ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.12.2015р. Справа№ 914/2360/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго», м.Львів

до відповідача: Комунального підприємства «Моршинтеплоенерго», м.Моршин Львівської області

про: стягнення 30048,11 грн.,

Головуюча суддя Король М.Р.

Суддя Запотічняк О.Д.

Суддя Березяк Н.Є.

За участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 представник (довіреність №502-4157/2 від 19.12.2015р.);

від відповідача: ОСОБА_2 представник (довіреність б/н від 01.09.2015р.).

В судовому засіданні 02.12.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору:

позов заявлено Публічним акціонерним товариством «Львівобленерго» (м.Львів) до Комунального підприємства «Моршинтеплоенерго» (м.Моршин Львівської області) про стягнення 30048,11 грн.

Ухвалою суду від 17.07.2015 року порушено провадження у справі. Розгляд судової справи призначено на 06.08.2015р. Вимоги до сторін висвітлено в зазначеній ухвалі, в тому числі визнано обовязковою участь повноважних представників сторін в судове засідання.

Представник позивача в судове засідання 06.08.2015р. зявився, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх. №30575/15 від 24.07.2015р.) про відкладення розгляду справи.

Розгляд справи відкладено на 15.09.2015 року.

В судове засідання 15.09.2015 року позивач участь повноважних представників забезпечив, позовні вимоги підтримав повністю, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх. №4116/15) про продовження строку розгляду спору.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав відзив на позовну заяву (вх. №38757/15) та клопотання (вх. №38756/15) про витребування доказів, яке суд задоволив частково.

Строк розгляду спору продовжено та розгляд справи відкладено на 30.09.2015 року.

В судове засідання 30.09.2015 року позивач участь повноважного представника забезпечив, позовні вимоги підтримав повністю, подав належним чином засвідчені копії спільних протокольних рішень про організацію взаєморозрахунків за електроенергію від 17.02.2015 року №20/629, від 18.03.2015 року №20/1010 разом із зведеними реєстрами погашення бюджетної заборгованості з пільг та субсидій населення перед підприємствами ЖКГ з одночасним погашенням їх заборгованості за спожиту електроенергію перед ПАТ «Львівобленерго».

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні забезпечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав клопотання (вх. №41737/15) про долучення документів до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечив.

Ухвалою суду від 30.09.2015 р. призначено колегіальний розгляд справи №914/2360/15 у складі трьох суддів.

Розгляд справи відкладено на 21.10.2015 року.

Автоматизованою системою документообігу господарського суду визначено склад колегії для розгляду даної справи: головуюча суддя Король М.Р., суддя Березяк Н.Є. та суддя Запотічняк О.Д.

Позивач участь повноважного представника в судове засідання 21.10.2015 року забезпечив, позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач участь повноважного представника в судовому засіданні не забезпечив, причин неявки суду не повідомив, з клопотанням та заявами не звертався.

Розгляд справи відкладено на 18.11.2015 року.

Позивач участь повноважного представника в судове засідання 18.11.2015 року забезпечив, позовні вимоги підтримав повністю.

Представник відповідача в судове засідання зявився, проти позовних вимог заперечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав доповнення до відзиву (вх. №49974/15 від 17.11.2015р.).

Розгляд справи відкладено на 02.12.2015 року.

Сторони участь повноважних представників в судове засідання 02.12.2015 року забезпечили.

Позивач позовні вимоги підтримав. Для долучення до матеріалів справи представник позивача подав копії платіжних доручень №353 від 02.04.2015 року на суму 11792000 грн. та №414 від 20.04.2015 року на суму 3398900 грн. та додаток №2 до порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію. Наведені документи долучено до матеріалів справи.

Відповідач проти позовних вимог заперечив, через відділ обліку та документального забезпечення суду подав доповнення до відзиву (вх. №52011/15 від 01.12.2015 року).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, повно та обєктивно дослідивши докази в їх сукупності, суд встановив наступне:

04.06.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Львівобленерго» (постачальником згідно договору) та Комунальним підприємством «Моршинтеплоенерго» (споживачем згідно договору) було укладено договір про постачання електричної енергії № 90347, відповідно до п. 1 якого, постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю, зазначеною в додатку № 9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами договору. Точка продажу електричної енергії: зазначена в додатку № 6 «Однолінійна схема».

