КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2015 р. Справа№ 910/8894/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Баранця О.М.

суддів: Пашкіної С.А.

Сітайло Л.Г.

при секретарі Матюхін В.І.

за участю представників:

від позивача: не з'явився.

від відповідача: Турська М.В.

від третьої особи: не з'явився.

розглянувши Товариства з обмеженою відповідальністю

апеляційну скаргу "Торговий дім "Дельта-Інвест"

на рішення

господарського суду міста Києва

від 02.06.2015 року

у справі № 910/8894/15 (суддя: Cівакова В.В.)

за позовом: Публічного акціонерного товариства

"Державний експортно-імпортний банк України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю

"Торговий дім "Дельта-Інвест"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Ветек Медіа Інвест»

про стягнення 79 862,43 доларів США та 190 282877,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 02.06.2015 року позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта-Інвест" (01054, м. Київ, вул. Дмитрівська, 18/24, поверх 8, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" (03150, м. Київ, вул. Горького, 127, ) заборгованість за кредитним договором № 151313К15 від 28.10.2013, яка складається з: 52206412 (п'ятдесят два мільйона двісті шість тисяч чотириста дванадцять) грн. 73 коп. боргу за кредитом, 2366865 (два мільйона триста шістдесят шість тисяч вісімсот шістдесят п'ять) грн. 17 коп. боргу по процентам за користування кредитом, 115664486 (сто п'ятнадцять мільйонів шістсот шістдесят чотири тисячі чотириста вісімдесят шість) грн. 73 коп. боргу по сплаті комісії за управління кредитною лінією, 11 273 878 (одинадцять мільйонів двісті сімдесят три тисячі вісімсот сімдесят вісім) грн. 14 коп. пені за прострочення погашення кредиту, 1820034 (один мільйон вісімсот двадцять тисяч тридцять чотири) грн. 65 коп. пені за прострочення погашення кредиту (еквівалент - 77445,65 дол. США), 351396 (триста п'ятдесят одна тисяча триста дев'яносто шість) грн. 74 коп. пені за прострочення сплати процентів, 56 796 (п'ятдесят шість тисяч сімсот дев'яносто шість) грн. 26 коп. пені за прострочення сплати процентів (еквівалент 2416,78 дол. США), 8419838 (вісім мільйонів чотириста дев'ятнадцять тисяч вісімсот тридцять вісім) грн. 41 коп. пені за прострочення сплати комісії за управління кредитною лінією, 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з рішення суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта-Інвест" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2015 року та прийняти нове, яким відмовити в задоволені позову в повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.07.2015 р. апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2015 року прийнято до провадження та призначено до розгляду.

В судове засідання 08.09.2015 року представники сторін та третя особа з'явилися.

Представником відповідача подано клопотання про продовження строку розгляду справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2015 р. продовжено строк розгляду справи на пятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 22.09.2015 року.

Розпорядженням секретаря палати Київського апеляційного господарського суду змінено склад колегії суду.

В судове засідання 22.09.2015 року представник третьої особи не з'явився. Розгляд справи було відкладено на 06.10.2015 року.

Розпорядженням секретаря палати Київського апеляційного господарського суду змінено склад колегії суду.

В судове засідання 06.10.2015 року представник позивача та третьої особи не з'явилися.

Представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду мправи. Розгляд справи було відкладено на 10.11.2015 року.

В судове засідання 10.11.2015 року представник третьої особи не з'явився. Розгляд справи відкладено на 01.12.2015 року.

Розпорядженням секретаря палати Київського апеляційного господарського суду змінено склад колегії суду.

Представником відповідача подано клопотання про відкладення розгляду справи. Дане клопотання відхилено колегією суддів у зв'язку з дотриманням вимог ч. 1 ст. 102 ГПК України.

В судове засідання 01.12.2015 року представники позивача та третьої особи не з'явилися.

Подане відповідачем клопотання про призначення судової експертизи відхиляється колегією суддів оскільки відсутні будь-які підстави для призначення експертизи. Справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами. Крім того відсутні правові підстави для задоволення клопотання відповідача про витребування доказів.

