ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
УХВАЛА

01 грудня 2015 року Справа № 915/1255/14

Кредитор: Публічне акціонерне товариство Дельта Банк юридична адреса: вул. Щорса, 36 Б, м. Київ, 01133

поштова адреса: вул. Мельникова, 81, м. Київ, 01133.

Банкрут: Товариство з обмеженою відповідальністю Дісент Груп, вул. Островського, 7, офіс № 2, смт. Костянтинівка, Арбузинський район, Миколаївська область, 55340, .

Ліквідатор: ОСОБА_1 (54001, м. Миколаїв, вул. Московська, буд. 54-А)

Суть спору: про визнання кредиторських вимог.

Суддя Ткаченко О.В.

Представники:

Від кредитора: ОСОБА_2, довіреність від 10.09.2015.

Від банкрута: представник не зявився.

Ліквідатор: ОСОБА_1.

Суть спору: Від ПАТ Дельта Банк до суду надійшла заява про визнання грошових вимог у сумі 5 480 815,37 грн.

Ухвалою суду від 24.07.2015 вирішення питання про прийняття до розгляду заяви ПАТ Дельта Банк про визнання грошових вимог у сумі 5 480 815,37 грн. було відкладено до повернення матеріалів справи № 915/1255/14 з суду касаційної інстанції.

Враховуючи, що 22.09.2015 матеріали справи № 915/1255/14 було повернуто до Господарського суду Миколаївської області, ухвалою суду від 22.09.2015 заяву ПАТ Дельта Банк про визнання грошових вимог у сумі 5 480 815,37 грн. було призначено до розгляду на 01.10.2015 о 10:20.

До судового засідання ліквідатором надано повідомлення від 28.09.2015 № 01-34/142, зі змістом якого він не визнає поточні кредиторські вимоги ПАТ «Дельта Банк» та вказує, що кредитор звернувся до суду за захистом своїх прав з пропуском передбаченого ст. 257 Цивільного кодексу України трирічного строку позовної давності, та кредитором не подано доказів сплати судового збору.

Ухвалою суду від 01.10.2015 розгляд заяви кредитора було відкладено на 03.11.2015 о 10:00, кредитора було зобовязано надати суду всі первинні документи, на які кредитор посилається, як на підставу заявлених вимог, та пояснення з врахуванням наданого ліквідатором повідомлення.

Ухвалою суду від 03.11.2015 розгляд заяви кредитора про визнання поточних грошових вимог було відкладено на 25.11.2015 року о 10:00.

У звязку зі знаходженням судді Ткаченка О.В. у відрядженні судове засідання, призначене на 25.11.2015 о 10:00, не відбулось, про що складено повідомлення від 25.11.2015 року.

Ухвалою суду від 26.11.2015 розгляд заяви кредитора було призначено на 01.12.2015 об 11:45.

У судовому засіданні представник кредитора підтримав заявлені поточні вимоги та просив визнати їх в повному обсязі.

Ліквідатор проти заявлених вимог заперечував.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, господарський суд встановив:

Як свідчить подана кредитором заява, він просить визнати поточні вимоги за період з 05.09.2014 по 28.05.2015 в загальній сумі 5 480 815,37 грн., у тому числі:

1) За кредитним договором № 0 від 23.08.2007:

- 82 466,45 швейцарських франків, що становить еквівалент 1 824 555,03 грн. сума боргу за відсотками;

- 3 113 739,42 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту;

- 272 682,17 грн. пеня за несвоєчасне повернення відсотків.

2) За кредитним договором № 0 від 09.10.2008:

- 38 934,96 грн. сума боргу за відсотками;

- 24 548,41 грн. пеня за несвоєчасне повернення кредиту;

- 5 680,68 грн. пеня за несвоєчасне повернення процентів;

- 1 651,20 грн. сума 3% річних від суми простроченого кредиту;

- 346,70 грн. сума 3% річних від суми прострочених відсотків.

3) За кредитним договором № 0 від 07.12.2007:

- 12 653,53 грн. розмір нарахованих відсотків за кредитом;

- 15 530,53 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту;

- 1 865,19 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення процентів;

- 1 044,63 грн. сума 3% річних від суми простроченого кредиту;

- 113,96 грн. сума 3% річних від суми прострочених відсотків.

4) За кредитним договором № 0 від 06.03.2008:

- 152 867,90 грн. розмір нарахованих відсотків за кредитом;

- 1 878,00 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту;

- 232,65 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення процентів;

- 11 113,70 грн. сума 3% річних від суми простроченого кредиту;

- 1 376,71 грн. сума 3% річних від суми прострочених відсотків.

