ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2015 р. Справа № 917/1675/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І., суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод", м. Кременчук (вх. №5121 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 29.09.15 року у справі № 917/1675/15

за позовом ТОВ "Торговий дім "Агро-Спектр", м. Дніпропетровськ

до ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод", м. Кременчук

про стягнення 625979,23 грн.

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2015 року ТОВ "ТД "Агро-Спектр" звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 625 979,23 грн. заборгованості по договору поставки, з яких: 335 304,84 грн. - сума основного боргу, 42 938,09 грн. - пеня, 234 329,80 грн. - інфляційні, 24 307,39 грн. - 3% річних.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 29.09.2015 року у справі №917/1675/15 (суддя Сірош Д.М.) позов задоволено повністю.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Агро-Спектр" 335304,84 грн. основного боргу, 42938,09 грн. пені, 234329,80 грн інфляційних, 24307,39 грн. - 3% річних, 12519,58 грн. судового збору.

Відповідач не погодився з зазначеним рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Полтавської області від 29.09.2015 року у справі №917/1675/15 та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Як зазначає відповідач у своїй скарзі, 03 грудня 2013 року між ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" та ТОВ "Торговий дім "Агро-Спектр" був укладений договір поставки товару № 0563-СН/1.

В порядку та на умовах визначених цим договором Постачальник зобов'язаний поставити та передати у власність Покупцю визначений цим договором товар, найменування та загальна кількість якого визначається специфікаціями, які є невід'ємною частиною договору.

Згідно п 4.1. договору №0563-СН/1 від 03.12.2013 року під час поставки товару постачальник зобов'язаний надати документи, які підтверджують якість товару та його комплектність. Згідно договору цими документами є, сертифікат якості або паспорт заводу виробника. А також вказаний товар, згідно вимог законодавства України та умов п 1.3 договору повинен відповідати ГОСТУ, ДСТУ, ТУ. Тільки наявність вказаних документів дають право покупцю вважати даний товар якісним та безпечним для експлуатації.

Під час поставки відповідач прийняв товар, хоча достатніх правових підстав для цього не мав, оскільки позивачем не було надано документів підтверджуючих якість товару, про що позивача було повідомлено, але жодних дій зі сторони останнього, щодо виконання своїх господарських зобов'язань в частині надання документації, вчинено не було. Внаслідок чого, відповідач прийняв товар, з метою виконання своїх зобов'язань, але попередив позивача про притримання в оплаті за товар згідно договору №0563-СН/1 від 03.12.2013 року, до моменту надання передбачених договором документів підтверджуючих якість товару.

Позивач вважає рішення суду законним та обґрунтованим, прийнятим відповідно до норм матеріального і процесуального права, надав заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Як зазначає представник позивача в засіданні судової колегії, документи, що підтверджують якість товару передавались відповідачу разом з переданням товару. Жодних заперечень щодо ненадання документів в підтвердження якості товару при його прийнятті відповідач не заявляв. Доказів витребування зазначених документів відповідач до розгляду справи судом першої інстанції не надав. Навпаки, після розгляду справи судом першої інстанції та отримання наказу суду відповідач в повному обсязі сплатив суму позовних вимог

Відповідач повноважного представника у судове засідання не направив, хоч і був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання.

Відповідно до пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки судом були виконані вказані норми, відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи.

Судова колегія, в межах вимог передбачених ст. 101 ГПК України, повторно розглянувши справу та перевіривши повноту, законність та обгрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про залишення рішення господарського суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, 03 грудня 2013 року ТОВ "Торговий дім "Агро-Спектр" (Постачальник) та ПАТ "Кременчуцький сталеливарний завод" (Покупець) уклали договір поставки товару № 0563-СН/1.

Відповідно до п. 1.1 зазначеного договору ТОВ "Торговий дім "Агро-Спектр" зобов'язувалось поставити і передати у власність відповідачу (Покупцю), визначений договором товар, а відповідач зобов'язувався прийняти товар та своєчасно здійснити його оплату.

