РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2015Справа №910/26445/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Венея"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сієста"

про стягнення грошових коштів

Суддя Цюкало Ю.В.

Представники сторін:

від позивача: Падасенко Н.В. - за довіреністю від 11.06.2015р.;

від відповідача: не з'явились.

В судовому засіданні 25 листопада 2015 року, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

СУТЬ СПОРУ:

У жовтні 2015 року до канцелярії Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Венея" (позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сієста" (відповідач) про стягнення 147 096,00 грн. надмірно перерахованих грошових коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем випадково оплачено рахунок на оплату № 189 від 21.05.2015 року повторно в розмірі 147 096,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.10.2015р. суддею Цюкало Ю.В. прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі №910/26445/15. Розгляд справи призначено на 09.11.2015р.

06.11.2015р. через відділ діловодства Господарського суду м. Києва від представника позивача надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи на виконання вимог ухвали суду.

Судове засідання, призначене на 09.11.2015р., не відбулось у зв'язку із перебуванням судді Цюкало Ю.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2015р. призначено розгляд справи на 25.11.2015р.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

У відповідності до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

04.02.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Венея» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Сієста» укладено агентський договір № 2255 на реалізацію туристичного продукту, відповідно до п. 1.1. якого турагент зобов'язується за дорученням та від імені туроператора за винагороду здійснювати діяльність по реалізації сформованого туроператором турпродукту і укладення договорів на туристичне обслуговування з третіми особами.

Пунктом 4.1. Договору передбачено, що турагент здійснює повну оплату замовленого турпродукту за відрахуванням винагороди турагента, передбаченої п. 4.3. Договору, відповідно до виставленого туроператором рахунку-фактури чи повідомлення туроператора протягом 3 банківських днів з дня їх отримання турагентом, але в будь-якому випадку не пізніше ніж, за один день до початку подорожі туриста.

Відповідачем виставлено позивачу рахунок на оплату № 189 від 21.05.2015 року на суму 156 167,00 грн.

21.05.2015 року позивачем здійснено оплату виставленого рахунку в розмірі 156 167,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1832.

В подальшому платіжним дорученням № 1844 від 28.05.2015 року позивачем повторно оплачено виставлений відповідачем рахунок в розмірі 147 096,00 грн.

Позивач стверджує, що позивач помилково перерахував відповідачу грошові кошти в розмірі 147 096,00 грн. за рахунком на оплату № 189 від 21.05.2015 року, який до цього був оплачений в сумі 156 167,00 грн., у зв'язку із чим просить стягнути з останнього 147 096,00 грн. надмірно перерахованих грошових коштів.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем сплачено відповідачу вартість замовленого турпродукту в розмірі 156 167,00 грн. на підставі рахунку на оплату № 189 від 21.05.2015 року, у зв'язку із чим, сплата 147 096,00 грн. платіжним дорученням № 1844 від 28.05.2015 року є переплатою за зазначеним рахунком.

Враховуючи зазначене, судом встановлено, що позивачем здійснено переплату за рахунком на оплату № 189 від 21.05.2015 року в сумі 147 096,00 грн., яка відповідачем не повернута, що свідчить про обґрунтованість позовних вимог і зумовлює стягнення з останнього надмірно перерахованих грошових коштів в розмірі 147 096,00 грн.

Судові витрати, відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СІЄСТА» (01001, м.Київ, вулиця Хрещатик, будинок 7/11; ідентифікаційний код 32308966) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕНЕЯ» (03127, м. Київ, проспект 40-річчя Жовтня, 120, корпус 1; ідентифікаційний код 21661214), 147 096,00 грн. (сто сорок сім тисяч дев'яносто шість гривень) надмірно перерахованих грошових коштів та 2 206,44 грн. (дві тисячі двісті шість гривень 44 копійки) судового збору. Видати наказ.

3. Копію даного рішення направити відповідачу у справі № 910/26445/15.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 30.11.2015р.

Суддя Ю.В. Цюкало