ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2015р. Справа№ 914/3262/15

За позовом: Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-1: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2, м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-2: Львівська міська рада, м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ініціатива», м. Львів

про: демонтаж тимчасової споруди,

Суддя Долінська О.З.

При секретарі Вашкевич Н.І.

За участю представників:

позивача: Савкіна Ю.М. - дов. №34-вих-1565 від 10.09.2015 року,

відповідача: не з'явився,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-1: Ящинський А.Л. - дов. №б/н від 06.10.2015 року,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-2: не з'явився,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1: Водоляк В.М. керівник згідно виписки з ЄДР ЮО та ФОП.

Учасникам судового процесу роз'яснено права та обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22, 27 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про демонтаж тимчасової споруди. Ухвалою від 14.09.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 22.09.2015р.

Рух справи відображено в ухвалах суду, які містяться в матеріалах справи.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 20.10.2015 року залучено до участі у справі №914/3262/15 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 - Об'єднання співвласників багатоквартирного будинку «Ініціатива».

Через канцелярію суду 05.11.2015 року за вх. №5159/15 від представника ФОП ОСОБА_2 ОСОБА_6 поступило клопотання про залучення ФОП ОСОБА_2 до участі у даній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, в якій просить:

« 1. Розглянути дане клопотання та задоволити його.

2. Залучити до участі у справі №914/3262/15 за позовом Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про демонтаж тимчасової споруди Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 (79034, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, про що прийняти відповідну ухвалу».

В судове засідання 09.11.2015 р. представник позивача з'явився, позов підтримав, вимоги ухвали суду від 14.09.2015 року, від 22.09.2015 року, від 06.10.2015 року та від 20.10.2015 року виконав частково. Щодо клопотання про залучення до участі у справі ФОП ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача покладається на розсуд суду.

В судове засідання 09.11.2015 р. представник відповідача не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом, причини неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвал суду від 14.09.2015 року, від 22.09.2015 року, від 06.10.2015 року та від 20.10.2015 року не виконав, відзиву не подав.

В судове засідання 09.11.2015 р. представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 з'явився, позов не визнає, із підстав викладених у відзиві, вимоги ухвали суду від 20.10.2015 року виконав частково. Щодо клопотання про залучення до участі у справі ФОП ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - заперечив.

В судове засідання 09.11.2015 р. з'явився представник ФОП ОСОБА_2 - ОСОБА_6 і просить залучити ФОП ОСОБА_2 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-1, із підстав викладених у клопотанні.

Відповідно до ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора. Якщо господарський суд при прийнятті позовної заяви, вчиненні дій по підготовці справи до розгляду або під час розгляду справи встановить, що рішення господарського суду може вплинути на права і обов'язки осіб, що не є стороною у справі, господарський суд залучає таких осіб до участі у справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

Питання про допущення або залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судом, який виносить з цього приводу ухвалу.

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог, користуються процесуальними правами і несуть процесуальні обов'язки сторін, крім права на зміну підстави і предмета позову, збільшення чи зменшення розміру позовних вимог, а також на відмову від позову або визнання позову.

Суд, вважає за доцільне задоволити клопотання і залучити до участі у справі №914/3262/15 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-1 - Фізичну особу - підприємця ОСОБА_2 (79034, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1).

Через канцелярію суду 09.11.2015 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-1 подав клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 календарних днів, у зв'язку із необхідністю ознайомитись із матеріалами справи.

Представники позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача не заперечили проти продовження строку розгляду справи.

Згідно ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відповідно до ст. 69 ГПК України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

З метою повного та всебічного дослідження всіх матеріалів та обставин справи, в забезпечення принципу змагальності учасників судового процесу, суд прийшов до висновку про доцільність продовження строку розгляду справи на 15 календарних днів і відкладення розгляду справи.

На підставі ст.27 ГПК України, суд вважає за доцільне залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -2 - Львівську міську раду (79006, м. Львів, пл. Ринок, 1, ).

Ухвалою господарського суду Львівської області від 09.11.2015 року залучено до участі у справі №914/3262/15 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-1 - фізичну особу-підприємця ОСОБА_2, залучено до участі у справі №914/3262/15 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-2 - Львівську міську раду, продовжено строк розгляду даної справи з 11.11.2015 р. на 15 календарних днів та відкладено розгляду справи на 24.11.2015 року.

В судове засідання 24.11.2015 р. представник позивача з'явився, позов підтримав із підстав викладених у позовній заяві, вимоги ухвали суду від 14.09.2015 року, від 22.09.2015 року, від 06.10.2015 року, від 20.10.2015 року та від 09.11.2015 року виконав частково. Просить задоволити позовні вимоги, що заявлені до ФОП ОСОБА_1 в повному обсязі.

