ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2015 року Справа № 904/3122/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Білецької Л.М. (доповідач),

суддів:ОСОБА_1, ОСОБА_2,

при секретарі судового засідання: Фьокліній Д.І.

За участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: ОСОБА_3, довіреність №2-01 від 12.01.15;

від відповідача за первісним позовом: ОСОБА_4, директор, наказ №1-К від 01.07.07;

представник позивача за первісним позовом в особі філії УМГ "Харківтрансгаз" в судове засідання не з'явився.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії УМГ "Харківтрансгаз", м. Харків на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2015 року у справі №904/3122/14

за первісним позовом Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії УМГ "Харківтрансгаз", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровектор Плюс", м. Дніпропетровськ

про стягнення 154839, 34 грн.

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОВЕКТОР ПЛЮС", м. Дніпропетровськ

до Публічне акціонерне товариство "УКРТРАНСГАЗ", м. Харків

про стягнення 245 989 ,06 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2015 року по справі № 904/3122/14 (головуючий колегії ОСОБА_5, судді Бєлік В.Г., Мартинюк С.В.) зустрічний позов в частині стягнення основного боргу на суму 225000,00 грн. задоволено, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" м.Харків на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровектор Плюс" м.Дніпропетровськ 225000,00 грн. основного боргу та 4500,00 грн. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що відповідно до ч.2 ст.628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору; положенням ст.ст.887-889 ЦК України регулюють правовідносини за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, предмет якого становить розробка підрядником за завданням замовника проектної або іншої технічної документації (проектно-кошторисної документації) або виконання пошукових робіт; згідно зі ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором; ч.2 ст.903 ЦК України у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Не погодившись з рішенням господарського суду, до апеляційного господарського суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз" в особі філії УМГ "Харківтрансгаз", м. Харків із апеляційною скаргою, в якій, просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2015 року у справі № 904/3122/14 в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії УМГ "Харківтрансгаз", м. Харків на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОВЕКТОР ПЛЮС", м. Дніпропетровськ заборгованості у розмірі 225000,00грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 4500,00грн. Постановити нове рішення , яким відмовити в задоволенні позовних вимог Товариству з обмеженою відповідальністю "АГРОВЕКТОР ПЛЮС", м. Дніпропетровськ в повному обсязі.

В обґрунтування своєї правової позиції представник посилається на те, що:

- судом першої інстанції неправильно застосовано приписи ч.2 ст.903 ЦК України, тобто, якщо неможливість виконати договір виникла з вини Замовника, він зобовязаний виплати виконавцеві плату в поновному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом є помилковим бо в матеріалах справи відсутні докази щодо виконання та надання Позивачем за зустрічною позовною заявою послуг по І та II Етапам;

- судом першої інстанції були порушені вимоги ст.4 ГПК України, оскаржуване рішення прийняте лише з урахуванням доводів та аргументів однієї сторони - ТОВ «Агровектор Плюс»;

- відповідно ст.43 ГПК України, наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Але оскаржуване рішення в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 225 000,00 грн. на користь ТОВ «Агровектор Плюс» свідчить про те, що суд 1-ї інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення надав пріоритет саме доказам ТОВ «Агровектор Плюс», не надавши при цьому відповідної правової оцінки доказам та аргументам ПАТ «Укртрансгаз» в особі філії УМГ «Харківтрансгаз».

Також господарським судом Дніпропетровської області порушено вимоги ст.32 ГПК України.

Скаржник також посилається на те, що судом першої інстанції до правовідносин сторін неправильно застосовані норми глави 62 Цивільного кодексу України, а тому висновок суду, що у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату, є необґрунтованим.

Тобто, якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом є помилковим.

Крім того, суд не прийняв до уваги, що на час закінчення строку дії договору, позивач за зустрічною позовною заявою зобов'язання щодо надання послуг за I та II Етапами не виконав, актів прийому- передачі наданих послуг не надав.

Викладені обставини та матеріали справи свідчать про невідповідність висновків суду щодо стягнення з відповідача за зустрічним позовом на користь позивача за зустрічним позовом суми основного боргу у розмірі 225000,00грн. дійсним обставинам справи.

