ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2015 Справа № 905/1968/15

Господарський суд Донецької області у складі судді Сажневої М.В., розглянувши матеріали справи

за позовомПублічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк»
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_2
простягнення 1 291 857,00 грн

за участю представників:

від позивачаХоміч А.А. - представник за довіреністю
від відповідачане з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд господарського суду Донецької області передані позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 основного боргу в розмірі 903813,50грн, заборгованості за процентами 196754,56 грн, суми заборгованості за комісіями 71100,00 грн, пені в розмірі 120188,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобов'язань за кредитним договором № КСПДЮ/322377.5 від 16.01.2013.

Ухвалою господарського суду Донецької області від 04.09.2015 порушено провадження у справі № 905/1968/15 та призначено розгляд справи на 23.09.2015.

У зв'язку з неявкою в судові засідання представників відповідача, частковим невиконанням сторонами вимог ухвали про порушення провадження у справі та ненаданням сторонами витребуваних документів у повному обсязі розгляд справи неодноразово відкладався.

Разом з позовом позивач подав клопотання про витребування від відповідача кредитного договору, договорів забезпечення, доказів виконання зобов'язань за кредитним договором. В обґрунтування клопотання позивач посилається на те, що центральний офіс банку в місті Донецьку був захоплений, всі документи залишилися в офісі, надати договір, на підставі якого здійснюється стягнення не представляється можливим. На підтвердження зазначеного факту надано витяг з реєстру кримінальних проваджень № 000287.

Суд розглянув клопотання позивача та задовольнив його. Проте відповідач в судові засідання не з'являвся та вимоги ухвал суду не виконав.

В судовому засіданні 18.11.2015 представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач повноважних представників в судові засідання не направив, відзив на позов не надав, своїм процесуальним правом не скористався.

Про час і місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, про що свідчать матеріали справи, зокрема, повідомлення про вручення рекомендованих поштових відправлень від 17.09.2015, 10.10.2015.

Враховуючи викладене, суд вважає, що на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи приписи ст. 55 Конституції України, ст. 16 Цивільного кодексу України, ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, за змістом яких кожному гарантовано захист порушених прав у суді, а також те, що втрата договору, на підставі якого позивач намагається захистити порушене право, не може бути підставою для обмеження в конституційних правах, суд зазначає, що в умовах невиконання відповідачем зобов'язань за ухвалами, захоплення офісу банку в Донецьку, справа підлягає розгляду в межах документів та доказів, наданих позивачем та не спростованих відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд Донецької області

В С Т А Н О В И В :

Як зазначає позивач, та не спростовує відповідач, 16.01.2013 між Публічним акціонерним товариством «Український Бізнес Банк» (далі - позивач, банк) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (далі - позичальник, відповідач) підписано кредитний договір № КСПДЮ/322377.5, за умови якого банк надає позичальнику у тимчасове користування довгостроковий кредит у формі невідновлювальної кредитної лінії з лімітом кредитування у сумі 1185000,00 грн на строк з 16.01.2013 до 15.01.2018 сплатою процентної ставки 15% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач надав виписки з рахунків другого класу Плану рахунків бухгалтерського обліку банків України, відкритих для відображення заборгованості відповідача за кредитним договором, з яких вбачається надання кредитних коштів на поточний рахунок позичальника та часткове виконання відповідачем зобов'язань за договором. До того ж, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Укрбізнесбанк» до матеріалів справи надала Прінтскрін (роздруківка) з автоматизованої бази банківської системи «СКРУДЖ-3», з якого вбачається, що в операційної системі банку обліковується кредитна операція відносно клієнта 322377 ФОП ОСОБА_2, (код ОКПО НОМЕР_1, тип: приватний підприємець) на умовах Рег. № КСПДЮ /322377.5 від 16.01.2013 на суму 1185000,00 грн зі строком з 16.01.2013 до 15.01.2018, із застосуванням ставки 15,00000000%, характеристика: не відновлювальний ліміт, відзивна кредитна лінія.