Згідно п. п. 2.3.3, 2.3.4 договору споживач зобовязався оплачувати постачальнику вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 2 «Порядок розрахунків» та № 9 «Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії», здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком № 7а «Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії».

Відповідно до п. 4 додатку № 2 до договору остаточний розрахунок споживача за електричну енергію спожиту протягом розрахункового періоду здійснюється на підставі виставленого постачальником рахунка відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках, передбачених ПКЕЕ.

Відповідно до п. 2.1 договору під час виконання умов цього договору, а також вирішення питань, що не обумовлені цим договором, сторони зобовязуються керуватися чинним законодавством України та Правилами користування електричною енергією.

Як вбачається з представлених суду доказів та не заперечується представниками сторін, на виконання умов договору протягом лютого-квітня 2015 року позивачем поставлено, а відповідачем прийнято активну електроенергію загальною вартістю 210 823,85 грн., зокрема, за лютий в сумі 138 116,16 грн.; березень в сумі 44 227,81 грн.; квітень в сумі 28 479,88 грн., а також реактивну електроенергію загальною вартістю 15 688,68 грн., зокрема, за лютий в сумі 4 631,36 грн.; березень в сумі 7 816,36 грн.; квітень в сумі 3 240,96 грн.

Підставою звернення позивача з позовом до господарського суду є несвоєчасність здійснення розрахунків за поставлену активну електричну енергію та за реактивну електроенергію за період з лютого по квітень 2015 р., що стало підставою нарахування позивачем 8 934,15 грн. пені на підставі п. 4.2.1 договору, 20 659,03 грн. інфляційних нарахувань та 454,93 грн. трьох процентів річних на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України. На підтвердження позовних вимог позивачем долучено копії рахунків на оплату електроенергії за спірний період та розрахунки інфляційних нарахувань, трьох процентів річних та пені.

Відповідач проти позовних вимог заперечує повністю, зазначаючи, що розрахунки за спірний період проводились на підставі спільних протокольних рішень. Відповідач зазначив, що внаслідок підписання позивачем спільних протокольних рішень, сторони змінили порядок і строк проведення розрахунків відповідно до договору про постачання електричної енергії № 90347 від 04.06.2007 р.

Крім цього, у відзиві на позовну заяву від 15.09.2015 р. відповідач посилається на постанову Верховного Суду України № 3-105гс 14 від 09.09.2014 р., в якій встановлено відсутність підстав для стягнення пені, передбаченої умовами договору поставки природного газу, та застосування наслідків за порушення грошового зобовязання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, оскільки уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу.

На думку відповідача, враховуючи той факт, що протокольні рішення у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20 та договори про організацію взаєморозрахунків укладаються не тільки з метою погашення заборгованості за природний газ, а і за отриману електричну енергію, тому слід вважати правову позицію Верховного суду України такою, що може застосовуватися до спірних правовідносин.

Крім цього, відповідач наголошує і на тому, що кошти з державного бюджету на надання пільг, субсидій та компенсацій не проходять через казначейські рахунки теплопостачальних підприємств, а зараховуються в рахунок оплат відповідних бюджетів і по контрагенту ПАТ «Львівобленерго», тому будь-яким чином впливати на вирішення проблем з фінансування даних програм комунальне підприємство не в змозі.

В обґрунтування свого заперечення відповідачем долучено копії повідомлень про списання боргів підприємства за спожиту електричну енергію перед ПАТ «Львівобленерго» на суми з послуг теплопостачання по пільгах і субсидіях населенню згідно спільних протокольних рішень.