Колегія суддів вважає за можливе здійснювати розгляд справи без участі представника позивача та третьої особи, враховуючи що останні належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів даної справи, 28.10.2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Ветек Медіа Інвест" (Позичальник, третя особа) та Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" (Банк, позивач) було укладено кредитний договір № 151313К15 (далі - кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1 договору Банк надає Позичальникові кредит шляхом відкриття відновлюваної мультивалютної кредитної лінії на умовах цього договору, а Позичальник зобов'язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі встановлені цим договором.

До кредитного договору були укладені додаткові договори: № 151313К15-1 від 13.01.2014 року, № 151313К15-2 від 21.07.2014 року, № 151313К15-3 від 21.07.2014 року та № 151313К15-1 від 11.08.2014 року.

Згідно з п. 3.2.1. кредитного договору ліміт кредитної лінії встановлено: екв. 160000000,00 дол. США, при цьому сума основного боргу за кредитом за курсом Національного банку України на будь-яку дату не може перевищувати ,00 грн. (із можливим відхиленням до 5% у зв'язку зі зміною курсів валют).

Згідно з п. 3.3.2. кредитного договору Банк надає Позичальникові кредит відповідно до Графіка надання та погашення кредиту.

Свої зобов'язання за договором позивач виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, що підтверджується випискою по особовому рахунку, копія якої міститься в матеріалах справи.

Відповідно до п. 3.2.2. кредитного договору встановлено кінцевий термін погашення кредиту - 27.10.2022 року.

За умовами п. 3.2.4. кредитного договору за користування кредитом встановлено фіксовану процентну ставку у такому розмірі: 18,1% річних для заборгованості в гривні та 10,1% для заборгованості у доларах США.

В пункті 3.2.5. кредитного договору визначені розміри комісій, які має сплачувати Позичальник, зокрема комісія за управління кредитною лінією встановлена в розмірі 0,031% від ліміту кредитної лінії має сплачуватись щомісяця.

Відповідно до п. 4.1.2. кредитного договору комісія за управління нараховується з дати укладання договору до дати повного виконання зобов'язань Позичальником за основним боргом за кредитом, але не більше 90 днів (включно) з дати кінцевого терміну погашення кредиту, визначеного договором, у разі невиконання Позичальником зобов'язань за основним боргом за договором.

Відповідно до п. 3.4.1. кредитного договору Позичальник зобов'язаний погасити повністю кредит у валюті кредиту відповідно до заборгованості на рахунок, вказаний у п. 3.8 цього договору в строк, зазначений у пп. 3.2.2 цього договору, здійснюючи чергові платежі з погашення згідно з Графіком надання та погашення Кредиту за рахунок будь-яких грошових надходжень Позичальника.

Згідно з п. 3.5.1. кредитного договору Позичальник сплачує Банку проценти за користування кредитом у розмірі, зазначеному в п. 3.2 цього договору, у валюті кредиту відповідно до заборгованості, такі проценти за користування кредитом нараховуються щомісяця, в останній банківський день місяця, на суму фактичної заборгованості за кредитом із розрахунку фактичної кількості днів періоду нарахування процентів за користування кредитом на основі банківського року у валюті кредиту відповідно до заборгованості і підлягають сплаті з 1 по 10 число кожного місяця (у січні та травні - до 15 числа) на рахунок, зазначений у п. 3.8 цього договору. Протягом цього періоду сплачуються проценти за користування кредитом за попередній місяць. Проценти за користування кредитом за останній період нарахування процентів за користування кредитом підлягають сплаті не пізніше наступного банківського дня після погашення основного боргу за кредитом.

Відповідно до п. 3.7.1. кредитного договору будь-який з платежів Позичальника по погашенню кредиту, сплаті процентів за користування кредитом здійснюються у валюті кредиту відповідно до заборгованості, а інші платежі за цим договором - у національній валюті.

Згідно з п. 5.1.2. кредитного договору Позичальник зобов'язався своєчасно та у повному обсязі погашати Банку заборгованість за кредитом, сплачувати проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі за цим договором.