01.12.2015 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду від ТОВ «Агровектор Плюс» надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких відповідач за первісним позовом просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2015 року у даній справі залишити - без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

В судовому засіданні присутні представники сторін надали пояснення по справі та навели обґрунтування своїх вимог з посиланням на норми законодавства. Представник позивача за первісним позовом в особі філії УМГ "Харківтрансгаз" в судове засідання не зявився, в матеріалах справи відсутні обґрунтування поважності підстав його неявки в засідання апеляційного господарського суду. Суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення сторін у даній справі належним чином (п.3.9.2 постанови пленуму ВГС України від 26.12.2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті ним рішення, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення господарського суду Дніпропетровської області не підлягає скасуванню з наступних підстав.

Згідно із частинами 1,2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

24.11.2014 року господарським судом Дніпропетровської області прийнято рішення у задоволенні первісного позову відмовлено повністю. Зустрічний позов задоволено частково. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровектор Плюс" - 225 000,00 грн. основний борг та 4 500,00 грн. судовий збір. В іншій частині зустрічного позову відмовлено (т.З а.с.103).

22.12.2014 року до Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшла апеляційна скарга від Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії УМГ "Харківтрансгаз" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2014 року у справі №904/3122/14 в якій позивач за первісним позовом просить скасувати дане рішення за первісним позовом повністю та частково в частині стягнення з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровектор Плюс" - 225 000,00 грн. основний борг та 4 500,00 грн. судовий збір та постановити нове рішення, яким задовольнити первісний позов в повному обсязі та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровектор Плюс" на користь Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" пеню за несвоєчасне виконання умов Договору в сумі 107 496,36 грн. та 7% штрафу у розмірі 47 342,98 грн., а у зустрічному позові відмовити повністю (т.З а.с.118).

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.11.2014 року прийнято до розгляду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії УМГ "Харківтрансгаз" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2014 року у справі №904/3122/14.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.02.2015року року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії УМГ "Харківтрансгаз" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2014 року у справі №904/3122/14 залишено без задоволення а рішення без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.04.2015 року касаційну скаргу ПАТ "Укртрансгаз" в особі філії УМГ "Харківтрансгаз" задоволено частково. Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.11.2014 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 у справі №904/3122/14 скасувати в частині задоволення зустрічних позовних вимог про стягнення 225000 грн. основного боргу з передачею справи на новий розгляд в цій частині зустрічного позову до господарського суду Дніпропетровської області. В решті рішення та постанову залишено без змін (т.З а.с.186).

03.06.2013 року до господарського суду Дніпропетровської області від ТОВ «Агровектор Плюс» надійшла зустрічна позовна заява про стягнення заборгованості за договором №171/08/10-100806180 від 20.08.2010 року у сумі 245 989 (двісті сорок пять тисяч девятсот вісімдесят девять) гривень 06 копійок, в тому числі: основний борг - 225 000 (двісті двадцять пять тисяч) гривень 00 копійок, неустойка - 6750 (шість тисяч сімсот пятдесят) гривень 00 копійок, збитки - 14239 (чотирнадцять тисяч двісті тридцять девять) гривень 06 копійок та 4919 (чотири тисячі девятсот девятнадцять) гривень 78 копійок витрат по сплаті судового збору (т.2 а.с.117).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2014 року у даній справі прийнято зустрічний позов ТОВ «Агровектор Плюс» до ПАТ "УКРТРАНСГАЗ" в особі філії УМГ «Харківтрансгаз» про стягнення 245 989 ,06 грн., для спільного розгляду з первісним позовом (т.2 а.с.223).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2015року у даній справі зустрічний позов в частині стягнення основного боргу на суму 225000,00 грн. задоволено. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії Управління магістральних газопроводів "Харківтрансгаз" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агровектор Плюс" 225000,00 грн. основного боргу та 4500,00 грн. судового збору (т.4 а.с.218).

Вказане рішення і є предметом апеляційного оскарження.

Між Дочірньою компанією «Укртрансгаз» НАК «Нафтогаз України» Замовник, з однієї сторони та ТОВ «Агровектор Плюс» Виконавець, з другої сторони укладено Договір №171/08/10-100806180 від 20.08.2010 року (далі Договір) (т.1 а.с.16).