Пунктом 1.2. договору встановлено, що найменування, одиниця виміру, загальна кількість товару, що підлягає поставці, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) визначаються специфікаціями, що є додатками до цього договору.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання умов договору, позивач протягом 2013 - 2014 років поставив відповідачу товар на загальну суму 413429,04 грн., що підтверджується наступними видатковими накладними: ТД-3402/01 від 19.12.13 на суму 68 640,00 грн., рахунок ТД-5134/01; ТД-3403/01 від 19.12.13 на суму 5 237, 10 грн., рахунок ТД-5304/01; ТД-3486/01 від 26.12.13 на суму 35 916, 00 грн., рахунок ТД-5513/01; видаткова накладна ТД-1/01 від 03.01.14 на суму 54 394,98 грн., рахунок ТД-5514/01; ТД-85/01 від 22.01.14 на суму 1 290,00 грн., рахунок ТД-0001/01; ТД-86/01 від 22.01.14 на суму 2 690,00 грн., рахунок ТД-0148/01; ТД-87/01 від 22.01.14 на суму 11 633, 04, грн, рахунок ТД-0156/01; ТД-102/01 від 22.01.14 на суму 20 496, 60 грн., рахунок ТД-0311/01; ТД-175/01 від 31.01.14р на суму 30 624,00 грн., рахунок ТД-0400/01;ТД-176/01 від 31.01.14 на суму 12 156,00 грн., рахунок ТД-03 99/01;ТД-217/01 від 05.02.14 на суму 12 274, 20 грн, рахунок ТД-0530/01; ТД-218/01 від 05.02.14 на суму 7 614,00 грн., рахунок ТД-0539/01; видаткова накладна ТД-219/01 від 05.02.14 на суму 35 373,06 грн. рахунок ТД-0540/01; ТД-220/01 від 05.02.14 на суму 1 077,30 грн., рахунок ТД-0541/01; ТД-381/01 від 21.02.14 на суму 5 061,96 грн., рахунок ТД-0592/01; видаткова накладна ТД-383/01 від 21.02.14 на суму 3 384,00 грн., рахунок ТД-0796/01; ТД-382/01 від 21.02.14 на суму 8 734,80 грн., рахунок ТД-0615/01; ТД-396/01 від 24.02.14 на суму 15 153,00 грн, рахунок ТД-0845/01; ТД-1186/01 від 29.05.14 на суму 1 879,80 грн. , рахунок ТД-1994/01; ТД-1591/01 від 15.07.14 на суму 51 574,80 грн., рахунок ТД-2672/01; ТД-1590/01 від 15.07.14 на суму 28 224, 20 грн., рахунок ТД-2671/01.

Отримання товару та рахунків на оплату Відповідач не заперечував.

Жодних заперечень щодо ненадання документів в підтвердження якості товару при його прийнятті Відповідач не заявляв. Доказів витребування зазначених документів відповідно до вимог ст.33 ГПК України суду першої інстанції та апеляційному суду не надав. Тому посилання Відповідача на те, що йому не були надані документи в підтвердження якості товару і, що строк оплати прийнятого від Позивача товару не настав, є безпідставним.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до п. 5.1. - 5.2. договору розрахунок за товар здійснюється протягом 60 календарних днів з дати поставки шляхом переказу грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника.

Як зазначає позивач, пять поставок товару відповідач оплатив з порушенням строку, а саме:

- 136 днів за видатковою накладною ТД-3402/01 від 19.12.13 на суму 68 640,00 грн., рахунок ТД-5134/01; - 136 днів за видатковою накладною ТД-3403/01 від 19.12.13 на суму 5 237,10 грн., рахунок ТД-5304/01; - 66 днів за видатковою накладною ТД-85/01 від 22.01.14 на суму 1 290,00 грн., рахунок ТД-0001/01; - 52 дні за видатковою накладною ТД-220/01 від 05.02.14 на суму 1 077,30 грн., рахунок ТД-0541/01; - 10 днів за видатковою накладною ТД-1186/01 від 29.05.14 на суму 1 879, 80 грн., рахунок ТД-1994/01.

