РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2015Справа №910/26016/15

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка"
до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"
провідшкодування шкоди в порядку регресу 34 700,00 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

за участю представників:

від позивачане з'явився
від відповідачаЦілик А.В. (за довіреністю від 22.05.2015 р.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" з вимогою до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про стягнення відшкодування в порядку регресу шкоди, завданої дорожньо-транспортною пригодою.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2015 р. порушено провадження у справі № 910/26016/15, розгляд справи призначено на 30.10.2015 р.

В судових засіданнях 30.10.2015 р. та 27.11.2015 р. суд оголошував перерви.

В судове засідання 02.12.2015 р. в судове засідання з'явився представник відповідача, який визнав позовні вимоги частково на суму 24 860,13 грн., обґрунтував мотиви такої позиції.

Позивач в судове засідання уповноваженого представника не направив, про причини його неявки суд не повідомив, хоча про дату, час та місце судового засідання був обізнаний, оскільки його представник був присутнім в судовому засіданні 27.11.2015 р.

Враховуючи наявність в матеріалах справи документів, необхідних для вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в даному судовому засіданні.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

05.03.2014 р. між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Уніка" (страховик) та Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" (страхувальник) було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 001800/4002/0000021, предметом якого є з-поміж інших автомобіль Volkswagen Transporter T-5 Kasten, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 року випуску.

Як підтверджується матеріалами справи, 24.12.2014 р. у м. Одесі на вул. Аеропортівська, 29, мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участі застрахованого автомобіля Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1, під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_2, під керуванням ОСОБА_4, що сталася внаслідок порушення останнім правил дорожнього руху України, що спричинила механічні пошкодження автомобілю страхувальника Volkswagen, реєстраційний номер НОМЕР_1, та завдала йому матеріальних збитків.

Факт скоєння вказаного ДТП підтверджується довідкою відділу УДАІ ГУМВС України в Одеській області.

ДТП сталася в результаті порушення водієм ОСОБА_4 п. 10.2 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 27.02.2015 р. у справі № 501/626/15-п, відповідно до якої ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до висновку № 2584 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу, від 30.12.2014 р., вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля Volkswagen Transporter T-5 Kasten, реєстраційний номер НОМЕР_1, 2011 р.в., складає 25 360,13 грн.

Відповідно до ремонтної калькуляції № 1256 від 30.12.2014 р. до звіту вартість ремонту автомобіля Volkswagen Transporter T-5 Kasten, реєстраційний номер НОМЕР_1, визначена у розмірі 70 988,84 грн.

Надалі позивачем був складений та підписаний страховий акт № 00159436, згідно з яким вказана дорожньо-транспортна пригода кваліфікована позивачем страховим випадком, у зв'язку з чим призначено до виплати страхове відшкодування в розмірі 35 200,00 грн.

Виходячи зі страхового акта, указана сума страхового відшкодування є вартістю відновлювального ремонту застрахованого автомобіля, що була визначена позивачем на підставі рахунка-фактури СТО № А-00000001 від 03.01.2015 р.

На підставі сформованого страхового акту позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 35 200,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 003206 від 28.01.2015 р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Уніка", здійснивши виплату страхового відшкодування, набула права вимоги до відповідальної за заподіяні збитки особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 Цивільного кодексу України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Частиною другою статті 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно ОСОБА_4 внаслідок експлуатації автомобіля Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_2.

На час скоєння вищевказаної ДТП (24.12.2014 р.) цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_2, була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) № АІ/5397711 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, відповідач є особою, на яку полісом № АІ/5397711 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля Toyota, реєстраційний номер НОМЕР_2, на час спірної ДТП.

Як слідує з поданої заяви, позивач здійснив розрахунок необхідного до стягнення з відповідача страхового відшкодування шляхом вирахування з суми виплаченого страхового відшкодування (35 200,00 грн.) 500,00 грн. франшизи за полісом № АІ/5397711 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

В той же час, згідно з ч. 1 ст. 22 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Отже, страховиком за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За змістом ст. 34 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, може бути визначено як експертом, так і аварійним комісаром, визначення яких містяться в пункту 2 Типового положення про організацію діяльності аварійних комісарів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.01.1998 №8 та Положенні щодо укладення угоди на проведення експертної оцінки майна, затвердженого наказом Фонду державного майна України від 08.01.1998 №16.

Тобто, згідно з положеннями наведених норм законодавства, належним доказом розміру відновлювального ремонту з урахування коефіцієнту фізичного зносу може бути висновок особи, яка згідно чинного законодавства України має право на проведення експертної оцінки майна (суб'єкт оціночної діяльності або аварійний комісар).

В матеріалах справи наявний висновок № 2584 експертного автотоварознавчого дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу, складеного 30.12.2014 р. суб'єктом оціночної діяльності - ОСП ОСОБА_5, згідно з яким розмір матеріального збитку (вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу), завданого власнику автомобіля Volkswagen Transporter T-5 Kasten, реєстраційний номер НОМЕР_1, у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу при спірному ДТП складає 25 360,13 грн.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу становить 25 360,13 грн.

Враховуючи вартість відновлювального ремонту транспортного засобу - автомобіля Volkswagen Transporter T-5 Kasten, реєстраційний номер НОМЕР_1, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (у розмірі 25 360,13 грн), та визначені полісом № АІ/5397711 розміри франшизи та лімітів відповідальності, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 24 860,13 грн. (25 360,13 грн. - 500,00 грн.).

Наявності у відповідача зобов'язання з оплати решти заявленої до стягнення суми страхового відшкодування (у розмірі 9 839,87 грн.) позивачем належними та допустимими доказами не доведено.

За таких обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування у розмірі 24 860,13 грн.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, 77, ідентифікаційний код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Уніка" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 70а, ідентифікаційний код 20033533) 24 860 (двадцять чотири тисячі вісімсот шістдесят) грн. 13 коп. страхового відшкодування та 872 (вісімсот сімдесят дві) грн. 61 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СуддяЮ.О. Підченко

Повне рішення складено: 04.12.2015 р.