ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2015 року Справа № Б15/101-08
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Погребняка В.Я.,
суддів:Жукової Л.В.,
Коваленка В.М.,
розглянув касаційну скаргу Правобережної товарної біржі
на ухвалугосподарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015 року
та постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.09.2015 року
у справі№Б15/101-08 господарського суду Дніпропетровської області
за заявоюУправління Пенсійного фонду України у Бабушкінському районі м.Дніпропетровська
до"971 Управління начальника робіт"
провизнання банкрутом,
За участю представників сторін: від Державної організації "971 управління начальника робіт" - Боженко В.М. дов. б/н від 11.08.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015року (суддя Камша Н.М.) у справі № Б15/101-08 визнано недійсними результати аукціону згідно протоколу № 1 про проведення аукціону від 03 грудня 2014року про продаж об'єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1; визнано недійсним договір від 03.12.2014 року купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ліквідатором "971 Управління начальника робіт" Гальченком Євгеном Анатолійовичем та гр. ОСОБА_6.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.09.2015 року ( колегія у складі суду : головуючий суддя - Чередко А.Є., суддя - Кузнецов В.О., суддя - Коваль Л.А.) апеляційну скаргу Правобережної товарної біржі на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015року у справі № Б15/101-08 - залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015р. у справі № Б15/101-08 -без змін.

Не погодившись з ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015року та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.09.2015 року у справі № Б15/101-08, Правобережна товарна біржа звернулася до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про скасування оскаржених судових актів, з вимогою прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ліквідатора "971 Управління начальника робіт" Іванкова В.М. відмовити.

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник посилається на те, що застосування до спірних правовідносин, які виникли у вересні 2012 року норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції, чинній після 19.01.2013 року, зокрема ст.20 Закону, порушує конституційний принцип про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів і є помилковим. Також, скаржник вважає помилковим твердження судів про необхідність виконання попереднім ліквідатором встановлених цією редакцією Закону вимог, як то погодження переліку ліквідаційної маси та кандидатури організатора аукціону з органом, уповноваженим управляти державним майном - Міністерством оборони України, відповідно до вимог ч.12 ст.96 та ч.3 ст.49 Закону про банкрутство в чинній редакції. Крім того, заявник вважає помилковим висновок суду апеляційної інстанції про те, що об'єкт нерухомого майна не готовий до реалізації, оскільки за даним об'єктом були зареєстровані мешканці, які 02.09.2014 року за заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська зняті з реєстрації та даний об'єкт мав обтяження та заборони. Також, скаржник звертає увагу суду на рішення комітету кредиторів Боржника ( протокол №21 від 25.06.2015 року) яким ухвалено не уповноважувати ліквідатора боржника на оскарження результатів аукціону, як такого, що проведений з порушенням вимог Закону. Проте, ліквідатор рішення комітету не виконав, та суди попередніх інстанцій даному факту оцінки не надали.

Розпорядженням заступника секретаря третьої судової палати Вищого господарського суду України від 09.11.2015 року для розгляду справи № Б15/101-08 господарського суду Дніпропетровської області сформовано колегію суддів Вищого господарського суду України у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді: Білошкап О.В., Жукова Л.В.

Боржник, "971 Управління начальника робіт", у відзиві №45 від 20.11.2015 року на касаційну скаргу та представник боржника в судовому засіданні 24.11.2015 року проти вимог та доводів скаржника заперечує, вважає їх безпідставними та необґрунтованими. Просить оскаржені судові акти залишити в силі.

Розпорядженням заступника секретаря третьої судової палати Вищого господарського суду України від 23.11.2015 року для розгляду справи № Б15/101-08 господарського суду Дніпропетровської області, у зв'язку з відрядженням суддів Панової І.Ю. та Білошкап О.В., сформовано колегію суддів Вищого господарського суду України у складі: головуючий суддя - Погребняк В.Я., судді: Жукова Л.В., Коваленко В.М.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника боржника, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 19.03.2008 року порушено провадження у справі про банкрутство "971 Управління начальника робіт".

Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2011року "971 Управління начальника робіт" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено арбітражного керуючого Гальченко Є.А.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.09.2011року задоволено апеляційну скаргу військового прокурора Дніпропетровського гарнізону, постанову господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2011року - скасовано, в задоволенні клопотання комітету кредиторів про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури - відмовлено, матеріали справи направлено на розгляд до господарського суду Дніпропетровської області.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.12.2011року касаційну скаргу Управління з питань банкрутства у Дніпропетровській області, 971 Управління начальника робіт задоволено, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.09.2011року скасовано, постанову господарського суду Дніпропетровської області від 31.05.2011року залишено в силі.

Строк ліквідаційної процедури по справі неодноразово продовжувався.

Ухвалою господарського суду від 18.12.2014року припинено повноваження арбітражного керуючого Гальченко Є.А. як ліквідатора банкрута, ліквідатором "971 Управління начальника робіт" призначено арбітражного керуючого Іванкова В.М.

16.06.2015 року до господарського суду надійшла заява ліквідатора банкрута Іванкова В.М. про визнання недійсними результатів аукціону, проведеного 03.12.2014року по продажу об'єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1; визнання недійсним договору, укладеного з переможцем аукціону ОСОБА_6.

31.07.2015 року від ліквідатора банкрута надійшли уточнення до заяви, які містять додаткові підстави для визнання недійсними спірних аукціону та договору-купівлі-продажу.

Під час розгляду означеної заяви та уточнень, суди встановили, що 10.07.2012року на засіданні комітету кредиторів (протокол № 11) прийнято рішення щодо початку реалізації майна банкрута, згідно з законодавством України із залученням товарної біржі.

07.06.2012 року між ліквідатором Гальченко Є.А. та Правобережною товарною біржею укладено договір № 1107/01/12 про організацію та проведення аукціону з продажу майна боржника.

01.08.2012 року на засіданні комітету кредиторів (протокол № 12) прийнято рішення про скасування рішення комітету кредиторів від 10.07.2012 року щодо доручення ліквідатору "971 Управління начальника робіт" Гальченко Є.А. реалізувати майно боржника згідно з законодавством України із залученням товарної біржі. Також, у протоколі засідання комітету кредиторів № 12 зазначено про необхідність повідомлення Центральним спеціалізованим будівельним управлінням Департамент економічної діяльності Міністерства оборони України щодо проведення реалізації майна боржника.

13.09.2012 року на засіданні комітету кредиторів (протокол № 13) прийнято рішення про зобов'язання ліквідатора Гальченко Є.А. провести реалізацію майна "971 Управління начальника робіт" на відкритих торгах через товарну біржу «Правобережна товарна біржа».

26.11.2012 року ліквідатором укладено договір № 2611 з Правобережною товарною біржею на проведення оцінки нерухомого майна боржника (адміністративної будівлі) розташованого за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 253, 0кв.м. (Літ. А-2, А1-1) та згідно висновку суб'єкта оціночної діяльності від 03.12.2012 року початкова вартість об'єкта становила 1 801 947,00 грн.

Також, судами встановлено, що означений об'єкт нерухомості протягом 2012-2014р.р. 17 разів виставлявся на продаж, шляхом розміщення Правобережною товарною біржею відповідних оголошень в засобах масової інформації. Перший аукціон призначений на 27.12.2012року, останній - на 03.12.2014року, але за поясненнями біржі попередні аукціони не відбулись через відсутність бажаючих придбати майно.

Повторний аукціон із стартовою ціною 1 801 947,00 грн. було призначено на 03.12.2014 року, в газеті "Авізо" від 04.11.2014року № 43 здійснено відповідну публікацію. Аукціон проводився в порядку, передбаченому Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств".

Згідно протоколу Правобережної товарної біржі № 1 про проведення аукціону від 03 грудня 2014року, для участі в аукціоні зареєстровані два учасника та оскільки за початковою ціною покупці не бажали придбати об'єкт, ліцитатор 9 разів знижував ціну (на 10% кожного разу), при оголошенні ціни в 100 000,00 грн. один із покупців, учасник № 1 - ОСОБА_6, виявив бажання придбати майно, учасник № 2 відмовився від придбання майна.