За змістом Постанови Правління Національного Банку України від 18.06.2003 № 254 «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України», інформаційне забезпечення операційної діяльності банків включає програмно-технічні комплекси автоматизації банківської діяльності, взаємозв'язки для обміну інформацією між ними, телекомунікаційну інфраструктуру, внутрішні нормативні документи та інструкції щодо їх застосування. За допомогою інформаційного забезпечення операційної діяльності має забезпечуватися:

хронологічне та систематичне відображення всіх операцій у регістрах бухгалтерського обліку на підставі первинних документів;

своєчасне та повне відображення всіх операцій банку та його відділень у регістрах бухгалтерського обліку банку (філії);

складання звітності (фінансової, статистичної, управлінської, податкової тощо);

взаємозв'язок даних синтетичного та аналітичного обліку. Банк у разі невідповідності структури рахунків аналітичного і синтетичного обліку забезпечує їх взаємозв'язок за допомогою перехідних таблиць;

накопичення та систематизація операцій у розрізі економічних показників, потрібних для складання звітності;

розрахунок економічних показників, що визначені відповідними методиками Національного банку;

можливість оперативного аналізу фінансової діяльності банку в розрізі структурних підрозділів;

інтегрованість з інформаційними системами Національного банку;

інтегрованість усіх складових систем автоматизації банківської діяльності, можливість отримувати інформацію про здійснені операції в будь-якому розрізі;

уніфікація програмно-технічних рішень та технологій для структурних підрозділів банку;

можливість нарощування функціональних характеристик програмного забезпечення, а також його адаптація в разі зміни нормативної бази щодо операцій.

За приписами п.п. 3.4, 3.8 вказаного Положення внесення відомостей щодо умов кредитування клієнтів, всіх здійснених фінансових операцій до програмного комплексу банку, а також докладний опис кожної банківської операції.

Враховуючи викладене, в умовах невиконання відповідачем зобов'язань за ухвалами, захоплення офісу банку в Донецьку, суд приймає роздруківку з операційної системи «СКРУДЖ-3», виписки з рахунків другого класу, з яких вбачається виконання зобов'язань відповідачем як належний доказ існування кредитної операції.

Враховуючи відсутність повного тексту договору, суд застосовує до спірних відносин норми §2 глави 71 Цивільного кодексу України та ст. 345-346 Господарського кодексу України.

Впродовж дії кредитного договору позивачем надавалися грошові кошти в межах встановленого ліміту, а саме позивач надав відповідачу кредит у розмірі 1185000,00 грн, що підтверджується платіжними дорученнями №№ 1, 2, 3, 4, від 16.01.2013 та виписками по особовим рахункам відкритим в ПАТ «Український Бізнес Банк» для відображення кредитних операцій та обліку заборгованості за кредитним договором.

Як зазначає позивач, станом на 31.07.2015 у відповідача утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 903813,50 грн, за процентами - 196754,56 грн, яка підтверджується наявними в матеріалах справи виписками по особливим рахункам відкритим в ПАТ «Український Бізнес Банк» для відображення кредитних операцій та обліку заборгованості за кредитним договором.

За змістом ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» бухгалтерський облік це процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень. Бухгалтерській облік та його відображення у відповідних регістрах обліку є належними доказами, які підтверджують проведення господарської операції.

Таким чином, суд приймає виписки по особовим рахункам як належні докази, якими підтверджується надання кредитних коштів та наявність заборгованості за кредитом та відсотками.

Також, судом враховано, що виходячи зі змісту наданих виписок вбачається часткове виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (частина 1). Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу (частина 2). Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань (частина 7).

Аналогічні положення містяться і у статтях 525, 526 Цивільного кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до інформації системи автоматизації банку кредит відповідачу надано на строк з 16.01.2013 до 15.01.2018.

