Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "02" грудня 2015 р. Справа № 906/1517/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Лозинської І.В.

при секретарі: Шундрик Т.В.

за участю представників сторін:

- від позивача: ОСОБА_1 - представник за дов.№2565-О від 16.08.2013.

- від відповідача: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (м. Дніпроптровськ)

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (м. Житомир)

про стягнення 11570,31 грн.

Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" звернулось з позовом до господарського суду Житомирської області про стягнення з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 заборгованості у сумі 11570,31 грн, з яких: 4604,88 грн - заборгованість за кредитом, 3008,52 грн. - заборгованість за користування кредитом, 3369,59 - пені, 587,32 грн - комісії за користування кредитом.

Ухвалою від 05.10.2015 господарський суд прийняв позовну заяву, порушив провадження у справі; витребував від сторін необхідні документи.

Ухвалою суду від 27.10.2015 у зв'язку з неявкою представників сторін розгляд справи відкладено. Ухвалою від 10.11.2015 та від 24.11.2015 суд через неявку відповідача розгляд справи відклав та зобов'язав позивача надати інформацію про здійснення зв'язку з відповідачем та належні докази стосовно накладення клієнтом цифрового підпису у системі інтернет - клієнт -банкінг Приват 24..

В засіданні суду представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. До матеріалів справи надав письмові пояснення від 02.12.2015 з додатками, а саме витяг з умов та правил, наказ про затвердження умов та правил від 28.01.2011 р., виписку з програмного комплексу Приват 24, виписку по рахункам станом на 02.12.2015 р. та постанову ВГСУ від 04.08.2015 (а. с. 90 -133).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, 23.11.2015 до суду повернулася копія ухвали господарського суду від 10.11.2015 (вх. №16567), яка надсилалася за адресою: АДРЕСА_1, з відміткою поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання" (а. с. 83 - 85).

Відповідно до п. 3.9 постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

За пп. 3.9.1 п. 3.9 зазначеної постанови Пленуму ВГСУ, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

Там же вказано, що в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців) і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Абзацом абз.1 пп.3.9.2 п. 3.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Беручи до уваги, що ухвала суду направлялась відповідачу за належною адресою, однак повернута підприємством зв'язку на адресу суду, зважаючи, що явка відповідача в судове засідання обов'язковою не визнавалася, клопотань про відкладення розгляду справи та повідомлень суду щодо поважності причин відсутності відповідача до суду не надходило, суд вважає за можливе розглянути спір у відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

03.05.2012 між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (відповідач/клієнт) було підписано електронну Заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг та Заяву на відкриття рахунку у Публічному акціонерному товаристві комерційний банк "Приватбанк" (позивач/банк), згідно з якою відповідач приєднався до "ОСОБА_3 та Правил надання банківських послуг", ОСОБА_4 банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http:www.privatbank.ua, шляхом реєстрації заяв через систему інтернет-клієнт-банкінг, які разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг складають Договір банківського обслуговування б/н від 03.05.2012 (далі - Договір) (а. с.13).

Відповідно до заяви, відповідач просив відкрити йому кредитний ліміт на поточний рахунок № 8534 в гривні.

На підставі наказу ПАТ КБ "Приватбанк" № 906 СП-2011-85 від 29.01.2011 (а. с. 100 - 104), з 10.02.2011 затверджено ОСОБА_3 та правила надання банківських послуг (далі- Умови - 2011).

Відповідно до п. 3.18.1.16 ОСОБА_3 - 2011 передбачено, що при укладанні договорів та угод, або вчинення інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк/ Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та/або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" - електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Правила та ОСОБА_3 є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Частина 2 зазначеної статті встановлює, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно із ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно із ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Свобода договору полягає передусім у вільному волевиявленні волі сторін на вступ у договірні відносини. Волевиявлення учасників договору передбачає відсутність жодного тиску з боку контрагента або інших осіб.

Аналогічні положення містяться і в ч. 1 п. 4 ст. 179 Господарського кодексу України.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 Цивільного кодексу України).

Так, беручи до уваги зміст правовідносин, які склалися між сторонами, та характер взятих ними зобов'язань, суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли правовідносини з договору кредиту.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

З огляду на викладене, кредитний договір між сторонами складається із заяви про відкриття поточного рахунку та ОСОБА_3 і Правил надання банківських послуг, які оприлюднені через офіційний сайт банку.

Відповідно до п. 3.18.1.1 ОСОБА_3 - 2011 кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта в межах кредитного ліміту.

Про розмір ліміту банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт - банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших).

Згідно з п. 3.18.1.3 ОСОБА_3 - 2011 кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, сплаті процентів та винагороди.

Ліміт може бути змінений банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами банку. Підписавши угоду, клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна ліміту проводиться банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт - банк, Інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інших) (п. 3.18.1.6. ОСОБА_3 - 2011).