За результатами аукціону ліквідатором "971 Управління начальника робіт" Гальченко Є.А. укладено 03.12.2014 року з гр. ОСОБА_6 договір купівлі-продажу № 0312/1 нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке, за актом від 03.12.2014року, передане покупцю.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015року у справі № Б15/101-08 визнано недійсними результати аукціону згідно протоколу № 1 про проведення аукціону від 03 грудня 2014року про продаж об'єкту нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1; визнано недійсним договір від 03.12.2014року купівлі-продажу нерухомого майна, укладений між ліквідатором 971 Управління начальника робіт Гальченком Євгеном Анатолійовичем та гр. ОСОБА_6.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.09.2015 року апеляційну скаргу Правобережної товарної біржі на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015року у справі № Б15/101-08 - залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015р. у справі № Б15/101-08 -без змін.

Приймаючи означені судові акти, суди попередніх інстанцій виходили з того, що на час укладення спірного договору купівлі-продажу від 03.12.2014року, Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції Закону від 22.12.2011року № 4212-VI (зі змінами і доповненнями), мав імперативну норму про розповсюдження його положень щодо регулювання продажу майна в провадженні у справі про банкрутство на усі справи про банкрутство незалежно від часу їх порушення та без будь-яких виключень. Також, суди визначили, що не можуть застосовуватися до спірних правовідносин і норми Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств".

Крім того, суди встановили, що об'єкт нерухомого майна був не готовий до реалізації, незважаючи на публікацію оголошення 07.12.2012року, оскільки за адресою: АДРЕСА_1 були зареєстровані мешканці, які лише 02.09.2014року за заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська зняті з реєстрації. Більше того, об'єкт нерухомого майна, що виставлений на продаж мав обтяження та заборони, які скасовані ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2014року. За висновками судів, продаж майна банкрута у грудні 2014 року мав здійснюватися виключно у відповідності до вимог ст.ст. 43, 44, 49-53, 57-67, 96 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції Закону від 22.12.11р. № 4212-VI (зі змінами і доповненнями), зокрема, за погодженням продажу майна боржника з органом, який уповноважений управляти державним майном, у даному випадку, Міністерством оборони України.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій з оглядом на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється Господарським процесуальним кодексом України (далі - ГПК України) у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (статті 2, 4-1, 12 та 15) або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу , або процесуальної дії (статті, вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з урахуванням встановлених Законом особливостей.

Відповідно до частини 2 ст. 41 ГПК України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство), норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

З 19.01.2013 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" № 4212-VI від 22.12.2011 року.

Відповідно до п. 11 Розділу X "ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" положення Закону про банкрутство (в редакції чинній з 19.01.2013 року) застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Роз'яснення порядку застосування вказаних норм наведено і в п. 40 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013 року № 01-06/606/2013 "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI)".

Так, положення Закону про банкрутство, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство (розділ IV Закону "Продаж майна у провадженні у справі про банкрутство" та статті Закону, що визначають процедури санації та ліквідації), застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено до набрання ним чинності, з урахуванням викладеного у пункті 33 цього Інформаційного листа. Якщо процедура продажу майна боржника розпочата до набрання чинності Законом, то вона повинна бути завершена в порядку, передбаченому у попередній редакції Закону, в разі якщо станом на 19.01.2013 року здійснено публікацію оголошення про продаж майна або комітетом кредиторів встановлено порядок реалізації майна боржника.

Таким чином, після 19.01.2013 року реалізація майна боржника в усіх без виключення справах про банкрутство відбувається за правилами нової редакції Закону про банкрутство. Одночасно це передбачає також і застосування інших положень Закону про банкрутство, які безпосередньо стосуються процедури реалізації майна боржника. Продаж майна в провадженні у справі про банкрутство врегульовано ст. ст.44, 49-76 Закону про банкрутство.

Як про це вже було позначено вище, повторний аукціон із стартовою ціною 1 801 947,00 грн. було призначено на 03.12.2014 року, в газеті "Авізо" від 04.11.2014 року № 43 здійснено відповідну публікацію. Аукціон проводився в порядку, передбаченому Законом України "Про приватизацію невеликих державних підприємств".