Згідно п.1.1. Договору виконавець приймає на себе зобовязання надати послуги в галузі архітектури (проектно-вишукувальні роботи по виконанню проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування, складання документів, що посвідчують право постійного користування земельними ділянками, представлення інтересів Замовника по оформленню та реєстрації права постійного користування земельними ділянками Дніпропетровського ЛВУ МГ), а Замовник зобовязується прийняти такі послуги та здійснити їх оплату за ціною та у порядку, визначених даним Договором.

У п.1.2. Договору зазначено, що перелік земельних ділянок наведено в додатку 1 до Договору, що є його невідємною частиною.

Пунктом 1.3. послуги повинні надаватися у відповідності до узгодженого Виконавцем і Замовником календарного плану надання послуг (додаток 2 до Договору), а також на підставі узгодженого кошторису (додаток 3 до Договору).

Згідно з п.1.4. Виконавець зобовязується розробити та узгодити проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування у всіх необхідних органах державної влади, підприємствах, організаціях чи установах на підставі цього Договору та належним чином оформленої Замовником довіреності на імя уповноваженої особи Виконавця.

У п.1.5. Договору вказано кінцевим результатом надання послуг за Договором є отримання Замовником актів про право постійного користування земельними ділянками. Виконавець зобовязується забезпечити отримання Замовником документів на право постійного користування земельними ділянками.

Пункт 1.9. послуги, визначені даним Договором, розподілено Сторонами на чотири основні етапи:

Етап №1 - Польові роботи та камеральна обробка даних;

Етап №2 - Отримання дозволів на виконання проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування;

Етап №3 - Отримання вихідних даних для проектування та погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування;

Етап №4 - Затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування та отримання держаних актів.

Зміст кожного з етапів визначено Сторонами в календарному плані надання послуг, який є Додатком 2 до даного Договору, що є невідємною частиною (т.1 а.с.19).

Пункт 2.1 Договору загальна вартість послуг за 95 (девяносто пять) обєктів (земельних ділянок) визначена Сторонами на підставі кошторису - Додаток 3 до даного Договору та складає 834164,86 (вісімсот тридцять чотири тисячі сто шістдесят чотири грн. 86 коп.), крім того податок на додану вартість (ПДВ - 20 %) 166832 грн.98 коп. (сто шістдесят шість тисяч вісімсот тридцять дві грн. 98 коп.), разом з ПДВ 1000997 грн. 84 коп. (один мільйон девятсот девяносто сім грн. 84 коп.) (т.1 а.с.20).

Пункт 2.2. Загальна сума договору є кінцевою і не може бути збільшена.

У пункті 2.3. зазначена вартість послуг, що передбачені.

Пункт 2.4. оплата послуг здійснюється поетапно протягом ЗО календарних днів з дати підписання акту прийому - передачі наданих послуг шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Виконавця. Етапи надання послуг передбачені графіком (календарним планом), що є невідємною частиною Договору (т.1 а.с.19).

28.09.2010 року до Договору №171/08/10-100806180 від 20.08.2010 року було укладено Додаткову угоду№1 (т.1 а.с.23).

20.07.2011 року Договору №171/08/10-100806180 від 20.08.2010 року було укладено Додаткову угоду№2 (т. 1 а.с.24).

29.07.2011 року до Договору №100806180 від 20.08.2010 року було укладено Додаткову угоду№3 (т.1 а.с.27).

15.09.2011 року до Договору №100806180 від 20.08.2010 року було укладено Додаткову угоду №4 (т.1 а.с.27).

13.04.2012 року до Договору №171/08/10-100806180 від 20.08.2010 року було укладено Додаткову угоду№5 якою змінено п.1.2., 2.1. та п.2.3. Договору(т.1 а.с.30).

10.05.2012 року Договору №100806180 від 20.08.2010 року було укладено Додаткову угоду№6 (т.1 а.с.34).

18.03.2013 року до Договору №171/08/10-100806180 від 20.08.2010 року було укладено Додаткову угоду№7 (т.1 а.с.35).

