РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015Справа №910/21075/15
За позовом Громадської організації «Спілка підприємців «Жовтнева»

До Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача Департамент міського благоустрою та збереження міського середовища виконавчого органу Київської міської ради «Київської міської державної адміністрації»

Про витребування майна з незаконного чужого володіння

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

від позивача: Фрідман О.О. - за дов.;

від відповідача: Куценко О.В. - за дов.;

від третьої особи: Молічева Ю.К. - за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про зобов'язання останнього повернути позивачу торговий павільйон розмірами 3150 мм * 2500 мм * 3000 мм, що був демонтований 04.07.2015р. за адресою: м. Київ, пров. Політехнічний, 2-4.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2013р. у справі № 910/7248/13, залишеного без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.10.2013р., визнано за позивачем право на розміщення тимчасових споруд площею 55 кв. м. та 285 кв. м. за адресою: м. Київ, пров. Політехнічний, 2-4, що належить позивачу. Однак Відповідач заволодів майном, а саме тимчасовою спорудою розміром 3150 мм * 2500 мм * 3000 мм, яка належить Позивачу на праві власності.

Ухвалою суду від 09.09.2015р. суддею Я.А. Карабань задоволено заяву про самовідвід.

За результатами повторного автоматичного розподілу справа №910/21075/15 передана для подальшого розгляду судді Борисенко І.І.

Ухвалою суду про призначення справи до розгляду від 14.09.2015р., суддя Борисенко І.І. прийняв справу №910/21075/15 до свого провадження та призначив розгляд справи на 20.10.2015р. о 10:30.

19.10.2015р. відповідач через відділ загального діловодства господарського суду подав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд в задоволенні позовної заяви відмовити.

20.10.2015р. представник третьої особи в судовому засіданні подав суду письмові пояснення, відповідно до яких просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

20.10.2015р. представник позивача подав суду пояснення по справі.

За клопотанням позивача, спір вирішено у більш тривалий строк, ніж встановлено частиною першою ст. 69 ГПК України.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, з метою провадження господарської діяльності в порядку, визначеному чинним законодавством, отримав дозволи від 19.03.2010 № 09-0942-06 на розміщення тимчасової споруди, торговельного ряду до 285 кв. м. та № 09-0942/1-06 на розміщення торгівельного ряду до 55 кв. м. за адресою: пров. Політехнічний, 2-4 у Солом'янському районі м. Києва (далі - Дозволи).

Строк дії дозволів з 19.03.2010р. по 18.03.2013 року.

На підставі зазначених дозволів Позивач розмістив торгівельні ряди згідно паспортів прив'язки та провадив власну господарську діяльність.

У зв'язку із закінченням строку дії Дозволів Позивач 14.03.13 р. звернувся до виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) із заявою про можливість розміщення тимчасових споруд площею 55 кв. м. та 285 кв. м. за адресою: м. Київ, пров. Політехнічний, 2-4.

У зв'язку з тим, що у встановлений законом строк виконавчий орган Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) не прийняв будь-якого рішення за наслідками розгляду заяви Позивача від 14.03.2013р., Позивач змушений був звернутись до суду за захистом своїх порушених прав.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.06.2013 у справі № 910/7248/13, залишеним в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.10.2013р., визнано за Позивачем право на розміщення тимчасових споруд площею 55 кв. м. та 285 кв. м. за адресою: м. Київ, пров. Політехнічний, 2-4, що належать Позивачу.

Однак, 19.02.2013 р. Третьою особою було оформлено лист № 064/1990, за змістом якого доручено Відповідачу невідкладно вжити заходів шляхом демонтажу самовільно встановлених елементів благоустрою, зокрема, за адресою: пров. Політехнічний, 2-4 у Солом'янському районі міста Києва, що належать Позивачу. У зв'язку з чим, Позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 25.02.2013 р. у справі №910/3433/13, залишеною в силі постановою Київського апеляційного господарського суду від 24.04.2013 р. та постановою Вищого господарського суду від 18.06.2013 р., вжито заходів забезпечення позову та заборонено Комунальному підприємству «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії щодо демонтажу, вилучення, переміщення належних Громадській організації «Спілка підприємців «Жовтнева» на праві власності торгівельних рядів площею 285 кв. м. та 55 кв. м., що розташовані за адресою: м. Київ, Солом'янський район, пров. Політехнічний, 2-4, та розміщені на підставі дозволів на розміщення тимчасової споруди №09-0942-06 та №09-0942/1-06, що видані Головним управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Київської міської державної адміністрації.

Вказана ухвала Господарського суду міста Києва від 25.02.2013 р. у справі №910/3433/13 станом на час розгляду даної справи не скасована, набрала законної сили та підлягає виконанню на всій території України.