За інший товар Покупець станом на час подання позову не розрахувався, у звязку з чим у нього виникла заборгованість у розмірі 335 304,84 грн

Відповідно до ч 1, 2 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України визначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано та правомірно дійшов висновку, що у даному випадку мало місце порушення договірних зобов'язань з боку відповідача щодо оплати вартості поставленого Товару, і позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в сумі 335 304,84 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 548 ЦК виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Пунктом 4 ст. 231 ГК України визначено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Відповідно п. 9.5. договору, у випадку порушення Покупцем строку розрахунку за поставлений товар останній сплачує на користь Постачальника неустойку у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла під час порушення грошового зобов'язання від суми заборгованості за кожен день прострочення.

За розрахунком, здійсненим позивачем щодо кожної поставки, здійсненої відповідно до вищезазначених накладних окремо, розмір пені складає 42938,09 грн.(на суму боргу 68 640,00 грн. нараховано 4227,47 грн. пені за період з 18.02.2014 по 03.07.2014; на суму боргу 5 237,10 грн. нараховано 322,55 грн. пені за період з 18.02.2014 по 03.07.2014; на суму боргу 35 916,00 грн. нараховано 3324,94 грн. пені за період з 25.02.2014 по 24.08.2014; на суму боргу 54 394,98 грн. нараховано 5290,47 грн. за період з 05.03.2014 по 04.09.2014; на суму боргу 1 290,00 грн. нараховано 39,66 грн. за період з 24.03.2014 по 28.05.2014; на суму боргу 2690,40 грн. нараховано 278,44 грн. за період з 24.03.2014 по 23.09.2014; на суму боргу 11633,04 грн. нараховано 1204,10 грн. за період з 24.03.2014 по 23.09.2014; на суму боргу 20496,60 грн. нараховано 2128,27 грн. за період з 25.03.2014 по 24.09.2014; на суму боргу 30624,00 грн. нараховано 3239,43 грн. за період з 02.04.2014 по 01.10.2014; на суму боргу 12156,00 грн. нараховано 1 285,86 грн. за період з 02.04.2014 по 01.10.2014; на суму боргу 12274,20 грн. нараховано 1318,55 грн. за період з 07.04.2014 по 06.10.2014; на суму боргу 7 614,00 грн. нараховано 817,93 грн. пені за період з 07.04.2014 по 06.10.2014; на суму боргу 35 373,06 грн. нараховано 3799,94 грн. за період з 07.04.2014 по 06.10.2014; на суму боргу 1077,30 грн. нараховано 27,74 грн. пені за період з 07.04.2014 по 28.05.2014; на суму боргу 5061,96 грн. нараховано 563,75грн пені за період з 23.04.2014 по 22.10.2014; на суму боргу 3 384,00 грн. нараховано 376,88 з 23.04.2014 по 22.10.2014; на суму боргу 8734,80 грн. нараховано 972,79 грн. за період з 23.04.2014 по 22.10.2014; на суму боргу 15153,00 грн. нараховано 1 695,06 грн. за період з 26.04.2014 по 25.10.2014; на суму боргу 1879,80 грн. нараховано 12,88 грн. за період з 29.07.2014 по 07.08.2014; на суму боргу 51 574,80 грн. нараховано 7763,06 грн. за період з 14.09.2014 по 13.03.2015; на суму боргу 28224,20 грн. нараховано 4248,32 грн. за період з 14.09.2014 по 13.03.2015).

Крім того, Позивач просив суд стягнути з Відповідача 234 329,80 грн. інфляційних та 24307,39 грн. - 3% річних на підставі статті 625 ЦК України.

Суд першої інстанції перевірив розрахунки Позивача та правомірно задовольнив позовні вимоги щодо стягнення пені в розмірі 42938,09 грн. і 234329,80 грн. інфляційних та 24307,39 грн. - 3% річних.

На підставі вищевикладеного, рішення господарського суду Полтавської області від 29.09.2015 року у справі №917/1675/15 прийнято з урахуванням фактичних обставин справи та діючого законодавства, без порушень норм матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Полтавської області від 29.09.2015 року у справі №917/1675/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 03.12.15

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Плужник О.В.