12.06.2013 року до Договору №171/08/10-100806180 від 20.08.2010 року було укладено Додаткову угоду№8 (т.1 а.с.36).

На виконання умов договору до відділів Держкомзему у Дніпропетровському, Покровському, Павлоградському, Васильківському, Синельниківському районах у вересні 2011р. відповідачем було подано запити на отримання довідок про правовий статус земельних ділянок. Затримка в отриманні вказаних довідок виникла з вини замовника, оскільки ним не було сплачено рахунки за отримання довідок у відділах Держкомзему Дніпропетровської області, як того вимагають п.п.1.2,2.5 договору.

Відповідачем було надіслано до позивача лист №16 від 29.02.2012 року (т.2 а.с.108), яким повідомлено, що 7 земельних ділянок розташовані в межах м. Дніпропетровська, а процедура розробки та затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у постійне користування у м. Дніпропетровську відрізняється від аналогічних робіт. Також з'ясувалось, що 4 земельні ділянки знаходяться у приватній власності та розташовані на землях для товарного сільськогосподарського виробництва, в зв'язку з чим, необхідно отримати згоду власника на вилучення частини кожної з земельних ділянок. У зв'язку з цим відповідач просив позивача розглянути питання щодо можливості збільшити строк надання послуг; збільшити вартість робіт; вирішити питання щодо витрат пов'язаних з проходженням процедури у відповідних службах м. Дніпропетровська; надати нотаріальну згоду землевласників на вилучення (відчуження) частини земельних ділянок, які знаходяться у приватній власності та розташовані на землях для товарного сільськогосподарського виробництва; вирішити питання щодо витрат пов'язаних з складанням та реєстрацією нових державних актів землевласникам вищезазначених ділянок.

Позивачем була надана відповідь №1433/07-123 від 23.03.2012 року щодо неможливості збільшення загальної суми договору та запропоновано укласти додаткову угоду щодо виключення земельних ділянок, зазначених у листі відповідача №16 від 29.02.2014 року (т.1 а.с.109).

Листами від 29.02.2012 року №17 та №18 відповідач звернувся до позивача щодо результатів проведення робіт по етапам №1 та №2, якими було встановлено, що з 84 земельних ділянок, 11 знаходяться в постійному користуванні юридичних осіб (т.2 а.с.110-111).

У відповідь на вищевказані листи замовник надіслав лист №1432/07-124 від 23.03.2012 (т.1 а.с.112), яким повідомив про те, що вважає за можливе в рамках існуючого договору замість права постійного користування оформити договори на встановлення земельних сервітутів на 11 земельних ділянок. Однак, будь-якої додаткової угоди між сторонами щодо цього питання підписано не було.

Відповідач з листами №28 від 19.04.2012 року ; №2452/07-192 від 23.05.2012року ; №29 від 20.04.2012року в яких повідомляв, що позивач не надав відповідачу 40 довідок від районних відділів Держкомзему у Дніпропетровській області про правовий статус земельних ділянок, а саме: Синельниківський районний відділ Держкомзему - 20 довідок; Павлоградський районний відділ Держкомзему - 11 довідок; Павлоградський міський відділ Держкомзему - 1 довідка; Васильківський районний відділ Держкомзему - 4 довідки; Покровський районний відділ Держкомзему - 4 довідки.

Вказані довідки позивачем не були надані суду першої інстанції на протязі розгляду спору по суті.

Відповідно до ст.887 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт підрядник зобов'язується розробити за завданням замовника проектну або іншу технічну документацію та (або) виконати пошукові роботи, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити їх.

Згідно зі ст.888 Цивільного кодексу України за договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт замовник зобов'язаний передати підрядникові завдання на проектування, а також інші вихідні дані, необхідні для складання проектно-кошторисної документації. Завдання на проектування може бути підготовлене за дорученням замовника підрядником. У цьому разі завдання стає обов'язковим для сторін з моменту його затвердження замовником. Підрядник зобов'язаний додержувати вимог, що містяться у завданні та інших вихідних даних для проектування та виконання пошукових робіт, і має право відступити від них лише за згодою замовника.

