ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2015 р. Справа № 917/2115/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобино Агро", вул.40 років Жовтня, 111, м.Глобине, Полтавська область,39000

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, пров. Молодіжний, 20, м.Глобине, Полтавська область,39000

про стягнення 9026,61грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2, дов. №70 від 24.09.2015р.

від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні 24.11.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання послуг з комбанування №01/09-ек від 01.09.2014р. у розмірі 9026,61грн., у т.ч. 4588,51грн. - сума основного боргу, 2226,18грн. - інфляційні нарахування, 133,88грн. - 3% річних, 2078,04грн. -пеня.

Позивач надав заяву про зменшення позовних вимог (вх. 16768 від 18.11.2015 р.), в якій повідомив про сплату відповідачем суми основного боргу у розмірі 4588,51грн. та просить суд стягнути з відповідача 2226,18грн. - інфляційних нарахувань, 133,88грн. - 3% річних, 2078,04грн. - пені.

Відповідно до постанови Пленуму ВГСУ від 26 грудня 2011 року N 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

З урахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог, судом розглядаються вимоги про стягнення 2226,18грн. - інфляційних нарахувань, 133,88грн. - 3% річних, 2078,04грн. - пені.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Ухвали суду, які направлялась відповідачу за адресою зазначеною в позовній заяві повернулись до суду з відміткою поштового відділення, що свідчить про відсутність адресата за заначеною одресою.

Згідно витягу про включення відповідача до ЄДРПОУ від 23.09.2015року наданого позивачем, місцезнаходження відповідача - пров. Молодіжний, 20, м.Глобине, Полтавська область,39000

Відповідно до 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011, № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, господарський суд повідомляв належним чином відповідача про дату, час і місце судового розгляду, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, жодних клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, то справа розглядається без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

01 вересня 2014 року між ТОВ «Глобино Агро» (виконавець, позивач) та ФОП ОСОБА_1 (замовник, відповідач) було укладено Договір про надання послуг з комбанування №01/09-ек (Договір)

Відповідно до п. 1.1 Договору виконавець зобов'язується за усним чи письмовим завданням замовника надати за плату послуги з комбанування, а замовник зобов'язується оплатити надані послуги.

Згідно п.4.1 Договору вартість послуг визначається сторонами за фактом їх надання за кожен календарний місяць та фіксується в актах про надані послуги.

Відповідно до п. 4.4. Договору оплата за надання передбачених Договором послуг здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом п'яти банківських днів, згідно виставлених рахунків та після підписання актів про надані послуги.

Підписання акта приймання-передачі наданих послуг представником замовника є підтвердження відсутності претензій з його боку.

Так, відповідно до умов вищевказаного Договору 30.09.2014 р. позивачем були надані послуги відповідачу по обмолоту комбайном CLAAS LEXION 560R в кількості 8 га на загальну суму 4 588,51 грн. В дану суму включені ПДВ згідно п. 4.2. Договору. Між сторонами був підписаний акт виконання робіт (надання послуг) № 96 від 30.09.2014 р.

Позивач виконав свої зобов'язання згідно з Договором - надав послуги по обмолоту

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач в порушення взятих на себе зобов"язань за Договором, оплату здійснив з порушенням терміну.

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу статті 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

У відповідності до п. 5.1., 5.1.1. Договору у випадку порушення Договору Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним законодавством України. Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору.

Так, позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі 2078,04грн. за період з 06.10.2014р. по 25.09.2015р., інфляційні витрати у розмірі - 2226,18грн. за період з 06.10.2014р. по 06.10.2014р. по 31.08.2015р. та 3% річних в сумі 133,88 грн. за період з 06.10.2014р. по 25.09.2015р.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно до статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У позовній заяві позивач при визначені пені за Договором застосовує подвійну облікову ставку НБУ посилаючись на п.5.1. Договору. Однак, у вказаному пункті Договору не визначений обовязок замовника сплатити виконавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за прострочення здійснення сплати за Договором.

Тобто, сторони не обумовили у Договорі відповідальність за несвоєчасну оплату (неустойку та її розмір).

Положеннями ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України передбачено, що платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Зважаючи на те, що чинне законодавство не встановлює розміру пені за відповідне порушення, позивачем не надано доказів укладення угоди у належній формі про встановлення розміру пені за порушення відповідачем строків оплати за виконані роботи, вимога позивача про стягнення з відповідача пені у розмірі 2078,04грн. є безпідставною та не підлягає до задоволенню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати у розмірі - 2226,18грн. за період з 06.10.2014р. по 06.10.2014р. по 31.08.2015р. та 3% річних в сумі 133,88 грн. за період з 06.10.2014р. по 25.09.2015р.

За приписами п. 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно п. 4.4. Договору оплата за надання передбачених Договором послуг здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця протягом п'яти банківських днів, згідно виставлених рахунків та після підписання актів про надані послуги.

Як встановлено судом, акт виконаних робіт підписаний сторонами 30.06.2014р. Отже, враховуючи положення п.4.4 Договору, останнім банківським днем оплати є 07.09.2014р.

Із матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено до стягнення інфляційні нарахування за період з 06.10.2014р. по 31.08.2015р. та 3% річних за період з 06.10.2014р. по 25.09.2015р.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача інфляційних витрат та 3% річних, з урахуванням моменту виникнення у відповідача зобов'язань щодо оплати поставленого товару, суд дійшов висновку, що обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню є вимоги про стягнення інфляціних нарахувань у розмірі 2225,43грн. та вимоги про стягнення 3% річних у розмірі 133,13грн.

В іншій частині вимоги позивача про стягнення інфляційних витрат та 3% річних відхиляються судом як необґрунтовані.

Відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування наведеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

За викладеного, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача інфляціних нарахувань у розмірі 2225,43грн. та 3% річних у розмірі 133,13грн. підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому у цій частині підлягають задоволенню. В частині стягнення з відповідача 2078,04 грн. пені, 0,75грн. - інфляційних витрат та 0,75грн. - 3% річних у позові слід відмовити.

Понесені позивачем при зверненні з даним позовом судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (пров. Молодіжний, 20, м.Глобине, Полтавська область, 39000, код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобино Агро" ( вул.40 років Жовтня, 111, м.Глобине, Полтавська область, 39000, п/р 26002614 у відділенні "ПУМБ" в м. Кременчук, МФО 334851, ) - 2225,43грн. - інфляційних витрат, 133,13грн. - 3% річних, а також 937,40грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 25.11.2015 року.

Суддя Кльопов І.Г.