Відповідно до п. 6.1.1. кредитного якщо Позичальник не сплатив Банку у строк/термін визначені цим договором платежі з погашення кредиту, проценти за користування кредитом, комісії та інші належні до сплати згідно з цим договором або не виконав будь-які інші та/або зобов'язання за цим договором така подія тлумачиться як подія невиконання зобов'язань.

За умовами п. 5.1.21. кредитного договору Позичальник зобов'язаний забезпечувати продовження строків розміщення вкладів, майнові права за якими оформлені/можуть бути оформлені в заставу з метою забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за договором, та внесення змін до таких договорів застави у встановлені відповідними договорами строки (в тому числі шляхом сприяння у вчиненні таких дій майновими Поручителями), а в разі неможливості вчинення відповідних правочинів в такі ж строки оформити інше забезпечення, яке задовольнить Банк.

Відповідно до п. 5.1.22. кредитного договору Позичальник зобов'язаний забезпечувати в разі оформлення в забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за договором цінних паперів, термін погашення яких наступає раніше терміну погашення кредиту, оформлення іншого забезпечення, яке задовольнить Банк, до настання терміну погашення відповідних цінних паперів.

Відповідно до п. 3.6.7. кредитного договору у разі повного/часткового невиконання Позичальником/майновим Поручителем вимог визначених п.п. 5.1.21-5.1.11 договору Банк має право вимагати від Позичальника дострокового погашення частини кредиту в сумі, що дорівнює заставній вартості відповідного забезпечення, а Позичальника зобов'язаний здійснити таке дострокове погашення протягом строку, зазначеного у вимозі Банку.

У зв'язку із невиконанням Позичальником своїх зобов'язань, передбачених умовами п. 5.1.21. кредитного договору Банк, керуючись умовами п. 3.6.7. п. 5.1.28. кредитного договору, що передбачать право Банку вимагати від Позичальника дострокового погашення частини кредиту в сумі, що дорівнює заставній вартості відповідного забезпечення, висунув Позичальнику вимогу (лист № 195-01/6409 від 30.09.2014) щодо дострокового погашення частини кредиту у сумі, що дорівнює 50000000,00 дол. СІІІА протягом двох банківських днів з дати направлення вимоги.

В свою чергу, Позичальник відповідно до умов п. 3.6.7. кредитного договору взяв на себе зобов'язання здійснити таке дострокове погашення частини кредиту протягом строку, зазначеного у вимозі Банку. Погашення частини кредиту у сумі, що дорівнює 50000000,00 дол. СІІІА відбулось з порушенням строків, визначених у вимозі Банку.

Також, у зв'язку із невиконанням Позичальником своїх зобов'язань, передбачених умовами п. 5.1.22. кредитного договору Банк, керуючись умовами п. 3.6.7. та п. 5.1.28. кредитного договору, що передбачать право Банку вимагати від Позичальника дострокового погашення частини кредиту в сумі, що дорівнює заставній вартості відповідного забезпечення, висунув Позичальнику вимогу (лист № 195-00/6570 від 08.10.2014 року) щодо дострокового погашення частини кредиту у сумі, що дорівнює 54600000,00 дол. США протягом двох банківських днів з дати направлення вимоги.

Однак, в порушення умов п. 3.6.7. кредитного договору Позичальник не здійснив дострокового погашення в повному обсязі частини кредиту у сумі та строки, що визначені уданій вимозі Банку.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором в заставу АТ «Укрексімбанк» передано, зокрема, за:

договором застави № від 28.10.2013, укладеним з Компанією «КВІТЕН СОЛЮШН ЛІМІТИД» (KVITEN SOLUTION LIMITED), право вимоги коштів з депозитного рахунку, відкритого за договором банківського вкладу із сплатою процентів щомісяця з нерезидентом інвестором №28713W683 від 26.09.2013 (термін одержання вкладу-28.09.2014);

договором застави № від 28.10.2013, укладеним з Компанією САБУЛОНГ ТРЕЙДІНГ ЛТД (SABULONG TRADING LTD), право вимоги коштів з депозитного рахунку, відкритого за договором банківського вкладу із сплатою процентів щомісяця з нерезидентом інвестором №28713W682 від 27.09.2013 (термін одержання вкладу - 29.09.2014);

договором застави № від 28.10.2013, укладеним з Компанією «КВІКПЕЙС ЛІМІТИД» (QUICKPACE LIMITED), право вимоги коштів з депозитного рахунку, відкритого за договором банківського вкладу із сплатою процентів щомісяця з нерезидентом інвестором №28713W691 від 01.10.2013 (термін одержання вкладу - 03.10.2014), далі разом - Договори застави.