У відповідності до ухвали суду від 19.03.2015 судом:

1) по кредитному договору № 0 від 23.08.2007:

- відхилено вимоги кредитора щодо визнання відсотків за користування кредитними коштами з період з 18.12.2011 по 03.09.2014 в розмірі 427 107,73 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 03.09.2014 складало 5814512,23 грн., а також відповідно і вимоги щодо визнання пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 05.03.2014 по 03.09.2014 в сумі 38 888,42 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 03.09.2014 складало 529 414,89 грн.

- відхилено вимоги кредитора щодо визнання пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 05.03.2014 по 03.09.2014 в розмірі 60780,63 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 03.09.2014 становило 827 448,65 грн.

- визнано кредиторські вимоги в сумі 620 738,25 швейцарських франків боргу за тілом кредиту, що за курсом НБУ станом на 03.09.2014 становило 8 450 538,11 грн.

2) по кредитному договору № 0 від 09.10.2008:

- кредиторські вимоги визнано на загальну суму 103 420,18 грн. (борг 76 800,00 грн. + пеня 7 369,64 грн. + відсотки 19 250,54 грн.)

- відхилено грошові вимоги ПАТ «Дельта Банк» в загальній сумі 214 167,10 грн.

3) по кредитному договору № 0 від 07.12.2007:

- заявлені кредиторські вимоги в загальній сумі 182526,56 грн. відхилено у звязку з їх недоведеністю матеріалами справи.

4) по кредитному договору № 0 від 06.03.2008:

- відхилено кредиторські вимоги в загальній сумі 1 846 727,70 грн.

Як встановлено ухвалою Господарського суду Миколаївської області від 19.03.2015 у даній справі, 08.12.2011 р між ПАТ «Укрсиббанк» та ПАТ «ОСОБА_2 банк» було украдено договір купівлі продажу прав вимоги за кредитами , відповідно до якого ПАТ «Укрсиббанк» передає ПАТ «ОСОБА_2 банк » право вимоги за кредитними та забезпеченими договорами, які зазначені у Додатку № 1 (перелік прав вимоги за кредитами).

Відповідно до п.2.1. Договору купівлі продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року продавець погодився продати (відступити) права вимоги за кредитами та передати їх покупцеві, а покупець цим погодився придбати права вимоги за кредитами та прийняти їх та сплатити ціну купівлі.

При цьому «під правом вимоги за кредитами» за п.1. цього договору розуміються всі права вимоги продавця в якості кредитодавця по відношенню до позичальника в якості позичальників стосовно кредитів за відповідними кредитними договорами (включаючи в залежності від випадку, усі права, повноваження та гарантії відшкодування за ними, у кожному випадку, існуючі або майбутні, надані продавцеві або на користь продавця в якості кредитодавця та такими кредитними договорами), а також права вимоги продавця по відношенню до осіб, що надають забезпечення, за відповідними Договорами забезпечення.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України передбачена можливість заміни кредитора у зобов'язанні внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, керуючись Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набуло статус Нового кредитора згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно всіх процесуальних прав та обов'язків Нового Кредитора, у тому числі, і за кредитними угодами №0 від 07.12.2007 р., №0 від 23.08.2007 р., №0 від 06.03.2008 р., №0 від 09.10.2008 р., укладеними між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (далі за текстом - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дісент Груп» (надалі за текстом - Позичальник/Боржник).

23.08.2007 р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (далі за текстом - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дісент Груп» (надалі за текстом -Позичальник/Боржник) було укладено Кредитний договір №0, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 700320,00 швейцарських франків, а Позичальник, в свою чергу, зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитними коштами у в порядку і на умовах, визначених цим Договором.

Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 (про позику), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

За приписами ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, у такій самій кількості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Оскільки боржник перестав виконувати умови Кредитного договору, Банк звернувся за судовим захистом свої прав та майнових інтересів.

Рішенням Соломянського районного суду міста Києва від 02.02.2010 р. у справі № 2-632/10 позов Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дісент груп», ОСОБА_3, ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено, стягнено на користь Акціонерного комерційного інноваційного банку «УкрСиббанк» заборгованість в сумі 5463747,27 грн. (пять мільйонів чотириста шістдесят три тисячі сімсот сорок сім гривень 27 копійок), держмито в розмірі 1700,00 грн. та 120,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи, а всього 5465567 гривень 27 копійок.