В судове засідання 24.11.2015 р. представник відповідача не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом, вимоги ухвал суду від 14.09.2015 року, від 22.09.2015 року, від 06.10.2015 року, від 20.10.2015 року та від 09.11.2015 року виконав частково. Просить відмовити в позові із підстав, викладених у поданому суду відзиві 20.11.2015 року за вх. №50544/15 так як вважає, що він є неналежним відповідачем у даній справі. У письмовому відзиві просить розглянути дану справу без його участі.

В судове засідання 24.11.2015 р. представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-1 з'явився, позов підтримує із підстав викладених у клопотанні вх. №5159/15 від 05.11.2015 року про залучення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, вимоги ухвали суду від 09.11.2015 року виконав частково.

В судове засідання 24.11.2015 р. представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-2 не з'явився, причини неявки в судове засідання не повідомив, вимоги ухвали суду від 09.11.2015 року не виконав.

В судове засідання 24.11.2015 р. представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 з'явився, позов не визнає, із підстав викладених у відзиві, вимоги ухвали суду від 09.11.2015 року виконав частково. Просить відмовити в позові повністю.

В судовому засіданні 24.11.2015 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи заслухавши пояснення учасників судового процесу, оглянувши документи, проаналізувавши докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до акту комісійного обстеження станом на 22.05.2015р., на АДРЕСА_2 встановлена тимчасова споруда без належним чином оформлених дозвільних документів на її розміщення, власником якої до 14.04.2015 року був ФОП ОСОБА_1.

Вказана тимчасова споруда не внесена до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, яка затверджена ухвалою Львівської міської ради від 23.04.2015р. №4527 Відповідно до п. 7.1. вищезазначеної ухвали, демонтажу підлягають тимчасові споруди зокрема: для встановлення яких закінчився термін дії договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою або термін дії договору оренди земельної ділянки, а також самовільно встановлені тимчасові споруди Згідне п. 7.8. цієї ж ухвали, районним адміністраціями надано право щодо звернення до суду з відповідним позовом про демонтаж тимчасових споруд.

Постановою адміністративної комісії при Сихівській районній адміністрації від 08.07.2015р. № 169 за вищезгадане правопорушення гр. ОСОБА_1 притягнуто де адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 850 грн., який ним сплачено 28.07.2015 року (докази містяться в матеріалах справи).

На виконання ухвали Львівської міської ради від 23.04.2015р. N° 4526 та у зв'язку з не включенням тимчасової споруди на АДРЕСА_2 у Комплексну схему, головою Сихівської районної адміністрації прийнято розпорядження № 379 від 12.08.2015р. «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_2». Вказаним розпорядженням зобов'язано власника добровільно здійснити демонтаж тимчасової споруди, яка встановлена за адресою АДРЕСА_2 в термін до 25.08.2015р.

Розпорядження голови Сихівської районної адміністрації № 379 від 12.08.2015р. «Про демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_2» є чинним, ніким не оскаржене.

У листі Територіального управління Державної служби гірничого нагляду та промислової безпеки України у Львівській області (територіальне управління Держгірпромнагляду у Львівській області) від 03.09.2015р. № 3/05-01-04/1785 «Про надання інформації» вбачається що, відповідно до п. 3.1.3 Правил будови і безпечної експлуатації атракціонної техніки, затверджених наказом Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи № 110 від 01.03.2006 р. (Далі Правил...) вищевказаний атракціон не відноситься до об'єктів підвищеної небезпеки. Згідно п.10.1 вищевказаних Правил отримання Дозволу на експлуатацію атракціону від органів Держгірпромнагляду не передбачено.

Разом з тим відповідно до п. 10.2.2 Правил ... Допуск до експлуатації після монтажу нових атракціонів, а також реконструйованих і капітально відремонтованих, здійснюється приймальною комісією, призначеною наказом суб'єкта господарювання, який їх експлуатує.

Згідно акту комісійного обстеження станом на 25.08.2015р., тимчасова споруда на АДРЕСА_2 не демонтована.

Згідно п. 19.3.5 Правил благоустрою і утримання території м. Львова, затверджених Ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 №376, районні адміністрації забезпечують демонтаж самовільно встановлених МАФ.

В зв'язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом і просить винести рішення, яким зобов'язати ФОП ОСОБА_1 здійснити демонтаж тимчасової споруди на АДРЕСА_2

В травні 2014 року ОСББ «Ініціатива» ініціювало спорудження пневматичного тиру на прибудинковій території будинку АДРЕСА_2.