Однак, суду доведено, що в ніч на суботу 04.07.2015 р. (приблизно о 3-ій годині ночі) за адресою: м. Київ, пров. Політехнічний, 2-4 було проведено демонтаж тимчасової споруди, а саме тимчасової споруди розміром 3150 мм * 2500 мм * 3000 мм.

Згідно листа Солом'янського РУГУ МВС України від 16.07.2015 р. №50/30875-30, 30889-60 працівниками Відповідача 04.07.2015 р. на підставі листа Третьої особи було проведено демонтаж тимчасової споруди за адресою: м. Київ, пров. Політехнічний, 2-4.

В подальшому демонтована тимчасова споруда була перевезена до майданчика тимчасового зберігання безхазяйного майна Відповідача для подальшого зберігання.

Відповідач листом від 14.07.2015 р. №043-826 повідомив Позивачу про те, що демонтаж тимчасової споруди за адресою: м. Київ, пров. Політехнічний, 2-4 був здійснений ТОВ «Арктика-Адвентайзинг» на підставі доручення Третьої особи №228/07-15 від 03.07.2015 р.

Третя особа листом від 22.07.2015 р. № 064-7229 повідомила про те, що тимчасова споруда за зазначеною вище адресою була демонтована на підставі доручення директора Департаменту від 03.07.2015 р. № 228/07-15 підрядною організацією ТОВ «Арктика-Адвентайзинг» і зберігається на майданчику безхазяйного майна на вул. Краснова, 25.

Позивач звернувся до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів, як власник демонтованої тимчасової споруди за адресою: м. Київ, пров. Політехнічний, 2-4 з позовними вимогами про зобов'язання Відповідача повернути Позивачу торговий павільйон розмірами 3150 мм * 2500 мм * 3000 мм, що був демонтований 04.07.2015р. за адресою: м. Київ, пров. Політехнічний, 2-4.

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав:

Згідно статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до статті 320 ЦК України власник має право використовувати своє майно для здійснення підприємницької діяльності, крім випадків, встановлених законом.

Судом встановлено, що з метою здійснення підприємницької діяльності Позивач на підставі дозволів розмістив тимчасові споруди (торгівельні ряди) площею 285 кв. м. та 55 кв. м. за адресою: м. Київ, пров. Політехнічний, 2-4.

Відповідно до дозволу № 09-0942-06 (схеми прив'язки) була розміщена тимчасова споруда габаритними розмірами 3150 мм * 2500 мм * 3000 мм (надалі - Tорговий павільйон), якою в подальшому, відповідно до матеріалів справи, заволодів Відповідач.

Торговий павільйон належить на праві власності Позивачу, що підтверджується договором №16/204 від 12.02.2013р., актом прийому передачі від 13.02.2013р. до договору, технічним паспортом на побутове приміщення, належні копії яких знаходяться в матеріалах справи.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Однак, судом встановлено, що незважаючи на приписи статті 321 ЦК України Відповідач поза волею Позивача заволодів Торговим павільйоном.

В обґрунтування своїх заперечень проти позову Відповідач та Третя особа посилаються на норми рішення Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051, Положення про Департамент міського благоустрою та збереження міського середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затверджене розпорядженням КМДА від 17.05.2013р. №711.

Відповідач та третя особа стверджують, що демонтаж тимчасової споруди Позивача було проведено згідно з дорученням Третьої особи від 03.07.2015 №228/07-15 на виконання припису інспектора Відповідача від 20.10.2014р. № 1411191.

Проте, суд вважає вище зазначені доводи та посилання Відповідача та Третьої особи безпідставними з огляду на наступне:

Відповідно до статті 39 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» державний контроль за дотриманням законодавства у сфері благоустрою території населених пунктів здійснюється місцевими державними адміністраціями.

Таким чином, виконавчий орган Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) та її структурні підрозділи вживають заходи державного контролю за дотриманням законодавства у сфері благоустрою населених пунктів.

Згідно статті 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб'єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до статті 2 вказаного Закону дія цього Закону поширюється на відносини, пов'язані зі здійсненням державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Таким чином, правові засади здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням суб'єктами господарювання в сфері благоустрою населених пунктів (дотримання Правил благоустрою м. Києва) визначається Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Згідно частини 4 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виключно законами встановлюються:

органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності;

види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю);

повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг;

вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності;

спосіб здійснення державного нагляду (контролю);

санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує такий орган на здійснення державного нагляду (контролю) у певній сфері господарської діяльності та не визначає повноваження такого органу під час здійснення державного нагляду (контролю).