Ухвалою Солом'янського районного суду міста Києва у справі №2609/28725/12 замінено сторону у ВП №24734492 з ПАТ «Укрсиббанк» на правонаступника АТ «Дельта Банк».

Постановою відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГУЮ у місті Києві від 14.06.2013 (ВП №24734492) замінено сторону виконавчого провадження з ПАТ «Укрсиббанк» на правонаступника АТ «Дельта Банк».

У відповідності до ухвали суду від 19.03.2015 судом по кредитному договору № 0 від 23.08.2007 кредиторські вимоги ПАТ «Дельта Банк» визнані судом на суму 620 738,25 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 03.09.2014 року становить 8 450 538,11 грн. та відхилено вимоги кредитора щодо визнання відсотків за користування кредитними коштами з період з 18.12.2011 по 03.09.2014 в розмірі 427 107,73 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 03.09.2014 складало 5814512,23 грн., а також відповідно і вимоги щодо визнання пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 05.03.2014 по 03.09.2014 в сумі 38 888,42 швейцарських франків, що за курсом НБУ станом на 03.09.2014 складало 529 414,89 грн.

Посилаючись, що боржник і надалі порушує умови кредитного договору, кредитором на суму заборгованості за тілом кредиту 620 738,25 швейцарських франків за відсотковою ставкою 17,98% були нараховані відсотки за користування кредитними коштами за період з 05.09.2014 по 28.05.2015 в загальному розмірі 82 466,45 швейцарських франків, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 16.07.2015 року склало 1 824 555,03 грн. (розрахунок заборгованості а.с. 6).

Крім того, кредитором у відповідності до розрахунку заборгованості (а.с. 6) було визначено пеню за несвоєчасне повернення кредиту за період з 27.11.2014 по 28.05.2014 в розмірі 3 113 739,42 грн., а також пеню за несвоєчасне повернення відсотків за період з 27.11.2014 по 28.05.2015 в сумі 272 682,17 грн.

За приписами ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Як вбачається зі змісту рішення Соломянського районного суду міста Києва від 02.02.2010 р. у справі № 2-632/10, АКІБ «УкрСиббанк» скористався своїм правом вимоги щодо дострокового погашення кредиту та плати за кредит, та на користь АКІБ «УкрСиббанк» з боржника було присуджено до стягнення заборгованість за кредитним договором від 23.08.2007 №0, у тому числі еквівалент боргу за простроченим кредитом в сумі 620 738,25 швейцарських франків, еквівалент боргу по простроченим відсоткам за користування кредитом в сумі 69 339,83 швейцарських франків, а також пеню.

Як встановлено ухвалою суду Господарського суду Миколаївської області від 19.03.2015 у даній справі, починаючи з 02.02.2010 року кредитором пропущений загальний трирічний строк позовної давності для реалізації права вимоги сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Враховуючи, що станом на день проведення судового засідання кредитор інших доказів не надав, суд не вбачає підстав для визнання заявлених поточних грошових вимог щодо відсотків за користування кредитними коштами за період з 05.09.2014 по 28.05.2015 в загальному розмірі 82 466,45 швейцарських франків, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 16.07.2015 року склало 1 824 555,03 грн., а також відповідно і пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 27.11.2014 по 28.05.2015 в сумі 272 682,17 грн.

Крім того, враховуючи, що кредитним договором передбачена відповідальність боржника у вигляді сплати пені за порушення термінів погашення частин кредиту з періодичністю до 2018 року, а не за несплату присудженої до стягнення рішенням суду суми боргу, судом відхиляються вимоги кредитора щодо визнання пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 27.11.2014 по 28.05.2014 в розмірі 3 113 739,42 грн.

З урахуванням викладеного поточні грошові вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №0 від 23.08.2007 судом відхиляються в повному обсязі.

09.10.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (далі за текстом - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дісент Груп» (надалі за текстом - Позичальник/Боржник) було укладено Кредитний договір № 0, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 111 768,00 грн., а Позичальник, у свою чергу, зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитними коштами у в порядку і на умовах, визначених цим Договором.

Як вказує кредитор, боржник продовжує порушувати умови кредитного договору, у зв'язку з чим має поточну заборгованість по відсоткам за період з 05.09.2014 по 28.05.2015 в сумі 38 934,96 грн., по пені за період з 27.11.2014 по 28.05.2015 в сумі 24 548,41 грн. нарахованій за несвоєчасне повернення кредиту, по пені за період з 27.11.2014 по 28.05.2015 в сумі 5 680,68 грн. нарахованій за несвоєчасне повернення процентів. Крім того кредитором за період з 27.11.2014 по 28.05.2015 визначено три відсотки від суми простроченого кредиту в сумі 1 651,20 грн., а також 346,70 грн. - три відсотки від суми прострочених відсотків.