Як встановлено п.1 ст.889 Цивільного кодексу України, замовник зобов'язаний, якщо інше не встановлено договором підряду на проведення проектних та пошукових робіт, зокрема, сплатити підрядникові встановлену ціну після завершення усіх робіт чи сплатити її частинами після завершення окремих етапів робіт або в іншому порядку, встановленому договором або законом.

Відповідно до ст.610 та ч.4 ст.612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Прострочення боржника не настає, якщо зобов'язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Статтею 614 Цивільного кодексу України передбачено, що особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Пунктом 1.2 договору (в редакції додаткової угоди №5 від 13.04.2012 року) встановлено, що перелік земельних ділянок наведено в додатку №1 до даного договору, що є його невід'ємною частиною. Замовник надає виконавцю всю необхідну документацію (вихідні дані) для виконання послуг, відповідно до мети договору та самостійно оплачує послуги сторонніх організацій, пов'язані з отриманням вихідних даних.

Відповідно до п.2.5 договору послуги сторонніх організацій при погодженні та затвердженні проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування замовником оплачуються самостійно на підставі рахунків або договорів, переданих виконавцем за актами приймання-передачі.

Відповідачем лише частково були отримані від районних відділів Держкомзему у Дніпропетровській області довідки про правовий статус земельних ділянок, у зв'язку з несплатою замовником рахунків за їх отримання. Вказане зумовило неможливість продовжувати виконання робіт за договором.

Матеріали справи свідчать про те, що договір №171/08/10-100806180 від 20.08.2010 року є змішаним з огляду на те, що він містить як елементи договору підряду на проведення проектних та пошукових робіт, а саме в частині проведення польових та проектно-вишукувальних робіт по виконанню проектів землеустрою (п.п.1.1,1.9 договору), а також певні елементи договору про надання послуг, а саме в частині підготовки, погодження, складання і отримання землевпорядної документації, кінцевою метою чого є отримання замовником державних актів на право постійного користування земельними ділянками з їх реєстрацією (п.п.1.1,1.3,1.4,1.5 договору).

Предметом зустрічного позову в даній справі є стягнення заборгованості за послуги, надані за етапами 2,3 та 4 (в первісній редакції договору №171/08/10-100806180, чинній до 29.07.2011р.), в той час як заборгованість за виконані ТОВ "Агровектор Плюс" роботи по етапу №1 (польові роботи та камеральна обробка даних), які оформлені актом приймання-передачі виконаних робіт №1 від 25.03.2012 та мають підрядний характер, стягнута за рішенням господарського суду Харківської області від 21.11.2013 у справі №922/4302/13 між тими ж сторонами (т.2 а.с.165), і в силу імперативних приписів ч.2 ст.35 Господарського процесуального кодексу України цей факт має преюдиціальне значення при вирішенні даного спору.

Пунктами 2.4,3.5 договору передбачена оплата послуг здійснюється поетапно протягом 30 календарних днів з дати підписання акту прийому-передачі наданих послуг шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця, а прийом-передача наданих послуг за кожним із етапів здійснюється на підставі акту прийому-передачі наданих послуг.

За змістом п.3.5 договору замовник повинен оплатити контрагенту надані послуги за етапом №1 в цілому, а не за частину етапу у вигляді окремих робіт.

З огляду на факт завершення виконавцем спірного обсягу робіт після укладення додаткової угоди №3 від 29.07.2011, якою попередні три етапи робіт об'єднано в етап №1, формально, в розумінні п.п.2.4,3.5 договору, підстави для оплати послуг на спірну суму (225000 грн.) за актом приймання-передачі від 04.08.2011 не настали з тих мотивів, що ці послуги надані не за етапом №1 після завершення комплексу відповідних робіт, а лише за частиною етапу №1.

Позивачем за первісним позовом було надано не підписаний замовником акт №2 приймання-передачі виконаних робіт від 04.08.2011 року , що був надісланий ним листами від 04.08.2011року та від 19.04.2012 року (а.с.175-176 т. 2).

Суд першої інстанції погодився, що це відбулося після укладення додаткової угоди №3 від 29.07.2011 року , якою змінено календарний план надання послуг, зокрема, стосовно етапу №2, який є завершальним, і є послугою по затвердженню проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок в постійне користування та отриманню державних актів.