Пунктом 13.2.3 Правил благоустрою м. Києва, затверджених рішенням Київської міської ради від 25.12.2008 № 1051/1051, (в редакції станом на 20.10.2014) передбачено, що самовільно встановлені (розміщені) малі архітектурні форми та тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, тимчасові споруди торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, паспорти прив'язки яких анульовані або строк дії яких закінчився, підлягають демонтажу власником об'єкта (особою, яка здійснила встановлення (розміщення) об'єкта за власні кошти у строки, визначені в приписі Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Відповідно до пункту 13.3.1 Правил благоустрою м. Києва Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) вноситься припис його власнику (особі, яка здійснила встановлення) з вимогою усунення порушень шляхом демонтажу об'єкта протягом семи робочих днів, крім тимчасових споруд торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності, відсутніх в матеріалах єдиної цифрової топографічної основи території міста Києва, на демонтаж яких надається один робочий день. Власник (особа, яка здійснила встановлення) проводить демонтаж з обов'язковим відновленням благоустрою території.

Однак, як вбачається з матеріалів справи та пояснень Третьої особи, припис від 20.10.2014 № 1411191 виносився не Департаментом міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), а інспектором КП «Киїблагоустрій», який в силу Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» взагалі не уповноважений виносити приписи.

Крім того, відповідно до частини 8 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» припис - обов'язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб'єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб'єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Згідно статті 12 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» невиконання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виявлених під час здійснення заходу державного нагляду (контролю), тягне за собою застосування до суб'єкта господарювання штрафних санкцій у порядку, встановленому законом.

Проте, припис від 20.10.2014 № 1411191 виносився неуповноваженою особою та без дотримання вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», оскільки судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що жодної перевірки не було проводено, направлення на проведення заходів державного контролю не виписувались, акт проведення перевірки не складався.

Відповідно до вимог Закону «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» за невиконання припису передбачена відповідальність у вигляді штрафних санкцій, що накладаються в порядку, встановленому законом.

Відповідач та Третя особа стверджують, що відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів визначена статтею 152 Кодексу про адміністративні правопорушення.

Проте, вказана норма закону не передбачає такої міри відповідальності, як примусове вилучення майна особи.

Згідно статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб'єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду.

Таким чином, проведення демонтажу, перевезення, зберігання тимчасової споруди (Торгівельного павільйону) без відповідного рішення суду, за відсутності передбачених законом підстав порушує статті 316, 317 320, 321 Цивільного кодексу України.

Щодо посилання Відповідача та Третьої особи на доручення Третьої особи від 03.07.2015 №228/07-15, суд зазначає наступне:

Відповідно до пункту 8 Положення про Департамент міського благоустрою та збереження міського середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), затверджене розпорядженням КМДА від 17.05.2013 №711 Департамент очолює директор.

Пунктом 9 Положення передбачено, що Директор Департаменту здійснює керівництво Департаменту та видає у межах своєї компетенції накази, організовує і контролює їх виконання (пп. 9.5 Положення).

Таким чином, Третя особа реалізовує свої повноваження шляхом видання директором Департаменту наказів.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» на виконання Конституції України, законів України, актів Президента України, актів Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які відповідно до закону забезпечують нормативно-правове регулювання, власних і делегованих повноважень, голова місцевої державної адміністрації в межах своїх повноважень видає розпорядження, а керівники структурних підрозділів - накази.

Реалізація повноважень Третьою особою шляхом видання доручень Положенням не передбачена.

Доручення за своєю суттю не є правовим актом (нормативно-правовим або індивідуальної дії), та відповідно не може створювати правових наслідків для Позивача.

Таким чином, доводи Відповідача та Третьої особи не грунтуються на вимогах Закону та не спростовують доводів щодо безпідставного заволодіння майном Позивача.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що Відповідач безпідставно заволодів Торговим павільйоном Позивача та володіє ним на час розгляду справи, в зв'язку з чим позовні вимоги щодо зобов'язання Відповідача повернути позивачу торговий павільйон розмірами 3150 мм * 2500 мм * 3000 мм, що був демонтований 04.07.2015р. за адресою: м. Київ, пров. Політехнічний, 2-4 підлягають задволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В порядку ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, Позивачем доведено у спосіб встановлений ст. 34 цього ж Кодексу законні підстави для задоволення позовних вимог.

Витрати по оплаті судового збору, згідно ст. 49 ГПК України покладаються на Відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Зобов'язати Комунальне підприємство «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (03680, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, корпус 2; Код: 26199708) повернути Громадській організації «Спілка підприємців «Жовтнева» (03058, м. Київ, вул. Леванєвського, 6, кв. 18; Код: 25895943) Торговий павільйон розмірами 3150 мм * 2500 мм * 3000 мм, що був демонтований 04.07.2015р. за адресою: м. Київ, пров. Політехнічний, 2-4.

Стягнути з Комунального підприємства «Київблагоустрій» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (03680, м. Київ, вул. Дегтярівська, 31, корпус 2; Код: 26199708) на користь Громадськьої організації «Спілка підприємців «Жовтнева» (03058, м. Київ, вул. Леванєвського, 6, кв. 18; Код: 25895943) судовий збір в розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 ГПК України.

Повне рішення складено: 03.12.2015р.

Суддя І.І. Борисенко