ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.11.2015р. Справа №905/2518/15

Господарський суд Донецької області у складі головуючого судді Кучерявої О.О.,

при секретарі судового засідання Соколовій С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Форестер 2007, м. Полтава

до Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія, м. Вугледар

про стягнення заборгованості у розмірі 179424,34грн., 3% річних у розмірі 15733,34грн., інфляційних витрат у розмірі 130979,77грн.,

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1, свідоцтво на право заняття адвокатською діяльністю № 735 від 18.03.2010 р.,

від відповідача: не зявився,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Форестер 2007 звернулось до господарського суду Донецької області з позовом до Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія про стягнення заборгованості у розмірі 179424,34грн., 3% річних у розмірі 15733,34грн., інфляційних витрат у розмірі 130979,77грн.

Правовою підставою позову позивач під час розгляду справи вважає норми статей 202, 509, 525-526, 530, 625, 691-692 Цивільного кодексу України, статей 20, 173, 193, 265 Господарського кодексу України. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем зобовязань за договором №1848 від 06.12.2011р. про закупівлю товарів за державні кошти (торги проведені 20.10.211року). Зазначив, що відповідачем не сплачена вартість поставленого товару відповідно до договору у розмірі 601308,34грн., проте звернувся до суду з вимогою про стягнення частини боргу у розмірі 179424,34грн. Факт отримання відповідачем товару підтверджується видатковими накладними.

На підставі статі 625 Цивільного кодексу України позивачем нараховано відповідачу за прострочення виконання грошового зобовязання 3% річних у розмірі 15733,34грн. та інфляційні витрати у розмірі 130979,77грн.

Загальна сума заборгованості становить 326137,45грн.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, про дату, місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать наявні у матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення. Пояснень по суті спору або відзив на позовну заяву не надано, заяв про розгляд справи у його відсутність не надходило.

Представнику позивача у судовому засіданні розяснені права та обовязки, передбачені статтями 20, 22, 78 Господарського процесуального кодексу України.

Представник позивача клопотання щодо фіксації судового процесу не заявив, у звязку з чим, розгляд справи здійснювався без застосування засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, суд,

ВСТАНОВИВ:

06.12.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Форестер 2007» (постачальник) та Державним підприємством «Донецька вугільна енергетична компанія» (покупець), укладено договір про закупівлю товарів за державні кошти (торги проведені 20.10.2011року) №1848 (надалі по тексту договір), за умовами якого, постачальник зобовязується поставити покупцю товари, зазначені в специфікації, що є додатком №1 до цього договору, а покупець прийняти і оплатити такі товари (пункт 1.1 Договору).

Найменування (номенклатура, асортимент) товару міститься у специфікаціях до договору (п.п.1.2 Договору).

Згідно з п.п.3.1. Договору ціна договору становить 13150000грн.

Розрахунки проводяться шляхом: оплата покупцем товару після підписання сторонами акту приймання-передачі товару на протязі 30 календарних днів після одержання товару у вказаному місці призначення (п.п.4.1.Договору).

До рахунку додається акт приймання передачі товару підписаний двома сторонами (п.п.4.2).

Поставка товару здійснюється на умовах DDP (склад вантажодержувача) за правилами Інкотермс 2000 зі змінами (п.п.5.1.).

Датою поставки товару вважається дата, яка вказана покупцем на товаросупроводжувальних документах, наданих постачальником при прийманні товару (п.п.5.4.).

Відповідно до п.п.5.7. договору та специфікацій до нього строк (термін) поставки (передачі) товарів - на протязі 14 календарних днів з моменту одержання заявки від покупця.

Представником позивача надані письмові пояснення стосовно оформлення заявок товару, в яких останній зазначив, що відповідачем заявки на поставку товару здійснювались по телефону.

Крім того, зазначив, що поставка проводилась ж/д транспортом, отримання товару відбулась на ж/д станції уповноваженими особами покупця. З огляду на що, покупцем та продавцем підписувались видаткові накладні без отримання від покупця довіреностей.

Пунктом 10.1. договору передбачено, що договір набирає чинність з моменту (дати) його підписання обома сторонами (дата початку строку дії договору).

Сторони узгодили, що дата закінчення строку дії цього договору визначається наступним чином: при належному виконанні обома сторонами своїх обовязків обумовлених цим договором датою закінчення строку дії цього договору є 31.12.2011р., а у випадку невиконання (неналежного виконання) сторонами (стороною) своїх зобовязань чи у разі відсутності фінансування по цьому договору, датою закінчення строку дії договору є дата повного та належного виконання сторонами (у відповідності з умовами договору) всіх прийнятих на себе за договором зобовязань.

