ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2015 р. Справа № 925/1804/15

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Гень С.Г.,

за участю представників сторін:

від позивача - Вишник Д.С. - представник за довіреністю,

від відповідача - Баранецька Т.І. - представник за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в

інтересах відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ",

м. Черкаси

до Черкаського учбово-виробничого підприємства Українське

товариство глухих, м. Черкаси

про стягнення 51 349 грн. 57 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулося публічне акціонерне товариство "Черкаське хімволокно" в інтересах відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" до Черкаського учбово-виробничого підприємства Українське товариство глухих про стягнення заборгованості в розмірі 51 349 грн. 57 коп., у зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору про постачання теплової енергії в гарячій воді №565 від 01 січня 2005 року.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 13 листопада 2015 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 26 листопада 2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та просив суд провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 4 719 грн. 19 коп. припинити на підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України, про що надав відповідну заяву та докази сплати частини боргу.

В судовому засіданні, яке відбулося 26 листопада 2015 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/1804/15.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено господарським судом під час розгляду справи, 01 січня 2005 року між відкритим акціонерним товариством "Черкаське хімволокно" в особі відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ" (з 05 травня 2011 року найменування товариства змінено на публічне акціонерне товариство "Черкаське хімволокно" відокремлений підрозділ "Черкаська ТЕЦ" відповідно до вимог ч. 5 розділу ХVІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про акціонерні товариства") (енергопостачальна організація) та Черкаським учбово-виробничим підприємством Українське товариство глухих (споживач) було укладено договір №565 про постачання теплової енергії в гарячій воді.

Договір укладався на строк з 01 січня 2005 року по 31 грудня 2005 року, проте строк дії договору на наступні роки сторонами продовжувався на підставі п. 10.4 договору.

Відповідно до п. 1.1. договору енергопостачальна організація взяла на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді, а споживач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно п. 2.1. договору теплова енергія постачається споживачу орієнтовно в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби:

- опалення - в період опалювального сезону;

- гаряче водопостачання - протягом року.

Фактичне споживання теплової енергії за звітний період визначається на підставі показників приладів обліку.

В додатку №1 до договору про постачання теплової енергії в гарячій воді №565 від 01 січня 2005 року вказано, що енергопостачальна організація постачає споживачу теплову енергію в гарячій воді в межах: максимальне теплове навантаження Q=0,009 Гкал/год, в тому числі: на опалення Q=0,009 Гкал/год., на вентиляцію Q=0,000 Гкал/год., на гаряче водопостачання Q=0,000 Гкал/год. Тариф, який діє на момент заключення договору складає 388 грн. 62 коп. (з ПДВ) за 1 Гкал.

Відповідно п. 5.1. договору облік споживання теплової енергії проводиться:

- розрахунковим способом (до встановлення приладів обліку),

- по приладах обліку.

Позивачем на виконання умов договору за період з 01 листопада 2012 року по 01 квітня 2015 року було відпущено відповідачу - 47,82 Гкал на суму 26 987 грн. 43 коп., в тому числі:

- 35,32 Гкал, за тарифом 449 грн. 95 коп. за 1 Гкал. + 20% ПДВ, на суму 19 070 грн. 68 коп.;

- 6,63 Гкал, за тарифом 507 грн. 81 коп. за 1 Гкал. + 20% ПДВ, на суму 4 040 грн. 14 коп.;

- 3,02 Гкал, за тарифом 543 грн. 19 коп. за 1 Гкал. + 20% ПДВ, на суму 1 968 грн. 52 коп.;

- 2,86 Гкал, за тарифом 555 грн. 97 коп. за 1 Гкал. + 20% ПДВ, на суму 1 908 грн. 09 коп.

Згідно п. 4.2.3. договору енергопостачальна організація зобов'язується повідомляти споживача письмово або в засобах масової інформації про зміну тарифів. У разі зміни тарифів, внесення відповідних змін до цього договору (додатку 1 до договору) не є обов'язковим.

Так, згідно розрахунку боргу вбачається, що позивач поставив відповідачу теплову енергію з листопада 2012 року по грудень 2014 року - 35,32 Гкал за тарифом 449 грн. 95 коп. за 1 Гкал. + 20% ПДВ, на суму 19 070 грн. 68 коп.

Тариф в розмірі 449 грн. 95 коп. за 1 Гкал встановлений на підставі постанови Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України №143 від 30 вересня 2011 року, про що відповідач був повідомлений листом №25/8164 від 07 жовтня 2011 року (а.с.65).

