РІШЕННЯ

07 грудня 2015 року Справа № 913/1029/15

Провадження № 9/913/1029/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ

до Дочірнього підприємства «Агентство «Новий формат», м. Сєвєродонецьк Луганської області

про стягнення 10 993 грн. 77 коп.

суддя Ворожцов А.Г.,

секретар судового засідання Богуславська Є.В.,

у засіданні брали участь:

від позивача - ОСОБА_1, довіреність № 14-96 від 18.04.2014;

від відповідача - представник не прибув,

в с т а н о в и в:

суть спору: позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача боргу в сумі 5904,84 грн., інфляційних нарахувань у сумі 4185,86 грн. 3% річних у сумі 244,25 грн. та пені у розмірі 658,82 грн. за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу природного газу № 1444/14-ТЕ-39 від 25.12.2013.

Доводи позивача ґрунтуються на укладеному між сторонами договорі купівлі-продажу природного газу № 1444/14-ТЕ-39 від 25.12.2013, згідно з яким позивач поставив протягом січня - березня 2014 року у власність відповідачу природний газ для виробництва теплової енергії, яка споживається населенням, релігійними організаціями тощо в обсязі 20,289 тис. куб. м. на загальну суму 26 562,37 грн., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі, а відповідач не розрахувався за отриманий газ в повному обсязі.

На підставі п. 7.2 договору позивач нарахував пеню в розмірі 658,82 грн.

Крім того, на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України позивач нарахував інфляційні втрати в сумі 4185,86 грн. та 3% річних у сумі 244,25 грн.

Відповідач, ДП «Агентство «Новий формат», відзиву на позовну заяву не надав, явку повноважного представника в засідання суду не забезпечив, причини неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду справи судом повідомлявся належним чином.

Явка учасників судового процесу в засідання суду не визнавалася обовязковою.

При цьому, відповідач не заявив клопотання про відкладення розгляду справи з наведенням відповідного обґрунтування необхідності такого відкладення та доданням доказів поважності неприбуття у дане судове засідання.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, заслухавши доводи представника позивача, суд встановив такі фактичні обставини.

Спір виник через неналежне виконання відповідачем грошового зобовязання за договором купівлі-продажу.

Судом встановлено, що 25.12.2013 між позивачем та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу природного газу № 1444/14-ТЕ-39 (далі - Договір) (а.с. 9 16), згідно з яким позивач (продавець) зобовязався передати у власність відповідачеві (покупець) протягом 2014 року природний газ в обсязі до 55,0 тис. куб. м., а відповідач, в свою чергу, прийняти та оплатити природний газ.

Відповідно до ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона постачальник зобовязується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні покупцеві товар (товари), а покупець зобовязується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього грошову суму.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства.

За правилом п. 2 ст. 193 Господарського кодексу України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

На виконання договору позивач поставив протягом січня - березня 2014 року у власність відповідачу природний газ в обсязі 20,289 тис. куб. м. на загальну суму 26562,37 грн., що підтверджується відповідними актами приймання-передачі природного газу (а.с. 17-19).

Відповідно до п. 6.1 договору остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки.

Відповідач частково розрахувався за отриманий газ, однак повної оплати не здійснив, за розрахунком позивача станом на 21.10.2015 сума борг становить 5904,84 грн.

Пунктом 7.2 договору сторони передбачили відповідальність за невиконання відповідачем грошових зобовязань, а саме: крім суми заборгованості відповідач має сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення.

Крім того, пунктом 9.3 договору сторони встановили, що строк, в межах якого вони можуть звернутися до суду за захистом своїх прав за цим договором (строк позовної давності), у т.ч. щодо стягнення боргу, штрафів, пені, річних відсотків та інфляції, становить 5 років.

За наданим позивачем розрахунком (а.с. 20-21) розмір пені за період з 15.02.2014 по 26.08.2015 становить 658,82 грн.

Перевіривши правильність розрахунку пені суд дійшов висновку що він відповідає фактичним обставинам та є вірним.

Відповідно до п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, що прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

На підставі цієї норми позивачем нараховано та заявлено до стягнення з відповідача інфляційні втрати за період з лютого 2015 року по липень 2015 року в сумі 4185,86 грн. та 3% річних за період з 15.02.2014 по 26.08.2015 в сумі 244,25 грн.

Перевіривши правильність наданого позивачем розрахунку суми річних відсотків, суд дійшов висновку, що він відповідає фактичним обставинам та є правильним.

Разом з тим, суд не погоджується з сумою нарахованих інфляційних втрат з наступних підстав.

Як вбачається з фактичних обставин справи та наданих позивачем доказів, відповідач мав сплачувати за отриманий газ до 14-го числа місяця, наступного за місяцем поставки, тобто право нарахування інфляції на суму боргу у позивача виникає після спливу цієї дати наступного місяця за умови, що прострочення платежу мало місце повний місяць прострочення.

Матеріали справи свідчать, що за отриманий відповідачем газ у січні 2014 року останній сплатив передплату 13.01.2014 в розмірі 9348,33 грн. та остаточно 27.02.2014.

Таким чином, на кінець лютого 2014 року заборгованості за отриманий газ у відповідача не існувало, а тому нараховувати інфляційні втрати за лютий 2014 року у позивача не було законних підстав.

Аналогічні обставини склалися й щодо заборгованості за отриманий відповідачем газ у лютому та березні 2014 року, останню оплату за газ в сумі 888,60 грн. відповідач здійснив 19.03.2014.

Виходячи з цих обставин позивач неправомірно нарахував відповідачу інфляційні втрати за період лютий березень 2014 року в загальній сумі 19,89 грн.

Разом з тим, суд вважає правомірним нарахування позивачем інфляції за період квітень 2014 року - липень 2015 року в розмірі 4165,97 грн.

Суд вважає, що з урахуванням вимог закону щодо належності і допустимості доказів, позивачем частково доведено належними доказами ті обставини, на які він посилається як на підставу своєї вимоги.

З урахуванням викладеного, позов слід задовольнити частково з покладенням на відповідача, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, витрат зі сплати судового збору пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з відповідача, Дочірнього підприємства «Агентство «Новий формат», 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Федоренка, буд. 21, офіс 204, код 33182401, на користь позивача, Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», 01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6, код 20077720, заборгованість за природний газ в сумі 5904,84 грн., інфляційні нарахування в сумі 4165,97 грн., 3% річних в сумі 244,25 грн. та пеню в розмірі 658,82 грн., разом 10973,88 грн., крім того, судовий збір у розмірі 1215,80 грн., видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

3. У задоволенні вимоги про стягнення інфляційних втрат в сумі 19,89 грн. відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення підписане 08.12.2015.

Суддя А. Г. Ворожцов