Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
УХВАЛА

"01" грудня 2015 р. Справа № 927/259/15

За заявою: Товариства з обмеженою відповідальністю «Готельно-ресторанний комплекс «РІКО», вул. Аеродромна, 96, м. Городня, Чернігівська область, 15100

про відстрочку виконання рішення суду

у справі № 927/259/15

за позовом: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1,

АДРЕСА_1, 19000

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Готельно-ресторанний

комплекс «РІКО», вул. Аеродромна, 96, м. Городня, Чернігівська область, 15100

про стягнення 60662грн.82коп.

Суддя Н.Ю.Книш

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від боржника: ОСОБА_2 представник довіреність від 30.11.2015р.

Від стягувача: не зявився

Товариством з обмеженою відповідальністю «Готельно-ресторанний комплекс «РІКО» подано заяву №480 від 30.10.2015р. про відстрочку виконання рішення суду у справі №927/259/15 до 15.01.2016 року.

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 29.04.2015р. у справі №927/259/15 стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Готельно-ресторанний комплекс «РІКО», Чернігівська область, м. Городня, вул.Аеродромна, б.96 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_2, 46700грн. боргу, 5295грн.65коп. пені, 583грн.43коп. трьох процентів річних, 5047грн.21коп. інфляційних нарахувань, 1779грн.33коп. судового збору та 4744грн.87коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Згідно з даними автоматизованої системи «Діловодство спеціалізованого суду (ДСС)» постановою Київського апеляційного господарського суду від 08 вересня 2015р. рішення господарського суду Чернігівської області від 29.04.2015р. у справі №927/259/15 залишено без змін.

За даними вказаної автоматизованої системи супровідним листом № 927/259/15/02-04/1742/15 від 28 вересня 2015р. матеріали справи №927/259/15 на запит Київського апеляційного господарського суду направлені до апеляційної інстанції у звязку з надходженням касаційної скарги на постанову Київського апеляційного господарського суду від 08 вересня 2015р.

Згідно п.3.16 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у разі якщо заява про відстрочку або розстрочку виконання судового рішення, зміну способу та порядку його виконання, скарга на дії чи бездіяльність органу ДВС надійшла до місцевого господарського суду під час перебування матеріалів справи у суді вищої інстанції, то місцевий господарський суд виносить ухвалу про відкладення вирішення питання про прийняття відповідної заяви (скарги) до повернення відповідних матеріалів із суду вищої інстанції.

Ухвалою від 09.11.2015р. суд відклав вирішення питання про прийняття заяви №480 від 30.10.2015р. Товариства з обмеженою відповідальністю «Готельно-ресторанний комплекс «РІКО» про відстрочку виконання рішення суду у справі №927/259/15 до повернення матеріалів справи до господарського суду Чернігівської області з Вищого господарського суду України.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 02.11.2015р. касаційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Готельно-ресторанний комплекс «РІКО» на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2015р. у справі №927/259/15 господарського суду Чернігівської області повернута скаржнику. 17.11.2015р. матеріали справи №927/259/15 повернулися до господарського суду Чернігівської області.

Ухвалою від 25.11.2015р. суд прийняв заяву №480 від 30.10.2015р. товариства з обмеженою відповідальністю «Готельно-ресторанний комплекс «РІКО» про відстрочку виконання рішення суду до розгляду.

Представник боржника у судовому засіданні 01.12.2015р. подав клопотання про нездійснення технічної фіксації судового процесу у справі, яке судом задоволено та долучено до матеріалів справи.

Від стягувача до початку судового засідання на електронну пошту суду надійшло заперечення від 30.11.2015р. на заяву про відстрочку виконання рішення суду, в якій просив суд відмовити в задоволенні заяви боржника про відстрочку виконання рішення суду, оскільки боржник свідомо затягує виконання рішення господарських судів всіх інстанцій та намагається ухилитися від їх виконання, крім того, боржником не подано ніяких належних та допустимих доказів по справі, які б підтверджували обставини, які ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення суду. Стягувач просив розглядати справу за його відсутності.

Представник боржника в судовому засіданні не заперечував проти розгляду заяви про відстрочку виконання рішення суду без участі стягувача.

Суд задовольнив клопотання стягувача про розгляд заяви про відстрочку виконання рішення суду без його участі.

Представник боржника в судовому засіданні надав клопотання від 01.12.2015р. про долучення документів до матеріалів справи, яке задоволено судом, документи долучені до матеріалів справи.