Згідно листа Департаменту економічної політики ЛМР від 27.06.2014 року № 23-1388 ОСББ «Ініціатива» було повідомлено про необхідність залучення суб'єкта підприємницької діяльності, який буде здійснювати господарську діяльність по роботі пневматичного тиру.

Серед мешканців будинку АДРЕСА_2 ФОП - ОСОБА_1 виявив бажання на здійснення такої діяльності. ОСББ «Ініціатива» прийняло пропозицію.

Після цього, в серпні 2014 року ФОП ОСОБА_1 розпрочав спорудження тимчасової споруди.

Ухвалою ЛМР № 3573 від 10.07.2014 року, за зверненням ФОП ОСОБА_1 від 01.07.2014 року (зареєстроване у Львівській міській раді 01.07.2014 року за № 3-В-16541), міська рада ухвалила вписати зміни до ухвали міської ради від 19.05.11 року № 440 «Про встановлення атракціонів у м. Львові (зі змінами), де викладено пункт 2 у новій редакції.

2. Власникам атракціонів:

Розробити та погодити схеми розміщення атракціонів, виконані на топопідосновах М 1:500 і погоджені з:

Інженерними службами міста щодо можливості розміщення атракціонів.

2. Районною адміністрацією за місцем розміщення атракціонів або керівником підприємства, що обслуговує паркову зону (у разі розміщення атракціонів у межах паркової зони).

Управлінням ДАІ ГУ МВС України у Львівській області (у разі розміщення атракціону у межах "червоних ліній").

Управлінням архітектури департаменту містобудування щодо можливості розміщення атракціонів у зазначеному місці.

розміщення атракціонів та подати їх разом з висновками у вигляді листів в управління комунальної власності департаменту економічної політики.

2.2. Погодити у відповідних інстанціях способом нанесення відміток на схемах.

2.3 Укласти угоди на прибирання території з відповідною районною адміністрацією."

Доповнено пунктами 3 та 4 у такій редакції:

"3. Управлінню комунальної власності департаменту економічної політики:

Продовжити та укласти з суб'єктами господарської діяльності, зазначеними у додатку (до цієї ухвали), договори оренди конструктивних елементів благоустрою терміном до 01.11.2016.

У 14-ти денний термін з дня надходження документів підготувати договори оренди окремих конструктивних елементів благоустрою, здійснити розрахунок орендної плати та забезпечити підписання договорів оренди.

Встановити, що:

4 1. Договір оренди окремих конструктивних елементів благоустрою для розміщення атракціонів укладається на термін, визначений у відповідній ухвалі міської ради, при цьому перебіг строку чинності договору обчислюється з моменту прийняття ухвали.

Орендна плата за користування окремими конструктивними елементами благоустрою для розміщення атракціонів нараховується з часу укладення договору у межах сезонного періоду з 1 квітня до 1 листопада.

Продовження договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою для розміщення атракціонів здійснюється на підставі відповідних ухвал міської ради з дотриманням зазначених в ухвалах термінів.

У разі зміни власника атракціону на підставі ухвали про внесення такої зміни новий власник атракціону звертається з відповідною заявою в управління комунальної власності департаменту економічної політики для укладення договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою.

Суб'єкти підприємницької діяльності не звільняються від плати за право тимчасового використання елементів благоустрою для розміщення атракціонів якщо атракціон не був встановлений"

Пункти 3, 4. 5, 6 вважати відповідно пунктами 5, 6, 7. 8.

Вимоги ухвали ЛМР № 3573 від 10.07.2014 року не виконано, відповідач таких дозвільних документів на розміщення пневматичного тиру за адресою АДРЕСА_2 на час розгляду справи в суді, не подав.

Через деякий час ФОП - ОСОБА_1 звернувся до ОСББ «Ініціатива» з пропозицією прийняти на баланс даний об'єкт, з огляду на те, що він не має можливості завершити встановлення тимчасової споруди.

ОСББ «Ініціатива» погодилось та прийняло на баланс незавершену тимчасову споруду. Про прийняття незавершеної тимчасової споруди на баланс ОСББ «Ініціатива» було складено комісійно на підставі протоколу від 12.04.2015 року загальних зборів членів ОСББ «Ініціатива» акт прийняття- передачі основних засобів незавершеного будівництва атракціону «Тир пневматичний», затверджений головою правління ОСББ «Ініціатива» 14.04.2015 року (акт і протокол загальних зборів міститься в матеріалах справи).