Ухвалою суду від 19.03.2015 по даній справі кредиторські вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором від 09.10.2008 № 0 були визнані судом частково, на загальну суму 103 420,18 грн. (борг 76 800,00 грн.+ пеня 7 369,64 грн.+ відсотки 19 250,54 грн.), відхилено грошові вимоги ПАТ «Дельта Банк» в загальній сумі 214 167,10 грн. При цьому судом за заявою боржника було застосовано строки позовної давності та зокрема встановлено:

Відповідно до п.1.2.2. договору позичальник у будь якому випадку зобов'язаний повернути кредит у повному обсязі в термін, не пізніше 09 жовтня 2013 року.

Позичальник зобов'язався повертати суму кредиту та сплачувати проценти шляхом сплати ануїтентних платежів у розмірі 3 220,00 грн. в день сплати ануїтентних платежів.

День сплати ануїтентного платежу - це 09 число кожного календарного місяця строку кредитування, протягом якого позичальник зобов'язаний сплатити ануїтентний платіж.

Таким чином, починаючи з 09 листопада 2008 року позичальник повинен був сплачувати кожного 09 числа календарного місяця по 3 220,00 грн. щомісячно.

Строк виконання кожного щомісячного зобов'язання згідно ч.3 ст.254 ЦК України триває у відповідне число останнього місяця строку.

Отже перебіг строку позовної давності починається від дня, коли боржник мав сплатити наступний щомісячний платіж, але не виконав свої зобов'язання за договором.

Оскільки згідно умов кредитного договору, починаючи з 09 листопада 2008 року, позичальник повинен був сплачувати кожного 09 числа календарного місяця по 3 220,00 грн. щомісячно, суд вважає, що для кожного з чергових платежів за період з 09.11.2008 року по 09.09.2011 року сплинув трирічний строк позовної давності.

З огляду на наведене, суд дійшов до висновку щодо правомірності заявлених вимог боржника за період, починаючи з 09.10.2011 року по 09.10.2013 року, тобто сума основного боргу складає: 24 місяці по 3 220 грн. = 76 800,00 грн., пеня за останні шість місяців 7 369,64 грн. та 19 250,54 грн. відсотки.

Розглядаючи заявлені кредитором поточні вимоги, судом встановлено, що у відповідності до наданого розрахунку (а.с. 5), кредитором визначено відсотки, пеню, виходячи з суми простроченої заборгованості 109 779,03 грн.

Ліквідатором надано повідомлення від 28.09.2015 № 01-34/142, зі змістом якого він не визнає поточні кредиторські вимоги ПАТ «Дельта Банк» та вказує, що кредитор звернувся до суду за захистом своїх прав з пропуском передбаченого ст.ст. 257, 266 Цивільного кодексу України трирічного строку позовної давності.

Ухвалою суду від 03.11.2015 розгляд заяви кредитора було відкладено на 25.11.2015 о 10:00, а кредитора було зобовязано у тому числі надати обґрунтований розрахунок заявлених поточних вимог по кредитному договору № 0 від 09.10.2008 з урахуванням встановлених ухвалою суду від 19.03.2015 обставин та надати суду пояснення з урахуванням наданого ліквідатором повідомлення від 28.09.2015 № 01-34/142.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Станом на день проведення судового засідання кредитор витребуваного судом обґрунтованого розрахунку не надав.

Судом у судовому засіданні встановлено, що наданий суду розрахунок (а. с. 5) не дає змоги дійти до висновку щодо підстав та періоду виникнення простроченої суми боргу за кредитом в розмірі 109 779,03 грн., а відтак і щодо правомірності визначених кредитором відсотків та пені.

З огляду на викладене суд вважає заявлені кредитором вимоги в сумі 38 934,96 грн. боргу за відсотками, 24 548,41 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 5 680,68 грн. пені за несвоєчасне повернення процентів, 1651,20 грн. трьох відсотків річних від суми простроченого кредиту, 346,70 грн. трьох відсотків річних від суми прострочених відсотків за кредитним договором від 09.10.2008 за № 0 недоведеними, матеріалами справи не підтвердженими, а тому не вбачає підстав для їх визнання.

Крім того, як вказує кредитор у своїй заяві 07.12.2007 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дісент Груп» було укладено кредитний договір №0, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит, а Позичальник, в свою чергу, зобов'язався сплачувати проценти за кредитними коштами у в порядку і на умовах, визначених цим Договором.