Як вбачається з виписок по особовим рахункам з березня 2013 року по травень 2014 року відповідач належним чином виконував умови кредитного договору та здійснював щомісячні платежі в рахунок погашення кредиту, а також сплачував проценти за кредитом. Проте з червня 2014 року відповідач не виконував свої зобов'язання за кредитним договором, кредит та проценти за користування кредитом своєчасно та в повному обсязі не сплачував.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У зв'язку з невиконанням позичальником зобов'язань, передбачених Договором, позивач звернувся до відповідача з вимогою вих. № 4298 від 30.07.2015 про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором № КСПДЮ/322377.5 від 16.01.2015 шляхом сплати всієї суми заборгованості по кредиту та простроченим процентам.

Вказана вимога була надіслана відповідачу 03.08.2015, що підтверджується фіскальним чеком поштової установи № 2940 від 03.08.2015, списком згрупованих поштових відправлень від 03.08.2015 та роздруківкою з інтернет-сервісу ДП «Укрпошта» з повідомленням про вручення поштового відправлення адресату особисто.

Факт наявності у відповідача заборгованості за кредитом у сумі 903813,00 грн, позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований.

У зв'язку з невиконанням належним чином, прийнятих на себе відповідачем зобов'язань, позивач просить стягнути з останнього заборгованість зі сплати процентів в сумі 196754,56 грн за період з 16.01.2013 по 30.07.2015 з урахуванням часткових сплат.

Як вбачається з матеріалів справи, нарахування процентів за основним боргом здійснювалось позивачем за процентною ставкою 15% річних, а за простроченим боргом - за процентною ставкою 30% річних.

Зі змісту інформації, наданої позивачем з системи «СКРУДЖ», не вбачається, встановлення процентної ставки на прострочену заборгованість за кредитом у розмірі 30%.

А тому підстави для нарахування відповідачу процентів за простроченим боргом у розмірі 30% річних відсутні, у зв'язку з недоведеністю позивачем встановлення такої процентної ставки.

За здійсненим судом перерахунком процентів за користування кредитом з урахуванням процентної ставки 15% річних та часткових проплат відповідача, заборгованість по процентам становить 171741,98 грн.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав. Належних доказів погашення заборгованості за кредитом та заборгованості по процентам станом на час вирішення спору відповідачем суду не надано.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості по кредиту та заборгованості по процентам за користування кредитом є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню у розмірі 903813,50 грн (заборгованість за кредитом) та у розмірі 171741,98 грн (заборгованість по процентам).

Також, позивач заявляє до стягнення заборгованість за комісіями в сумі 71100,00грн, штрафні санкції у вигляді пені в сумі 120188,94 грн.

Відповідно до ст.ст. 611, 612 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав у строк, встановлений договором або законом. Особливості регулювання відповідальності за порушення грошових зобов'язань у відносинах суб'єктів господарювання визначаються приписами статей 534, 549-552 Цивільного кодексу України, статей 229-234 Господарського кодексу України та Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань». Зі змісту викладених норм вбачається, що встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафу) відбувається за угодою сторін.

Виходячи зі змісту інформації, наданої позивачем з системи «СКРУДЖ», не вбачається, ані встановлення комісійної винагороди, ані встановлення штрафних санкцій у вигляді пені.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів, якими обґрунтоване право позивача на комісію, штрафні санкції у вигляді пені, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором та комісій не підлягають задоволенню, у зв'язку із недоведеністю.

Враховуючи викладене позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У зв'язку з частковим задоволенням позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір в частині задоволених позовних вимог покладається на відповідача та підлягає стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України, виходячи зі ставок судового збору станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду (31.08.2015 згідно поштового штампу на конверті).

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» (83001, м.Донецьк, вул. Артема, ідентифікаційний код 19388768) заборгованість по кредиту у розмірі 903813 (дев'ятсот три тисячі вісімсот тринадцять) грн 50 коп., заборгованість про процентам у розмірі 171741 (сто сімдесят одна тисяча сімсот сорок одна) грн 98 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 21511 (двадцять одна тисяча п'ятсот одинадцять) грн 11 коп.

Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та у строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено: 23.11.2015

Суддя М.В. Сажнева