Передача даної тимчасової споруди від відповідача на баланс ОСББ «Ініціатива» і те, що з квітня 2015 року власником незавершеної тимчасової споруди є ОСББ «Ініціатива» доведено належними і допустимими доказами у справі і цей факт не заперечується, як відповідачем у його письмовому відзиві вх. № 50544/15 від 20.11.2015 року, так і третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 як у письмовому відзиві вх. № 4896/15 від 06.11.2015 року, так і в судових засіданнях.

Вказана тимчасова споруда не внесена до комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для здійснення підприємницької діяльності у м. Львові, яка затверджена ухвалою Львівської міської ради від 23.04.2015 року № 4527. Відповідно до п.7.1. вищезазначеної ухвали, демонтажу підлягають тимчасові споруди зокрема: для встановлення яких закінчився термін дії договору оренди окремих конструктивних елементів благоустрою або термін дії договору оренди земельної ділянки, а також самовільно встановлені тимчасові споруди. Згідно… цієї ж ухвали, районними адміністраціями надано право щодо звернення до суду з відповідним позовом про демонтаж тимчасових споруд.

Згідно акту комісійного обстеження станом на 25.08.2015р., тимчасова споруда на АДРЕСА_2 не демонтована, розпорядженням №379 від 12.08.2015 року відповідачем не виконано.

Згідно п. 19.3.5 Правил благоустрою і утримання території м. Львова, затверджених Ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 №376, районні адміністрації забезпечують демонтаж самовільно встановлених МАФ.

Таким чином, на АДРЕСА_2 на земельній ділянці (прибудинкова територія), яка належить на праві власності ОСББ «Ініціатива», згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_2, знаходиться без належно оформлених дозвільних документів тимчасова споруда для здійснення підприємницької діяльності, яка знаходиться на балансі ОСББ «Ініціатива», і яке є її власником, як на час подачі позовної заяви до суду, так і на даний час.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача-1 ОСОБА_2 здійснює господарську діяльність як фізична особа - підприємець, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців від 30.01.2015 року.

17 вересня 2004 року Виконавчий комітет Львівської міської ради прийняв рішення №938 «Про надання дозволу громадянам на використання власних квартир як нежитлових» (надалі -Рішення від 17.09.2014 року).

Як вбачається з пп. 1.7 п. 1 Рішення від 17.09.2014 року виконавчий комітет дозволив ОСОБА_8 використовувати власну квартиру як нежитлову під влаштування перукарні.

14 червня 2007 року між ОСОБА_8 та ОСОБА_2 було укладено договір купівлі - продажу приміщень відповідно до п. 1 якого ОСОБА_8 продала, а ОСОБА_2 купила приміщення квартири НОМЕР_3 в будинкуАДРЕСА_2, яку згідно рішення виконавчого комітету Львівської міської ради дозволено використовувати як нежитлову та переобладнану під перукарню.

Таким чином, фізична особа - підприємець ОСОБА_2 використовує приміщення квартири НОМЕР_3 в будинкуАДРЕСА_2 як нежитлові та переобладнані під перукарню з метою здійснення господарської діяльності.

Відповідно до п. 1.14. Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, крім тих, що розміщуються на території ринків, відповідно до затвердженого плану-схеми повинні розміщуватися на відстані не менше 10 м від інших будівель та споруд, крім випадків, коли згідно з будівельними нормами потрібна більша протипожежна відстань або коли їх можна встановлювати біля зовнішніх стін без отворів, які відповідають вимогам будівельних норм до протипожежних стін.

Незавершене будівництво тимчасова споруда на АДРЕСА_2, яка самовільно встановлена і знаходиться на балансі ОСББ «Ініціатива» на даний час безпосередньо прилягає до несучої стіни приміщення перукарні. Вказана тимчасова споруда встановлена з порушенням пожежних правил і без належно оформлених погоджень і дозвільних документів на її розміщення.

Суд при прийнятті рішення виходив з наступного.

Частинами 1, 4 статті 20 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" передбачено, що організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Рішення місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо благоустрою території певного населеного пункту є обов'язковим для виконання розміщеними на цій території підприємствами, установами, організаціями та громадянами, які на ній проживають.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про благоустрій населених пунктів" благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно із ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов"язків є, зокрема, договори та інші правочини, акти цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов"язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Нормами ч.1 ст.13 ЦК України визначено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Статтею 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов"язковими до виконання на відповідній території. Згідно з ч.1 ст.73 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної в місті ради, виконавчого комітету сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради, прийняті в межах наданих їм повноважень, є обов"язковими для виконання всіма розташованими на відповідній території органами виконавчої влади, об"єднаннями громадян, підприємствами, установами та організаціями, посадовими особами, які постійно або тимчасово проживають на відповідній території. Місцеві органи виконавчої влади, підприємства, установи, організації, а також громадяни несуть встановлену законом відповідальність перед органами місцевого самоврядування за заподіяну місцевому самоврядуванню шкоду їх діями або бездіяльністю, а також у результаті невиконання рішень органів та посадових осіб місцевого самоврядування, прийнятих у межах наданих їм повноважень.

