути визнані недійсними, зокрема, якщо боржник здійснив відчуження або придбав майно за цінами відповідно нижчими або вищими від ринкових, за умови, що в момент прийняття зобовязання або внаслідок його виконання майна боржника було (стало) недостатньо для задоволення вимог кредиторів.

Таким чином поданими матеріалами підтверджується факт відчуження боржником квартири за ціною значно нижче визначеної оціночної (ринкової) вартості, за наявності заборгованості перед ініціюючими кредитором.

При цьому посилання ОСОБА_4 у своїх запереченнях проти заяви про визнання правочинів недійсними на розписку від 20.05.2013 р., як на підтвердження наявності у Боржника на момент укладення договору купівлі-продажу квартири грошових коштів, отриманих за договором позики від 22.12.2012 р., зроблено без урахуванням приписів ст. 1046 ЦК України, відповідно до якої договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Вказана розписка про отримання ОСОБА_2 грошових коштів датована пізніше ніж укладено договір купівлі-продажу квартири.

Беручи до уваги викладене вище, суд встановив наявність підстав, передбачених ст. 20 Закону про банкрутство, для визнання недійсними вказаних правочинів щодо відчуження майна Боржника, в зв'язку з чим заява ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» б/№ від 16.03.2015 р. (вх. № 1159/15) про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника підлягає задоволенню судом.

За таких обставин керуючись ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, ст. 20, 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», суд,

УХВАЛИВ:

1. Заяву ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» б/№ від 16.03.2015 р. (вх. № 1159/15) про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника задовольнити.

2. Визнати недійсним правочин, укладений ОСОБА_2 (09800, АДРЕСА_3; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з громадянином ОСОБА_5, жителем ІНФОРМАЦІЯ_1, з відчуження автомобіля ГАЗ 3309 (1995 р.в., днз АІ2451СН, знятий з обліку 07.06.2013 р. та в подальшому зареєстрований 15.02.2014 р. згідно довідки-рахунку ВІА282903 від 11.02.2014 р., виданої ФОП ОСОБА_8 та присвоєно номерні знаки АІ4742СМ).

3. Визнати недійсним правочин, укладений ОСОБА_2 (09800, АДРЕСА_3; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з громадянкою ОСОБА_6, жителькою с. Солідарне Луганської обл., з відчуження автомобіля Mitsubishi L200 (2010 р.в., днз АІ9299ЕВ, знятий з обліку 09.01.2013 р. та в подальшому зареєстрований 09.02.2013 р. згідно довідки-рахунку ДПІ702597 від 07.02.2013 р., виданої ФОП ОСОБА_9 та присвоєні номерні знаки ВВ0340ВО).

4. Визнати недійсним правочин, укладений ОСОБА_2 (09800, АДРЕСА_3; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з громадянкою ОСОБА_7, жителькою АДРЕСА_1, з відчуження автомобіля Volkswagen Caddy (2007 р.в., днз АІ6841ЕА, знятий з обліку 01.02.2013 р. та в подальшому зареєстрований згідно довідки-рахунку ААА013301 від 01.02.2013 р., виданої ДП «Розвиток» та присвоєно номерні знаки АА0225КК).

5. Визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири від 17.05.2013 р., укладений ОСОБА_2 (09800, АДРЕСА_3; ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з громадянином ОСОБА_4, посвідчений приватним нотаріусом Тетіївського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_10 (реєстраційний № 339) з продажу квартири АДРЕСА_2.

6. Клопотання ПАТ «Кашперівський бурякорадгосп» б/№ від 10.06.2015 р. (вх. № 64/15) про забезпечення позову залишити без задоволення.

7. Копію ухвали надіслати учасниками у справі про банкрутство, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Суддя С.Ю. Наріжний