Підтримуючи позовну заяву та не погоджуючись із запереченнями відповідача, позивач наголошує на тому, що правова позиція Верховного Суду України не може прийматись до уваги у даній справі, оскільки договори про організацію взаєморозрахунків підписували і позивач, і відповідач, а у даній справі відповідач не був учасником спільних протокольних рішень. Також, позивач виходить з того, що відповідач повинен був звернутися до нього з пропозицією внести зміни в договір про постачання електричної енергії № 90347 від 04.06.2007 р. щодо нарахування пені, інфляційних та річних на субвенційні кошти, а оскільки такі зміни не внесено, то відповідач прострочив виконання основного зобовязання, що, на думку позивача, підтверджує правомірність та під ставність позовних вимог.

Оцінивши подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконання укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії № 90347 від 04.06.2007 р. позивачем здійснено поставку електроенергії відповідачу за період з лютого 2015 р. по квітень 2015 р. на загальну суму 226 512,53 грн.

Також, судом встановлено, що у спірному періоді відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11.01.2005 р. № 20 «Про затвердження Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій» Головним управлінням Державної казначейської служби України (сторона №1), Департаментом фінансів Львівської обласної державної адміністрації (сторона №2), енергопостачальною компанією ПАТ «Львівобленерго» (сторона № 3) та ДП «Енергоринок» (сторона остання) було підписано два спільні протокольні рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету з бюджетної заборгованості перед підприємствами ЖКГ з одночасним погашенням заборгованості за спожиту електроенергію перед ПАТ «Львівобленерго» від 17.02.2015 р. (№ 20/629 на суму 240000,00 грн.) та від 18.03.2015 р. (№ 20/1010 на суму 222000,00 грн.)

Механізм перерахування субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг та житлових субсидій населенню, зокрема на оплату електроенергії, визначено Порядком перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженим постановою КМУ № 20 від 11.01.2005 р.

Взаємовідносини між органами Державної казначейської служби України, Міністерством фінансів Автономної Республіки Крим, головними фінансовими управліннями обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, Міністерством енергетики та вугільної промисловості України, Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України», ДП «Енергоринок» та іншими учасниками розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, що проводяться відповідно до Порядку перерахування деяких субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам на надання пільг, субсидій та компенсацій, затвердженого постановою КМУ № 20 від 11.01.2005 р., визначені Порядком проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію, затвердженим наказом Міністерства палива та енергетики, НАК «Нафтогаз України», Державного казначейства України № 55/57/43 від 03.02.2009 р. (п. 1.1 Порядку).

Відповідно до п. 1.2. Порядку № 55/57/43 від 03.02.2009 р. розрахунки, передбачені в пункті 1.1 цього Порядку, проводяться за згодою сторін на підставі актів звіряння за нарахованими пільгами, субсидіями та компенсаціями населенню або договорів, що визначають величину щомісячного споживання ресурсів (товарів, послуг) та спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за природний газ та теплопостачання, форма якого наведена у додатку 1, спільного протокольного рішення про організацію взаєморозрахунків за електроенергію, форма якого наведена у додатку 2.

Зокрема, згідно рахунку ПАТ «Львівобленерго» №300402/43558-1 за лютий 2015 року відповідачу нараховано 138116,26 грн. за активну енергію та рахунку №300302/43559-2 за лютий 2015 року відповідачу нараховано 4631,36 грн. за реактивну енергію. Строк оплати визначено до 27.02.2015 року.

Згідно рахунку ПАТ «Львівобленерго» №300403/45646-1 за березень 2015 року відповідачу нараховано 182344,07 грн. за активну енергію та рахунку №300303/45647-2 за березень 2015 року відповідачу нараховано 12447,72 грн. за реактивну енергію. Строк оплати визначено до 27.03.2015 року.

Відповідно до спільних протокольних рішень, заборгованість за спожиту електроенергію перед ПАТ «Львівобленерго» за січень, лютий, березень 2015 року погашається за рахунок коштів загального фонду державного бюджету.

Згідно рахунку ПАТ «Львівобленерго» №300504/47669-1 за квітень 2015 року відповідачу нараховано 63032,16 грн. за активну енергію та рахунку №300304/47670-2 за квітень 2015 року відповідачу нараховано 15688,68 грн. за реактивну енергію. Строк оплати визначено до 24.04.2015 року.