Водночас, згідно з приписами ч.2 ст.903 Цивільного кодексу України у разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов'язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов'язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зокрема, зважаючи на встановлені обставини неможливості продовження виконання робіт за договором з вини замовника, а саме з причин несплати ним рахунків за отримання у райвідділах Держкомзему у Дніпропетровській області довідок про правовий статус земельних ділянок, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для застосування правових наслідків, передбачених ч.2 ст.903 Цивільного кодексу України.

Так, Позивач за зустрічним позовом просив стягнути з відповідача як замовника вартість виконаних робіт (наданих послуг) за етапом 2 (частиною 2 етапу 1 в редакції додаткової угоди №3) в повному обсязі.

В підтвердження цього позивачем за зустрічним позовом надано до справи Технічний звіт з виконання етапу №2, у тому числі: проекти клопотання ДК Укртрансгаз НАК Нафтогаз України у відповідні органи місцевого самоврядування щодо земельних ділянок, які знаходяться в межах населеного пункту (Кіровська, Чаплинська, Покровська та Ювілейна селищні ради, Новоолександрівська, В'язівоцька та Писарівська сільські ради, Підгородненська міська рада) та в Дніпропетровську обласну державну адміністрацію щодо земельних ділянок, які знаходяться за межами населеного пункту (стор. 117-126 технічного звіту); проект обґрунтування необхідності відведення земельних ділянок в постійне користування (стор. 127 технічного звіту); ситуаційні схеми розміщення земельних ділянок по Васильківському, Павлоградському, Синельниківському та Покровському районах масштабу 1:100000 та по Дніпропетровському району масштабу 1:10000 які було підготовлено на виконання четвертого пункту етапу№2 Договору (стор.128-177 тех. звіту).

З дослідження вказаних доказів та обставин справи щодо неможливості надати послуги у повному обсязі за договором з вини замовника, судова колегія дійшла висновку про обґрунтованість вимог позивача за зустрічним позовом про стягнення з відповідача вартості фактично наданих послуг на спірну суму. Заперечення позивача з приводу невиконання робіт та ненадання акта на постійне користування не можуть бути підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову, оскільки до другого етапу не входить отримання акта на постійне користування.

Також суд першої інстанції погодився і з тим , що між первісним судовим рішенням по цій справі про відмову у стягненні 3 % річних в сумі 18511,65 грн. до суми основного боргу 222500,0грн. та рішенням суду при новому розгляді про стягнення 225000,0грн.

Так, 3 % річних передбачені ст.625 Цивільним кодексом України як відповідальність за порушення грошового зобов'язання. В силу ч.2 ст.509 Цивільним кодексом України та ч.2 ст.11 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, на підставі договорів та інших правочинів. Суд враховує, що роботи фактично виконані. Факт їх виконання по другому етапу не спростований матеріалами справи. І позивач підтверджує факт отримання матеріалів своїм листом (т.3 а.с.8).

Пунктом 2.4 договору встановлено, що оплата послуг здійснюється поетапно протягом 30 календарних днів з дати підписання акту прийому-передачі наданих послуг шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок виконавця. Етапи надання послуг передбачаються графіком (календарним планом), що є невід'ємною частиною договору.

Так, у справі відсутній підписаний з боку замовника акт прийому-передачі наданих послуг за етапом №1 відповідно до умов договору в останній редакції.

За вказаних підстав, і оскільки суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про задоволення позовних вимог за зустрічним позовом, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2015 року по справі № 904/3122/14, які передбачені статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Інші доводи скаржника є безпідставними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Таким чином, розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і обєктивно зясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, у тому числі і доводам позивача, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст.103 Господарського процесуального кодексу України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

Судовий збір відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Укртрансгаз" в особі філії УМГ "Харківтрансгаз", м. Харків на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2015 року у справі №904/3122/14 - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 21.09.2015 року у справі №904/3122/14 - залишити без змін.

Постанову може бути оскаржено до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Повний текст складений 07.12.2015 року

Головуючий суддя Л.М.Білецька

Суддя Т. А. Верхогляд

Суддя Ю.Б. Парусніков