Позивачем виставлені рахунки-фактури на оплату товару №107 від 05.10.2012р. на суму 32940грн., №105 від 02.10.2012р. на суму 32736грн., №103 від 24.09.2012р. на суму 34320грн., №104 від 29.09.2012р. на суму 33102грн., №102 від 24.09.2012р. на суму 36120,50грн., які містяться в матеріалах справи.

На виконання умов договору позивачем постачався товар, який отриманий відповідачем, що підтверджується видатковими накладними №5 від 24.09.2012р. на суму 36120,50грн., №6 від 24.09.2012р. на суму 34320грн., №7 від 29.09.2012р. на суму 33102грн., №1 від 02.10.2012р. на суму 32736грн., №2 від 03.10.2012р. на суму 32832грн., №3 від 05.10.2012р. на суму 32940грн., які містяться в матеріалах справи.

Вищезазначені видаткові накладні підписані та скріплені печатками обох сторін.

Крім того, факт отримання відповідачем товару підтверджується актами приймання передачі №5 від 24.09.2012р. на суму 36120,50грн., №6 від 24.09.2012р. на суму 34320грн., №7 від 29.09.2012р. на суму 33102грн., №1 від 02.10.2012р. на суму 32736грн., №2 від 03.10.2012р. на суму 32832грн., №3 від 05.10.2012р. на суму 32940грн., які містяться в матеріалах справи.

Окрім цього, факт поставки позивачем товару підтверджується наявними в матеріалах справи податковими накладними, якими підтверджується факт здійснення господарських операцій між сторонами. Зазначені податкові накладні підписані сторонами без зауважень.

Відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Таким чином, в даному випадку, видаткові накладні є первинними обліковим документом в розумінні вищезазначеного Закону та підписання покупцем видаткової накладної підтверджує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, а тому є підставою виникнення обовязку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

31.01.2014р. між Державним підприємством «Донецька вугільна енергетична компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Форестер 2007» укладено угоду про залік взаємних вимог.

В пункті 1.2. угоди визначено, що вимогу Товариства з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Форестер 2007» до Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» по договору №1848 від 06.12.11 за поставлені матеріали на 31.01.14 складає 788675,02грн.

Пунктом 3 угоди визначено, що залишок заборгованості Державного підприємства «Донецька вугільна енергетична компанія» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Науково-виробнича компанія «Форестер 2007» по договору №1848 від 06.12.11 складає 601308,34грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 601308,34грн. Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення частини боргу у розмірі 179424,34грн. за договором №1848 від 06.12.2011р. про закупівлю товарів за державні кошти (торги проведені 20.10.211року).

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Із зазначеною нормою кореспондується й частина 1 статті 193 Господарського кодексу України, відповідно до якої суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріалами справи доведений факт отримання відповідачем продукції та не сплати за поставлену продукції відповідно до накладних у встановлені договором терміни. Суд вважає, що сума основного боргу в розмірі 179424,34грн. підлягає стягненню з відповідача.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 3% річних в розмірі 15733,34грн. та інфляційних витрат у розмірі 130979,77грн.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних суд визнає його арифметично не вірним. З огляду на що, 3% річних підлягають задоволенню у сумі 15719,81грн., нарахованих за актом приймання передачі:

- №5 від 24.09.2012р. за період з 24.10.2012р. по 30.09.2015р. у сумі 1188,98грн.,

- №6 від 24.09.2012р. за період з 24.10.2012р. по 30.09.2015р. у сумі 3023,92грн.,

- №7 від 29.09.2012р. за період з 29.10.2012р. по 30.09.2015р. у сумі 2903,00грн.,

- №1 від 02.10.2012р. за період з 01.11.2012р. по 30.09.2015р. у сумі 2862,83грн.,

- №2 від 03.10.2012р. за період з 02.11.2012р. по 30.09.2015р. у сумі 2868,53грн.,

- №3 від 05.10.2012р. за період з 04.11.2012р. по 30.09.2015р. у сумі 2872,55грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних витрат у сумі 130979,77грн. суд визнає його арифметично вірним. З огляду на викладене стягненню на користь позивача підлягають інфляційні у розмірі 130979,77грн., нарахованих за актом приймання передачі:

- №5 від 24.09.2012р. за період з жовтня 2012р. по серпень 2015р. у сумі 9850,87грн.,

- №6 від 24.09.2012р. за період з жовтня 2012р. по серпень 2015р. у сумі 25053,60грн.,

- №7 від 29.09.2012р. за період з жовтня 2012р. по серпень 2015р. у сумі 24164,46грн.,

- №1 від 02.10.2012р. за період з листопада 2012р. по серпень 2015р. у сумі 23897,28грн.,

- №2 від 03.10.2012р. за період з жовтня 2012р. по серпень 2015р. у сумі 23967,36грн.,

- №3 від 05.10.2012р. за період з жовтня 2012р. по серпень 2015р. у сумі 24046,20грн.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Що стосується клопотання представника позивача про покладення на відповідача судових витрат, повязаних з оплатою послуг адвоката, необхідно зазначити наступне.

Відповідно до статті 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, повязаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, повязаних з розглядом справи.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.09.2015р. між Адвокатом ОСОБА_1 (Виконавець) та товариством з обмеженою відповідальністю «Форестер 2007» (Замовник) укладений договір б/н про надання правової допомоги.

Здійснення витрат товариством з обмеженою відповідальністю «Форестер 2007» підтверджується розрахунковим документом про перерахування коштів, а саме, квитанцією б/н від 30.09.2015р. на суму 8000грн.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

В матеріалах справи міститься свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №735 на імя ОСОБА_1.

Вирішуючи питання про розподіл витрат, які підлягають сплаті за послуги адвоката, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування названих витрат не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним. За таких обставин суд з урахуванням матеріалів конкретної справи, зокрема, ціни позову може обмежити цей розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи (Інформаційний лист Вищого господарського суду України від 13 лютого 2002 року №01-8/155).

Необхідно зазначити, що адвокатом не надано до матеріалів справи акту здачі-приймання виконаних робіт щодо надання правової допомоги, зазначено лише у Договорі, що вартість наданих послуг адвокатом складає: аванс 2000грн. до 30.09.2015р., 6000грн.

В абзаці третьому пункту 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 14.12.2007 N 01-8/973 «Про деякі питання практики застосування у вирішенні спорів окремих норм процесуального права» наведено, що у визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: встановлені нормативно-правовими актами норми видатків на службові відрядження (якщо їх установлено); вартість економних транспортних послуг; час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистики або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо. Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Зазначених доказів та обґрунтувань позивачем до матеріалів справи не надано.

Визначаючи необхідний розмір судових витрат для даної справи, суд приймає до уваги наступні фактори: відсутність необхідності великого досвіду для його успішного завершення; відсутність складності та новизни правових питань; тривалість розгляду справи; кількість судових засідань в яких адвокат приймала участь; кількість підготовлених письмових пояснень; важливість доручення для клієнта.

Враховуючи вищевикладене, оплата послуг адвоката в розмірі 8000грн. є неспіврозмірною, а тому відшкодування судових витрат, сплачених позивачем за отримання послуг адвоката, підлягає стягненню в розмірі 2000 грн.

У відповідності до статті 49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів, на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про необхідність винесення ухвали про повернення судового збору в сумі 0,04грн. на підставі п.1 ч.1, ч.2 ст.7 Закону України Про судовий збір №3674-VI від 08.07.2011р.

Керуючись ст.ст.4, 4-2 - 4-6, 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Форестер 2007 до Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія про стягнення заборгованості у розмірі 179424,34грн., 3% річних у розмірі 15733,34грн., інфляції у розмірі 130979,77грн., задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія (85670, Донецька область, м. Вугледар, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Форестер 2007 (36004, АДРЕСА_1; ) заборгованості у розмірі 179424,34грн., 3% річних у розмірі 15719,81грн., інфляції у розмірі 130979,77грн.

Стягнути з Державного підприємства Донецька вугільна енергетична компанія (85670, Донецька область, м. Вугледар, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Форестер 2007 (36004, АДРЕСА_1; ) судовий збір у розмірі 4891,86грн. та витрати за послуги адвоката в розмірі 2000грн.

Винести ухвалу про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю Форестер 2007 судового збору в сумі 0,04грн. у звязку з внесенням судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У судовому засіданні 30 листопада 2015 року проголошено та підписано вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення складено та підписано 07 грудня 2015 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним господарським судом, якщо рішення не буде скасовано.

Суддя О.О. Кучерява