В пунктах 4, 5 вказаних спільних протокольних рішень сторони передбачили порядок та строки проведення взаєморозрахунків, зокрема визначили, що усі учасники розрахунків не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок перераховують кошти наступному учаснику розрахунків.

Таким чином, вказані спільні протокольні рішення про організацію взаємних розрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету передбачають перерахування з Державного бюджету України позивачу заборгованості по компенсації коштів по пільгам і субсидіям за спірний період 2015 р.

У відповідності до ч.ч. 1,2 ст. 528 ЦК України, виконання обов'язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов'язання не випливає обов'язок боржника виконати зобов'язання особисто. У цьому разі кредитор зобов'язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою.У разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам.

Підписавши вказані спільні протокольні рішення про організацію взаємних розрахунків за електроенергію за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, позивач надав згоду на виконання обовязку боржника іншими особами у порядку і строки, визначені спільними протокольними рішеннями, тобто погодився на зміну порядку і строків взаєморозрахунків за придбану електричну енергію протягом спірного періоду, поставлену відповідно до договору про постачання електричної енергії № 90347 від 04.06.2007 р., у якому виникли спірні правовідносини.

Заперечення позивача стосовного того, що відповідач не є учасником спільних протокольних рішень і відповідно їх дія не може поширюватися на договірні правовідносини, не може бути взята судом до уваги, оскільки підписуючи спільні протокольні рішення позивач погодився на порядок і механізм отримання коштів за поставлену, в тому числі і відповідачу, електроенергію.

У п. 9 спільних протокольних рішень сторони визначили, що воно вважається укладеним у разі, якщо воно підписане сторонами без розбіжностей та інших додаткових умов. Як вбачається з представлених суду доказів, ПАТ «Львівобленерго» підписало спільні протокольні рішення без жодних зауважень, чим погодилось на визначений порядок розрахунків без участі відповідача.

Також у п. п. 6, 8 сторони спільних протокольних рішень узгодили те, що несуть відповідальність за недотримання вимог постанови КМУ від 11.01.2005 р. та Порядку проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію (зі змінами) і невиконання своїх зобовязань за цим спільним протокольним рішенням відповідно до чинного законодавства. А усі спірні питання, повязані із виконанням спільного протокольного рішення, вирішуються шляхом переговорів між сторонами.

Відтак, оскільки відповідач не є стороною спільного протокольного рішення, то він не може нести відповідальність за несвоєчасність його виконання.

Також, суд наголошує і на тому, що спільні протокольні рішення укладались на загальну суму, у склад якої входила і сума заборгованості відповідача перед позивачем, визначена зведеними реєстрами, які є додатком до кожного протокольного рішення і погоджені його сторонами та скріплені мокрими печатками сторін.

Розрахунки по спільному протокольному рішенні від 17.02.2015 р. проводились на загальну суму 11 792 000,00 грн. Оплата була здійснена 02.04.2015 р. на суму 11792000,00 грн. платіжним дорученням № 353.

Розрахунки по спільному протокольному рішенні від 18.03.2015 р. проводились на загальну суму 3 398 900,00 грн. Оплата була здійснена 20.04.2015 року на суму 3 398 900,00 грн. платіжним дорученням № 414.

У графі «призначення платежу» вищезазначених платіжних доручень зазначено ПКМУ № 20, а платником виступає Департамент фінансів Львівської ОДА, що є доказом того, що оплата була здійснена не відповідачем і не на виконання укладеного між сторонами договору про постачання електричної енергії № 90347 від 04.06.2007 р.

Крім того, суд також враховує, що з огляду на особливості здійснення господарської діяльності у сфері теплопостачання та законодавчо обумовлену специфіку взаємовідносин між субєктами, що здійснюють господарську діяльність у цій сфері, відповідач не міг самостійно впливати на своєчасність розрахунків за електроенергію, у звязку з чим вина Комунального підприємства «Моршинтеплоенерго» у простроченні платежів за договором на підставі спільних протокольних рішень відсутня, а отже і відсутній склад правопорушення, що згідно ст. 614 ЦК України позбавляє позивача права застосовувати до боржника заходи відповідальності, передбачені п. 4.2.1 договору та ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Однак, судом встановлено прострочення договірного зобовязання відповідачем, яке було допущено поза межами спільних протокольних рішень.