Представник боржника в судовому засіданні підтримав подану заяву про відстрочку виконання рішення суду до 15.01.2015р. та просив задовольнити її повністю. В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення суду представник боржника посилався на тяжкий фінансовий стан товариства та відсутність коштів, що на його думку підтверджується фінансовим звітом складеним станом на 30.11.2015р., на необхідність виконання договорів поставки товарів для державних потреб, укладених з Міністерством оборони України, на необхідність виконання договору з надання послуг з харчування дітей, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи. Окрім того, представник боржника наголосив про невиконання своїх обовязків контрагентами товариства з обмеженою відповідальністю «Готельно-ресторанний комплекс «РІКО» щодо розрахунків за отриманий товар та надані послуги, а також зазначив про зменшення індексу інфляції та не завданню збитків стягувачу.

Розглянувши подані документи та матеріали справи, вислухавши пояснення представника боржника, суд встановив:

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 29.04.2015р. у справі №927/259/15 стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Готельно-ресторанний комплекс «РІКО» на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 46700грн. боргу, 5295грн.65коп. пені, 583грн.43коп. трьох процентів річних, 5047грн.21коп. інфляційних нарахувань, 1779грн.33коп. судового збору та 4744грн.87коп. витрат на оплату послуг адвоката.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2015р. рішення господарського суду Чернігівської області від 29.04.2015р. у справі №927/259/15 залишено без змін.

18.09.2015р. на виконання рішення господарського суду Чернігівської області від 29 квітня 2015 року та постанови Київського апеляційного господарського суду від 08 вересня 2015 року господарським судом Чернігівської області видано наказ у справі №927/259/15.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 02.11.2015р. касаційна скарга товариства з обмеженою відповідальністю «Готельно-ресторанний комплекс «РІКО» на ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 08.09.2015р. у справі №927/259/15 господарського суду Чернігівської області повернута скаржнику.

Згідно постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» господарський суд на підставі статті 121 ГПК України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання.

Відстрочка це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для розстрочки, відстрочки, можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 1 статті 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Виходячи зі змісту зазначеної статті обовязковою умовою надання відстрочки чи розстрочки виконання рішення є наявність виключно виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

У відповідності зі ст.ст.33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обовязок доказування обставин щодо ускладнення чи неможливості виконання рішення покладається на особу, яка звертається із заявою про надання відстрочки чи розстрочки рішення.

Боржником не надано доказів, які беззаперечно підтверджують наявність обставин, які ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, поважності причин непогашення заборгованості, яка виникла згідно умов договору про надання послуг з організації приготування та подачі щоденного гарячого харчування від 05.05.2014р. зі строком оплати послуг ще з 12.09.2014р. перед стягувачем у даній справі.

Посилання боржника на тяжкий фінансовий стан товариства судом до уваги не приймаються, оскільки відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництвом є самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється субєктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Окрім того, важкий фінансовий стан боржника (відповідача) є результатом його власної господарської діяльності, і не може бути прийнятий судом як обєктивна обставина, що унеможливлює виконання договірних зобовязань та рішень суду.

Безпідставними є посилання боржника в обґрунтування надання відстрочки виконання судового рішення на обставини несвоєчасної оплати заборгованості зі сторони контрагентів товариства, оскільки, відповідно до ст. 617 Цивільного кодексу України недодержання своїх обовязків контрагентами боржника чи відсутність у боржника необхідних коштів не звільняють боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Наданий боржником суду фінансовий звіт, складений станом на 30.11.2015р., сам по собі не свідчить про неспроможність відповідача (боржника) виконати свої грошові зобовязання перед позивачем (стягувачем).

Враховуючи вище викладене суд доходить висновку, що документи, які долучені боржником до матеріалів справи (фінансовий звіт станом на 30.11.2015р., копії договорів з Міністерством оборони України №286/2/15/92 від 26.10.2015р. та №286/2/15/103 від 20.11.2015р., копія договору №1 від 24.03.2015р. з Департаментом соцзахисту) не підтверджують наявність виняткових обставин, які б ускладнювали виконання рішення суду або робили б його виконання неможливим.

Відповідно до вимог статті 124 Конституції України, статті 115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення, що набули законної сили, є обовязковими до виконання на всій території України і виконуються у порядку встановленому Господарським процесуальним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження».

Отже, враховуючи, що рішення суду набрало законної сили, що боржник не довів належними та допустимими доказами наявність виключно виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, суд визнає заяву боржника про відстрочку виконання рішення господарського суду до 15.01.2016 року необґрунтованою.

Враховуючи вище викладене, суд не задовольняє заяву боржника про відстрочку виконання рішення господарського суду Чернігівської області від 29.04.2015р. у справі №927/259/15.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1. В задоволенні заяви боржника про відстрочку виконання рішення господарського суду Чернігівської області у справі №927/259/15 до 15.01.2016 року відмовити.

2. Ухвалу направити сторонам по справі.

Суддя Н.Ю.Книш