Згідно протоколу Правобережної товарної біржі № 1 про проведення аукціону від 03 грудня 2014року, для участі в аукціоні зареєстровані два учасника та оскільки за початковою ціною покупці не бажали придбати об'єкт, ліцитатор 9 разів знижував ціну (на 10% кожного разу), при оголошенні ціни в 100 000,00 грн. один із покупців, учасник № 1 - ОСОБА_6, виявив бажання придбати майно, учасник № 2 відмовився від придбання майна.

За результатами аукціону 03.12.2014 року ліквідатором "971 Управління начальника робіт" Гальченко Є.А. укладено з гр. ОСОБА_6 договір купівлі-продажу № 0312/1 нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке, за актом від 03.12.2014року, передане покупцю.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком судів першої та апеляційної інстанції про те, що, в даному випадку, продаж майна має здійснюватися за правилами, встановленими Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", в редакції Закону від 22.12.2011року № 4212-VI (зі змінами і доповненнями). При цьому, судами вірно встановлено, що не можуть застосовуватися до спірних правовідносин і норми Закону України "Про приватизацію невеликих державних підприємств".

Крім того, як встановлено судами попередніх інстанцій об'єкт нерухомого майна розташований за адресою: АДРЕСА_1 не був готовий до реалізації, оскільки за цією адресою до 02.09.2014року (заочне рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська) були зареєстровані мешканці . Також, судами встановлено, що об'єкт нерухомого майна, який є предметом реалізації, мав обтяження та заборони, які скасовані ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 16.10.2014року.

За наведених умов та враховуючи, що продаж вказаного майна відбувся за ціною 100 000,00грн. при початковій вартості 1 801 947,00 грн., суди попередніх інстанцій правомірно вказали, що означені обставини суттєвим чином вплинули на права кредиторів щодо задоволення своїх вимог.

Поряд з цим, зважаючи на межі перегляду справи в касаційній інстанції, передбачені ст. ст. 111-5, 111-7 ГПК України, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне відзначити, що Правобережна товарна біржа у касаційній скарзі порушує питання, які стосуються переоцінки доказів. Проте, оцінка доказів, на підставі яких судова інстанція дійшла до висновку про встановлення тих чи інших обставин справи, в силу приписів ст. 43 ГПК України, здійснюється за внутрішнім переконанням суду, і їх переоцінка не віднесена до компетенції касаційної інстанції.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає законними та обґрунтованими висновки судів першої та апеляційної інстанції, що продаж майна банкрута, який розпочато у 2014 році, мав здійснюватися виключно у відповідності до вимог ст.ст. 43, 44, 49-53, 57-67, 96 Закону про банкрутство в редакції Закону від 22.12.2011року № 4212-VI (зі змінами і доповненнями), з попереднім погодженням продажу майна боржника з органом, який уповноважений управляти державним майном, у даному випадку, Міністерством оборони України. Проте, спірний аукціон проведено без дотримання вищезазначених норм.

Згідно ч.3 ст. 55 Закону про банкрутство, у визначеній редакції, результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

За таких обставин, судами попередніх інстанцій правомірно визнані недійсними результати аукціону з продажу майна банкрута у даній справі, що відбувся 03.12.2014 року та договір купівлі-продажу нерухомого майна від 03.12.2014року, укладений між ліквідатором 971 Управління начальника робіт Гальченком Євгеном Анатолійовичем та гр. ОСОБА_6, за результатами означеного аукціону.

У відповідності до ст.1117 Господарського процесуального кодексу України перегляд у касаційному порядку судового рішення здійснюється касаційною інстанцією на підставі встановлених фактичних обставин справи, зі здійсненням перевірки застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків судів першої та апеляційної інстанцій. Крім того, пов'язані з переоцінкою доказів, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції та містять заперечення, які були предметом дослідження при прийнятті оскаржених судових актів. У зв'язку з чим, відсутні підстави для скасування ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015 року та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.09.2015 року у даній справі.

Керуючись ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Правобережної товарної біржі залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 06.08.2015 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 17.09.2015 року у справі №Б15/101-08 - залишити без змін.

Головуючий суддя: В.Я. Погребняк
Судді: Л.В. Жукова В.М. Коваленко