Підпунктом 2.3.13 п.2.3. Договорів застави передбачено обов'язок Заставодавця щорічно не пізніше ніж за 40 днів до терміну одержання вкладу за депозитним договором здійснювати пролонгацію терміну одержання вкладу на 367 днів та вносити відповідні зміни до договору застави в частині уточнення предмету застави.

Також пп. 2.3.10 п. 2.3. Договорів застави передбачено обов'язок Заставодавця, за 10 днів до закінчення строку дії депозитного договору укласти з Заставодержателем додатковий договір щодо пролонгації строку дії депозитного договору.

Таким чином, АТ «Укрексімбанк» з урахуванням недотримання 40-денненного терміну встановленого для прологанції вкладу висунув Позичальнику вимогу (лист №195-01/6409 від 30.09.2014) щодо дострокового погашення частини кредиту у сумі, що дорівнює 50 000 000,00 дол. США (яка відповідає заставній вартості предметів застави за Договорами застави), а тому вимога №195-01/6409 від 30.09.2014 не є передчасною.

В забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором відповідно до договору застави № від 28.10.2013 (далі - Договір застави) в заставу Банку передано, належні майновому поручителю - ОСОБА_5 (далі - Майновий поручитель) сертифікати казначейських зобов'язань України на пред'явника, які є цінними паперами (майнові права на отримання номінальної вартості та отримання доходу за несплаченими купонами №3 та №4).

Відповідно до пп. 5.1.22 п.5.1 Кредитного договору Позичальник зобов'язаний забезпечувати в разі оформлення в забезпечення виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором цінних паперів, термін погашення яких наступає раніше терміну погашення кредиту, оформлення іншого забезпечення, яке задовольнить Банк, до настання терміну погашення відповідних цінних паперів.

Термін погашення казначейських зобов'язань України - 08.10.2014 (наказ Міністерства фінансів України від 07.09.2012 №980).

Також, умовами п.3.1. Договору застави передбачено зобов'язання Майнового поручителя до 08.10.2014 на заміну застави вищезазначених цінних паперів оформити інше забезпечення виконання зобов'язань позичальника за Кредитним договором, яке задовольнить Банк.

Таким чином, останнім днем для виконання п. 3.1. Договору застави є 07.10.2015 включно.

Таким чином з урахуванням того, що станом на кінець дня 07.10.2015 зобов'язання щодо оформлення іншого забезпечення, яке задовольнить Банк, до настання терміну погашення відповідних цінних паперів не було виконано, вимога Позичальника (лист №195-00/6570 від 08.10.2014) щодо дострокового погашення частини кредиту у сумі, що дорівнює 54600000,00 дол. США (яка відповідає заставній вартості предмету застави за Договором застави) протягом двох банківських днів з дати направлення вимоги, не є передчасною.

Згідно з ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов'язання з виконання умов п.п. п. 5.1.21., 5.1.22. кредитного договору не виконав.

Також матеріалами справи підтверджується порушення зобов'язання щодо погашення кредиту, сплаті процентів за користування кредитними коштами, сплаті комісії за управління кредитною лінією в передбачені кредитним договором строки, а відтак, заборгованість відповідача перед позивачем становить: 52206412,73 грн. боргу за кредитом, 2366865,17 грн. боргу по процентам за користування кредитом, 115664486,73 грн. боргу по сплаті комісії за управління кредитною лінією.

Згідно з п. 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до п. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Пунктом 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як визначено абзацом 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається 29.11.2013 року між Банком, Позичальником та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Дельта-Інвест" (Поручитель) укладено договір поруки № 151313Р24 (далі - договір поруки), відповідно до умов якого Поручитель зобов'язався перед Банком солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання Позичальником зобов'язання за кредитним договором.

