УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08.12.2015Справа № 910/30811/15

Суддя Сівакова В.В., розглянувши

позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Техенергохім"

до Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

про визнання права власності на грошові кошти в розмірі 181 400,00 грн., зобов"язання повернути з депозитного рахунку кошти в розмірі 181 400,00 грн. та зобов"язати перерахувати 106 665,88 грн. штрафних санкцій

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Техенергохім" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" визнання права власності на грошові кошти в розмірі 181 400,00 грн., зобов"язання повернути з депозитного рахунку кошти в розмірі 181 400,00 грн. та зобов"язати перерахувати 106 665,88 грн. штрафних санкцій. Обгрунтиовуючи позовні вимоги неналежним виконанням Акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит" умов договору банківського вкдаду "Класичний" № В1835 від 04.10.2011.

Позовна заява з доданими до неї документами підлягає поверненню з наступних підстав.

Згідно ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява підписується повноваженою посадовою особою позивача або його представником.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст. 28 Господарського процесуального кодексу України справи юридичних осіб в господарському суді ведуть їх органи, що діють в межах повноважень, наданих їм законодавством та установчими документами, через свого представника.

Керівники підприємств та організацій, інші особи, повноваження яких визначені законодавством або установчими документами, подають господарському суду документи, що посвідчують їх посадове становище.

Частина 2 п. 3.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 16.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначає, що наявність на позовній заяві факсимільного підпису означає, що вона не підписана особою, яка має право її підписувати, і підлягає поверненню.

На поданій до суду позовній заяві від імені представника ТОВ "Техенергохім" Заярного С.Г. проставлений факсимільний підпис.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Згідно п.п. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1,5 відсотки ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальних заробітних плат.

Розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання даного позву, має становити 7 041,99 грн.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви позивачем за подання позову не надано доказів сплати судового збору у вказаному розмірі. Натомість, до позовної заяви позивач додав клопотання про відстрочення сплати судового збору за подання позову.

Згідно ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Пунктом 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 розяснено, що клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином суд зауважує, що підставою для вчинення судом зазначених у цій нормі дій є врахування майнового стану заявника, який унеможливлює сплату судового збору при зверненні з позовом, при цьому на заінтересовану сторону покладається обґрунтування та доведення обставин, котрі свідчать, зокрема, про утруднення здійснення сплати судового збору у встановлених законом порядку і розмірі.

Із заявленого клопотання вбачається, що позивач пов'язує обставини, які унеможливили сплату судового збору при зверненні з даним позовом, є скрутне фінансове становище. Позивач посилається на те, що зазнав матеріальних збитків, оскільки він не може розпоряджатись власними коштами, що знаходяться на депозитних рахунках у відповідача. Позивач намагався сплатити судовий збір, проте відповдач не виконав платіжних доручень.

Враховуючи викладене, у розумінні приписів ст. 8 Закону України "Про судовий збір" відстрочення сплати судового збору є правом господарського суду, яким останній користується за наявності виключних обставин, які у даному випадку позивачем не доведено, тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору, оскільки

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Матеріали позовної заяви не містять жодних доказів, які б підтверджували майновий стан позивача та що такий майновий стан перешкоджає сплаті ним судового збору. Не доведено, що у позивача відсутні рахунки та кошти на них в інших кредитних установах.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для відстрочення сплати судового збору.

З огляду на викладене, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню для усунення допущеного порушення, після чого заявник не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись п.п. 1, 4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

2. Позовну заяву з доданими до неї документами повернути без розгляду.

Суддя В.В.Сівакова