Згідно з долучених до позовної заяви розрахунків боргу по електроенергії та по реактивній електроенергії (а.с. №12) на рахунок позивача поступили: 1691,79 грн. - 23.03.2015 року, 146100,00 грн. - 02.04.2015 року, 47000,00 грн. - 20.04.2015р. 28479,88 грн. - 28.04.2015 року, 3240,96 грн. - 28.04.2015 року, 12447,72 грн. - 30.04.2015 року .

Відповідно до абзаців 2 та 3 пункту 6 Додатку №2 від 20.06.2007 року до Договору №90347 від 15.07.2004р. «Порядок розрахунків», тривалість періоду для оплати отриманих рахунків має не перевищувати 5 операційних днів з дня отримання рахунку. Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії за регульованим тарифом.

Оскільки строк оплати рахунків за активну та реактивну енергію за квітень 2015 року визначено до 24.04.2015 року, враховуючи, що 25.04.2015 року та 26.04.2015 року не є операційним днями, то борг по оплаті активної та реактивної енергії за квітень 2015 року виник з 27.04.2015 року.

Враховуючи те, що кошти за оплату активної та реактивної енергії за квітень місяць 2015 року поступили на рахунок позивача 28.04.2015 року, періодом прострочення оплати 27.04.2015 року.

Відтак, суд провів розрахунок штрафних санкцій та 3% річних, котрі підлягають стягненню з відповідача:

Розрахунок процентів

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір проценти річнихЗагальна сума процентів
28479.8827.04.2015 - 27.04.201513 %2.34
3240.9627.04.2015 - 27.04.201513 %0.27
Таким чином, загальна сума процентів складає 2,61 грн.

Розрахунок суми пені

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
28479.8827.04.2015 - 27.04.2015130.0000 %0.164 %*46.82
3240.9627.04.2015 - 27.04.2015130.0000 %0.164 %*5.33
Таким чином, загальна сума пені складає 52.15 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Стосовно розміру пені, судом здійснено перерахунок розміру пені, взято до уваги заперечення представника відповідача та встановлено, що стягненню за прострочення виконання зобов'язання з відповідача підлягає 52,15 грн. пені за прострочення договірного зобовязання відповідачем, яке було допущено поза межами спільних протокольних рішень.

Як вказано позивачем, ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі даного положення позивач заявляє до стягнення з відповідача 20 659,03 грн. інфляційних втрат, 454,93 грн. - трьох процентів річних.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» від 17.12.2013 року № 14 розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р; цього листа вміщено в газеті «Бизнес» від 29.09.1997 № 39, а також в інформаційно-пошукових системах «Законодавство» і «Ліга».

Суд, враховуючи вищенаведене, вважає за необхідне задоволити вимогу позивача частково щодо стягнення трьох процентів річних та стягнути з відповідача три проценти річних в сумі 2,61 грн., а у задоволенні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат відмовити.

Із врахуванням викладеного, позов підлягає частковому задовленню і з відповідача підлягає стягненню 52,15 грн. пені та 2,61 грн. - 3 проценти річних.

В порядку ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до абзацу 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Судовий збір покладається на відповідача пропорційно до задоволених вимог, у відповідності до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 4, 33, 34, 43, 44, 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Моршинтеплоенерго» (82482, Львівська область, м. Моршин, вул. Привокзальна,45а, ідентифікаційний код 33892124) на користь Публічного акціонерного товариства «Львівобленерго» (79026, м. Львів, вул. Козельницька, 3, ідентифікаційний код 00131587) 52,15 грн. пені, 2,61 грн. - трьох процентів річних та 3,33 грн. судового збору.

3. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

Повне рішення складено 07.12.2015 р.

Головуюча суддя Король М.Р.

Суддя Запотічняк О.Д.

Суддя Березяк Н.Є.