При цьому в підтвердження наявності боргу за цим кредитним договором кредитором надано розрахунок заборгованості (а.с. 4), згідно якого за період з 05.09.2014 по 28.05.2015 визначено відсотки в сумі 12 653,53 грн., за період з 27.11.2014 по 28.05.2015 вказано пеню за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 15 530,53 грн. та 1044,63 грн. три відсотки річних за несвоєчасне повернення кредиту, за період з 27.11.2014 по 28.05.2015 визначено пеню за несвоєчасне повернення відсотків в розмірі 1 865,19 грн. та 113,96 грн. - три відсотки річних за несвоєчасне повернення відсотків.

Ухвалами суду від 03.11.2015 кредитора було зобовязано надати суду всі первинні документи, на які кредитор посилається, як на підставу заявлених вимог.

На виконання вимог ухвали кредитором було надано до суду копію договору овердрафта від 07.12.2007 № 279/12/07.03.

У судовому засіданні представник кредитора вказав, що у відповідності до акта прийому-передачі від 19.08.2015 (а.с. 43) від ПАТ «УкрСиббанк» було передано договір овердрафта від 07.12.2007 № 279/12/07.03.

Як вбачається з наданого акту прийому-передачі від 19.08.2015 (а.с. 43), кредитору від ПАТ «УкрСиббанк» було передано договір овердрафта № 279/12/07.03 та кредитний договір № 0.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Станом на день проведення судового засідання кредитор копії кредитного договору №0 від 07.12.2007 не надав.

З огляду на викладене суд вважає заявлені кредитором поточні вимоги за кредитним договором від 07.12.2007 р. за № 0 недоведеними, матеріалами справи не підтвердженими, а тому не вбачає підстав для їх визнання.

06.03.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» (далі за текстом - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дісент Груп» (надалі за текстом - Позичальник/Боржник) було укладено кредитний договір №0, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит у розмірі 950 000,00 грн., а позичальник, в свою чергу, зобов'язався сплачувати проценти за користування кредитними коштами в порядку і на умовах, визначених цим Договором.

Як вказує кредитор, оскільки боржник продовжує порушувати умови кредитного договору, у звязку з чим має заборгованість зі сплати відсотків за період з 05.09.2014 по 28.05.2015 в сумі 152 867,90 грн., пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 27.11.2014 по 28.05.2015 в сумі 1878,00 грн., трьох відсотків річних за несвоєчасне повернення кредиту за період з 27.11.2014 по 28.05.2015 в сумі 11 113,70 грн., пені за несвоєчасне повернення відсотків за період з 27.11.2014 по 28.05.2015 в сумі 232,65 грн. та трьох відсотків річних за несвоєчасне повернення відсотків за період з 27.11.2014 по 28.05.2015 в сумі 1 376,71 грн.

Ухвалою суду від 19.03.2015 по даній справі було встановлено, що:

У відповідності до п. 1.2.2. кредитного договору сторони встановили обовязок позичальника повернути кредит в повному обсязі в термін, не пізніше 04 березня 2011 року.

Згідно графіка погашення кредиту (Додаток № 1 до кредитного договору №0 від 06.03.2008 року) кінцевою датою погашення чергової частину кредиту в сумі 26388,85 грн. вказано 07.02.2011 року.

Таким чином, 05 березня 2011 року розпочав перебіг загальний строк позовної давності для звернення до суду з вимогами за кредитним договором №0, який відповідно закінчився 05 березня 2014 року.

У відповідності до ст. 257 Цивільного кодексу України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно ст. 266 Цивільного кодексу України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

За приписами ч. 4 ст. 267 Цивільного кодексу України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Ліквідатором у відповідності до наданого повідомлення від 28.09.2015 року заявлено клопотання про застосування строків позовної давності.

Враховуючи, що станом на 16.07.2015 день звернення кредитора до суду з поточними грошовими вимогами, минув передбачений статтею 257 Цивільного кодексу України трирічний строк позовної давності, суд вважає необхідним відхилити заявлені поточні грошові вимоги за кредитним договором №0 від 06.03.2008.

Керуючись ст. 86 ГПК України, ст.ст. 23, 24, 38 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, господарський суд,

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Дельта Банк від 13.07.2015 № 18.5/321.

2. Відхилити поточні грошові вимоги Публічного акціонерного товариства Дельта Банк в загальному розмірі 5 480 815,37 грн.

3. Ухвалу направити на адресу кредитора, банкрута, ліквідатора.

Суддя О.В. Ткаченко