Згідно з п. 3.2. договору поруки у випадку невиконання Позичальником основного зобов'язання Банк має право вимагати виконання цього зобов'язання у Поручителя та/або Позичальника, як у солідарних боржників.

Відповідно до п. 4.1.1. договору поруки Банк має право вимагати від Поручителя задоволення у повному обсязі всіх грошових вимог, що випливають з основного зобов'язання у випадку, якщо Позичальника не виконає грошове зобов'язання передбачене кредитним договором, протягом двадцяти днів з моменту отримання Поручителем письмового повідомлення кредитора про факт такого невиконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

З огляду на викладене, суд першої інстанції вірного висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості, що складається з: 52206412,73 грн. боргу за кредитом, 2366865,17 грн. боргу по процентам за користування кредитом, 115664486,73 грн. боргу по сплаті комісії за управління кредитною лінією є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Пункт 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначає що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Матеріалами справи підтверджується те, що Позичальник, в порушення умов кредитного договору, у визначені строки оплату по погашенню кредиту, сплаті процентів та комісії не провів, а отже є таким, що прострочив виконання зобов'язання.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено що, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі ст.ст. 546, 547 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частина 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначає, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Сторони можуть домовитись про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків передбачених законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом зокрема сплата неустойки.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафних санкцій надано сторонам частиною 4 статті 231 Господарського кодексу України.

Так, розмір штрафних санкцій відповідно до частини 4 статті 231 Господарського кодексу України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Пунктом 7.2. кредитного договору передбачено, що у разі невиконання зобов'язань згідно з п.п. 3.4.1., 3.5.1, статтею 4 цього договору Позичальник сплачує Банку пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежі із розрахунку фактичної кількості прострочених днів у розмірі, зазначеному у п. 3.2. цього договору, і підлягає сплаті у національній валюті України за офіційним курсом НБУ, встановленим на день сплати на рахунок, зазначений у п.п. (б) п. 3.8. цього договору.

Згідно з п. 3.2.6. кредитного договору розмір пені за прострочення Позичальником платежів за цим договором: подвійна облікова ставка Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

В зв'язку з тим, що взяті на себе зобов'язання по сплаті кредиту, процентів та комісії не виконав, він повинен сплатити позивачу, пеню розмір якої, за розрахунками позивача станом на 26.03.2015 року становить:

11273878,14 грн. пені за прострочення погашення кредиту,

77445,65 дол. США пені за прострочення погашення кредиту,

351396,74 грн. пені за прострочення сплати процентів,

2416,78 дол. США пені за прострочення сплати процентів,

8419838,41 грн. пені за прострочення сплати комісії за управління кредитною лінією.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що нарахування позивачем пені в доларах за прострочення наданого кредиту в доларах та за прострочення нарахованих за його користування процентів є неправомірним, оскільки за умовами кредитного договору у валюті кредиту сплачується лише кредит та проценти (п. 3.7.1.), тоді як пеня підлягає сплаті у національній валюті України за офіційним курсом НБУ (п. 7.2.).

Згідно офіційного курсу валют Національного Банку України курс за 100 доларів США становив 2350,0799 грн.

Здійснивши перерахунок розміру пені в доларах США на курс гривні станом на 26.03.2015 року суд першої інстанції дійшов до вірного висновку, що стягненню підлягає 1820034,65 грн. пені за прострочення погашення кредиту (еквівалент - 77445,65 дол. США) та 56796,26 грн. пені за прострочення сплати процентів (еквівалент - 2416,78 дол. США).

Таким чином, вимоги в частині стягнення пені в загальному розмірі 21921944,20 грн. обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин в їх сукупності.

Приписами статті 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Тож, оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, колегія суддів підтримує висновок суду першої інстанції про те, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення Господарського суду міста Києва від 02.06.2015 року у справі №910/8894/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Справу № 910/8894/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови направити сторонам та третій особі.

Головуючий суддя О.М. Баранець

Судді С.А. Пашкіна

Л.Г. Сітайло