Згідно п. 3.8.7. "Правил благоустрою і утримання території м.Львова", затверджених ухвалою Львівської міської ради №816 від 26.10.2000 р., самовільно встановлені споруди побутово-торговельного призначення і спеціальні конструкції зовнішньої реклами, після закінчення терміну дії дозволу повинні бути демонтовані без нагадування, або перереєстровані не пізніше 20 днів після закінчення терміну дії дозволу, після цього терміну вони вважаються самовільно встановленими. В силу п.3.8.8 Правил, самовільно встановлені споруди побутово-торговельного призначення підлягають примусовому демонтажу. Примусовий демонтаж самовільно встановлених побутово-торговельних споруд здійснюють житлово-комунальні органи районних адміністрацій за розпорядженнями голів районних адміністрацій (п.3.8.9 Правил).

Відповідач в добровільному порядку розпорядження Сихівської районної адміністрації не виконав. Доказів зворотнього суду не надано.

Особа може здійснювати будь-які дії, незаборонені законом, лише відносно майна належного їй на праві власності. З огляду на те, що ФОП ОСОБА_1 не є власник незавершеної тимчасової споруди з 14.04.2015 року, то і відсутні правові підстави зобов'язати ФОП ОСОБА_1 здійснити її демонтаж.

Право власності на незавершену тимчасову споруду з 14.04.2015 р. належить ОСББ «Ініціатива», якому ФОП ОСОБА_1 передав її у власність безоплатно по усному договору дарування, як майно яке не має для нього особливої цінності.

Відповідно до ч. 1 ст. 717 ЦК України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов'язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність.

Відповідно до ч. 1.2 ст. 718 ЦК України дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі. Дару нком можуть бути майнові права, якими дарувальник володіє або які можуть виникнути у нього в майбутньому .

Відповідно до ч. 4 ст. 719 ЦК України договір дарування рухомих речей, які мають особливу цінність, укладається у письмовій формі. Передання такої речі за усним договором є правомірним, якщо суд не встановить, що обдаровуваний заволодів нею незаконно.

Відтак, право на передачу незавершеної тимчасової споруди на користь ОСББ «Ініціатива» є правомірним, оскільки відповідає положенням Глави 55 ЦК України «Дарування».

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Так як, 14.04.2015 р. ФОП ОСОБА_1 розпорядився своїм майном, подарував належну йому незавершену тимчасову споруду ОСББ «Ініціатива», відтак, не може бути зобов'язаний рішенням суду вчинити дії щодо не належного йому майна.

Як встановлено судом і підтверджено матеріалами справи з 14.04.2015 року, ФОП ОСОБА_1 не є власником незавершеної тимчасової споруди на АДРЕСА_2, а відтак, не є належним відповідачем у справі №914/3262/15.

Незавершена тимчасова споруда на АДРЕСА_2, що розташована на прибудинковій території ОСББ «Ініціатива», належить ОСББ «Ініціатива». А відтак, до ОСББ «Ініціатива» повинні бути пред'явлені позивачем вимоги по її демонтажу, так як у останньому відсутні дозвільні документи на її розміщення за адресою АДРЕСА_2.

Згідно ст.. 24 ГПК України господарський суд за наявністю достатніх підстав має право до прийняття рішення залучити за клопотанням сторони або за своєю ініціативою до участі у справі іншого відповідача.

Господарський суд, встановивши до прийняття рішення, що позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, може за згодою позивача, не припиняючи провадження у справі, допустити заміну первісного відповідача належним відповідачем.

Про залучення іншого відповідача чи заміну неналежного відповідача виноситься ухвала, і розгляд справи починається заново.

Так, Позивач, в процесі розгляду справи не заявив клопотання про залучення до участі у даній справі іншого відповідача, чи про заміну первісного відповідача належним відповідачем, а настоював на задоволені позовних вимог пред'явлених до ФОП ОСОБА_1 у даній справі.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до п. 2.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011 року якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи; крім того, неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

З огляду на викладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради до ФОП ОСОБА_1 є безпідставними і не підлягають до задоволення.

Судовий збір відповідно до ст. 49 ГПК України залишається за позивачем.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 2, 12, 24, 27, 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено із врахуванням вихідних днів 30.11.2015 р.

Суддя Долінська О.З.