Як вбачається з матеріалів справи позивач повідомляв відповідача про збільшення кредитного ліміту, що підтверджується виписками з системи Приват 24 від 03.05.2012 , 17.08.2012., 23.05.2013,19.06.2013, 16.10.2013, 01.03.2014 (а. с.105 -110).

Пунктом 3.18.4.1.4 ОСОБА_3 2011 було передбачено, що під «непогашенням кредиту» мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Відповідно до розділу 3.18.4 ОСОБА_3 - 2011 за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Порядок розрахунку процентів:

- за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнуління дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (далі - період, в який дебетове сальдо підлягає обнулінню), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості (п. 13.18.4.1. ОСОБА_3 - 2011);

- при не обнулінні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, клієнт виплачує банку за користування кредитом проценти в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулінню (п. 3.18.4.1.2 ОСОБА_3 - 2011 ).

За приписами п. 3.18.4.1.3 ОСОБА_3 - 2011 у випадку непогашений кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого грошового зобов'язання клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань та при реалізації права банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами та правилами надання банківських послуг, клієнт сплачує банку пеню у розмірі 0,1315 % від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

У відповідності з п. 3.18.4.9 ОСОБА_3 - 2011 розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щоденно, починаючи з дати утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати.

Проте, 05.06.2014 банк повідомив клієнта через електронну систему Приват24 про зміну відсоткових ставок (а.с. 111) у зв'язку з внесенням змін до ОСОБА_3 - 2011.

Так, з 01.07.2014 відповідно до п. 3.2.1.4.1.3. «ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг» (далі - актуалізовані ОСОБА_3), у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними, а при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При цьому, розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (п. 3.2.1.4.9 актуалізованих ОСОБА_3).

Згідно з п.п.1.1.2.1.6. актуалізованих ОСОБА_3, у разі незгоди зі змінами Правил та/або ОСОБА_4 Клієнт має звернутися до ОСОБА_4 для розірвання такого Договору і погасити заборгованість, що виникла перед ОСОБА_4 (а. с. 137).

Як свідчать матеріали справи, відповідач не повідомляв позивача про незгоду з актуалізованими Умовами та продовжив користуватися послугами банку.

Отже, відповідач надав згоду на встановлення змінюваної процентної ставки та подальшу її зміну.

Таким чином, процентна ставка за спірним кредитним договором є змінюваною, відповідно до ОСОБА_3, а відповідач не заперечив щодо її зміни у подальшому.

При цьому, слід також враховувати, що в п. 1.1.6.4. актуалізованих ОСОБА_3 встановлено, що внесені зміни діють з моменту їх публікації на сайті, але не пізніше підтвердження змін діями Клієнта щодо використання послуг ОСОБА_4 (а. с. 138).

Відповідач у спірний період користувався послугами банку, а отже його слід вважати за будь-яких умов таким, що прийняв внесені зміни до ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг, а тому при вирішенні справи слід куруватися Умовами та правилами надання банківський послуг актуальними на даний момент (далі- актуалізовані ОСОБА_3).

Згідно з п. 3.2.1.2.3.4 актуалізованих ОСОБА_3 при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого цим розділом «ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг» має право, змінити умови кредитування - вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі шляхом направлення повідомлення.

Відповідно до ст. ст. 212, 611, 651 ЦК України, по зобов'язанням, строки виконання яких не настали, строки вважаються такими що настали у вказану у повідомленні дату. В зазначену дату клієнт зобов'язується повернути банку суму кредиту в повному обсязі, проценти за фактичний строк його користування, повністю сплатити інші зобов'язання.

З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за Договором банківського обслуговування від 03.05.2012 (далі - Договір) виконав в повному обсязі.

Відповідно до довідки № 08.7.0.0.0/39 від 25.09.2015 р. та наданих позивачем банківських виписок з рахунку клієнта, позивачем наданий кредитний ліміт на поточний рахунок відповідача у таких розмірах: 17.08.2012 - 1000,00 грн, 19.06.2013 - 5000,00 грн, 16.10.2013 -5400, 00 грн, 01.03.2014 - 5400, 00 грн (а. с. 29, 63 - 64)

В п. 3.2.1.2.2.3 актуалізованих ОСОБА_3 встановлений обов'язок клієнта виробляти погашення кредиту, отриманого в межах встановленого ліміту, не пізніше строку закінчення періоду безперервного користування кредитом, встановленого п. 3.2.1.1.11.

При цьому, у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними (пп. 3.2.1.4.1.3 п. 3.2.1.4 умов).

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня (пп. 3.2.1.4.1.4 п. 3.2.1.4 актуалізованих ОСОБА_3).

З виписки по банківському рахунку № 8534 вбачається, що відповідач використав надані кредитні кошти у сумі 5400,00 грн (а. с. 59), однак отриманий кредит у повному обсязі не погасив, внаслідок чого за ним утворився борг в розмірі 4604,88 грн.