Згідно розрахунку боргу вбачається, що позивач поставив відповідачу теплову енергію за період з грудня 2014 року по січень 2015 року в обсязі 20,32 Гкал, в тому числі: в грудні 2014 року - 3,25 Гкал та в січні 2015 року - 3,38 Гкал за тарифом 507 грн. 81 коп. за 1 Гкал. + 20% ПДВ, на суму 4 040 грн. 14 коп.

Тариф в розмірі 507 грн. 81 коп. за 1 Гкал встановлений на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України №526 від 28 листопада 2014 року, про що відповідач був повідомлений листом №25/8179 від 17 грудня 2014 року (а.с.70).

Також в лютому 2015 року позивач поставив відповідачу теплову енергію в обсязі 3,02 Гкал за тарифом 543 грн. 19 коп. за 1 Гкал. + 20% ПДВ, на суму 1 968 грн. 52 коп.

Тариф в розмірі 543 грн. 19 коп. за 1 Гкал встановлений на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України №151 від 31 січня 2015 року, про що відповідач був повідомлений листом №25/1848 від 19 лютого 2015 року (а.с.75).

В березні 2015 року позивач поставив відповідачу теплову енергію в обсязі 2,86 Гкал за тарифом 555 грн. 97 коп. за 1 Гкал. + 20% ПДВ на суму 1 908 грн. 09 коп.

Тариф в розмірі 555 грн. 97 коп. за 1 Гкал встановлений на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг України №328 від 27 лютого 2015 року, про що відповідач був повідомлений листом №25/3354 від 19 березня 2015 року (а.с.41).

На протязі з 01 листопада 2012 року по 02 листопада 2015 року відповідачем було сплачено позивачу 5 480 грн. 76 коп., що підтверджується копією банківської виписки (а.с. 35-40).

Заборгованість відповідача перед позивачем за минулі періоди станом на 01 жовтня 2012 року становила 29 842 грн. 89 коп., що не заперечується сторонами.

В зв'язку з чим позивач просив суд стягнути 51 349 грн. 57 коп. боргу за поставлену теплову енергію на підставі договору про постачання теплової енергії в гарячій воді № 565 від 01 січня 2005 року.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Згідно п. 6.2 договору розрахунки здійснюються шляхом перерахування на поточний рахунок енергопостачальної організації коштів згідно додатку 1 (показань приладу обліку) не пізніше 10 (десятого) числа наступного за розрахунковим місяця.

Таким чином суд дійшов висновку, що відповідач порушив встановлений договором строк виконання грошового зобов'язання з оплати використаної теплової енергії.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем всупереч ст. ст. 33, 34 ГПК України не було доведено факту своєчасного здійснення, на підставі умов договору, розрахунку з позивачем за спожиту теплову енергію.

Як зазначалося вище, 25 листопада 2015 року відповідачем було сплачено позивачу 4 719 грн. 19 коп., що підтверджується платіжним дорученням №359.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи вищевказане, суд вважає за необхідне припинити провадження у справі в частині стягнення з відповідача боргу в сумі 4 719 грн. 19 грн. на підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Таким чином з відповідача на користь позивача в судовому порядку підлягає стягненню сума боргу в розмірі 46 630 грн. 38 коп.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст.49 ГПК України.

Оскільки відповідачем було сплачено суму основного боргу в розмірі 4 719 грн. 19 коп. після звернення позивача до суду, то судовий збір в цій частині покладається на відповідача.

Статтею 7 Закону України "Про судовий збір" врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору.

Позивачем було сплачено 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

Відповідно до підпункту 1 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Оскільки відповідно до пункту 1 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, то повернення судового збору без відповідного клопотання сторони не допускається.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Черкаського учбово-виробничого підприємства Українського товариства глухих, вул. Пацаєва, 3, м. Черкаси, ідентифікаційний код 03972821, п/р 1001 в Черкаській філії публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м. Черкаси, МФО 354347 на користь публічного акціонерного товариства "Черкаське хімволокно" в особі відокремленого підрозділу "Черкаська ТЕЦ", просп. Хіміків, 76, м. Черкаси, ідентифікаційний код 33282969, п/р 802 в ПАТ "Енергобанк", м. Київ, МФО 300272 - 46 630 грн. 38 коп. заборгованості та 1 218 грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

3. Провадження у справі в частині вимог про стягнення 4 719 грн. 19 коп. основного боргу - припинити.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 30 листопада 2015 року.

Суддя А.В.Васянович