З метою досудового врегулювання спору, позивач 11.09.2015 направив на адресу відповідача претензію від 09.09.2015 вих. № 20503ZRХLS01P з вимогою погашення заборгованості за Договором банківського обслуговування від 03/05/2012 (а. с. 35 - 37), яка, за даними позивача, була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань по сплаті кредиту, утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на день судового розгляду справи становить 4604,88 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - згідно вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Враховуючи зазначене, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за прострочення сплати кредитних коштів підлягають задоволенню на суму 4604,88 грн.

Що стосується заявленої позивачем заборгованості по процентам за користування кредитом та заборгованості по комісії за користування кредитом, що згідно з розрахунку останнього становлять відповідно 3008,52 грн та 587,32 грн, слід зазначити таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено параграфом про кредит і не випливає із суті кредитного договору.

Так, ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами 1 та 2 статті 1056-1 ЦК України передбачено, що процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.

Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки.

Відповідно до пп. 3.2.1.4.1 п. 3.2.1.4 актуалізованих ОСОБА_3 за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Згідно з пп. 3.2.1.4.1.1 актуалізованих ОСОБА_3 за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат до 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню (пп. 3.2.1.4.1.2 актуалізованих ОСОБА_3).

Відповідно до пп. 3.2.1.4.1.3 вище зазначених ОСОБА_3, у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними.

Водночас, цим же підпунктом умов передбачено, що при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

Розрахунок відсотків за користування кредитом проводиться щодня, починаючи з моменту утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів у році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості за кредитом, на суму залишку заборгованості за кредитом. День повернення кредиту в часовий інтервал нарахування відсотків не включається.

Нарахування відсотків здійснюється в дату сплати (пп. 3.2.1.4.9 п. 3.2.1.4 актуалізованих ОСОБА_3).

Також, у відповідності до пп. 3.2.1.4.4 п. 3.2.1.4 актуалізованих ОСОБА_3, клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існував на кінець банківського дня за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг.

При несплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати, вони вважаються простроченими (пп. 3.2.1.4.10 п. 3.2.1.4 актуалізованих ОСОБА_3).

За пп. 3.2.1.2.3.4 п. 3.2.1.2.3 актуалізованих ОСОБА_3 банк має право при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань, передбаченого цим розділом "ОСОБА_3 та правил надання банківських послуг", змінити умови кредитування - зажадати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати відсотків за його користування, виконання інших зобов'язань за кредитом в повному обсязі шляхом подання відповідного повідомлення.

З наявних в матеріалах справи документів, а саме виписок з банківського рахунку ФОП ОСОБА_2 (а. с. 59 - 80) вбачається, що відповідач свої зобов'язання щодо своєчасного погашення відсотків за користування кредитом та комісії за Договором банківського обслуговування від 03.05.2012 перед ПАТ КБ Приватбанк не виконала.

Таким чином, станом на дату звернення до суду у відповідача утворивсь борг по простроченим процентам за користування кредитом в сумі 3008,52 грн та заборгованість по сплаті комісії за користування кредитом в сумі 587,32 грн.

Розглядаючи питання обґрунтованості вимог позивача про стягнення з відповідача пені, що згідно з розрахунком становить 3369,59 грн (а. с. 30 - 32), слід врахувати таке.

Частиною 1 статті 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Стаття 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до частини 1 статі 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Відповідно до пп. 3.2.1..5.1 п. 3.2.1.5 актуалізованих ОСОБА_3, при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3 від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні. У випадку якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом Національного банку України на дату сплати.

Згідно з пп. 3.2.1.5.4 п. 3.2.1.5 актуалізованих ОСОБА_3 нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 (трьох) років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Перевіривши наведений позивачем розрахунок пені з урахуванням визначеного п. 3.2.1.5.4 умов порядку нарахування пені, суд вважає, позивач нарахував правильно і відповідно до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін.

Відповідач позов за підставами та предметом не оспорив, доказів погашення заборгованості не надав.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню на суму 11570,31 грн, з яких: 4604,88 грн заборгованості за кредитом, 3008,52 грн заборгованості по процентам за користування кредитом, 587,32 грн заборгованості по комісії за користування кредитом та 3369,59 грн пені за несвоєчасність виконань зобов'язань за договором.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (10014, АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ):

- 4604,88 грн заборгованості за кредитом,

- 3008,52 грн заборгованості по процентах за користування кредитом;

- 3369,59 грн заборгованості по пені;

- 587,32 грн заборгованості по комісії за користування кредитом;

- 1218,00 грн судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 04.12.2015.

Суддя Лозинська І.В.

Віддрукувати:

1 - до справи

2 - позивачу

3 - відповідачу (реком. з повід.)