РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2015Справа №910/26737/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЛК ТРЕЙД"

до Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"

третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю "Білоцерківський молочний комбінат"

про визнання поруки припиненою

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

від позивача: Старовойтова Д.А. представ. за дов.

від відповідача: Головіна О.І. представ. за дов.

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про визнання поруки за договором поруки № 27109РЗ від 17.03.2009 припиненою.

Позовні вимоги мотивовані тим, що між банком та позичальником без згоди позивача, як поручителя в рамках Генеральної кредитної угоди № 27109N1 були укладені кредитні договори, за якими надані кредити в більшому розмірі, ніж передбачено лімітом заборгованості, чим, на думку позивача, фактично було збільшено обсяг його відповідальності, як поручителя, та що є підставою для визнання поруки припиненою відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 15.10.2015 було порушено провадження у справі № 910/26737/15, та призначено до розгляду на 03.11.2015.

30.10.2015 відповідач через канцелярію суду подав клопотання про долучення документів до матеріалів справи та відзив на позовну заяву, в якому вказав, що підстав для визнання поруки припиненою немає, оскільки загальний ліміт заборгованості позичальника за Генеральною кредитною угодою № 27109N1 від 17.03.2009 з урахуванням змін, внесених договором про внесення змін № 27109N1-7 від 28.11.2012 був встановлений у сумі, що не перевищує еквівалент 188 325 285,75 грн. та означає граничну суму саме позичкової заборгованості за всіма кредитними договорами, в межах якої позичальник може користуватися кредитами згідно з цією Генеральною угодою, з усіма змінами та доповненнями, які існують на даний момент та будуть укладені в майбутньому, з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної угоди, їй підпорядковується та є Додатками до Генеральної угоди, які є невід'ємними частинами та складають єдиний документ - кредитну угоду, що було погоджено поручителем шляхом укладення до договору поруки договору про внесення змін та доповнень № 27109Р3-4 від 03.12.2012. Пояснює, що враховуючи, що кредитна заборгованість не була сталою, а поручитель не надав доказів того, що загальна сума всіх чинних лімітів заборгованості за кредитними договорами в будь-який момент дії Генеральної угоди перевищувала суму загального ліміту заборгованості, беручи до уваги письмову згоду поручителя на внесення будь-яких змін та доповнень до кредитних говорів, укладених в рамках Генеральної угоди, в т.ч. тих, внаслідок яких може збільшуватись обсяг відповідальності ТОВ «МІЛК ТРЕИД», без отримання додаткових згод поручителя на внесення таких змін та доповнень, а також погодження поручителем перевищення загального ліміту заборгованості за Генеральною угодою у зв'язку зі зміною офіційного курсу гривні по відношенню до іноземних валют, відповідно надання кредитів за кредитними договорами, укладеними в межах Генеральної угоди, не змінило основне зобов'язання боржника без згоди поручителя та не збільшило обсяг його відповідальності.

Ухвалою суду від 03.11.2015 відкладено розгляд справи на 17.11.2015.

13.11.2015 до відділу діловодства суду позивачем подано додаткові документи по справі.

16.11.2015 до відділу діловодства суду позивачем подано заперечення на відзив, в якому вказує, що за умовами кредитних договорів №№ 27106К17, 271122К28, 27113К5, 27113V5, 27113К27 банком було надано позичальнику кошти у сумі 9 057 744,83 доларів США, 9 101 872,75 євро, 49 762 042,33 гривень, при цьому договором від 03.12.2012 про внесення змін та доповнень № 27109Р3-4 до договору поруки № 27109Р3 від 17.03.2009 визначений ліміт заборгованості позичальника, в межах якого позивач поручився, в еквіваленті, що не перевищує 188 325 285,71 грн.

Ухвалою суду від 17.11.2015 за клопотанням третьої особи було відкладено розгляд справи на 24.11.2015.

23.11.2015 через канцелярію суду позивач подав клопотання про витребування оригіналів документів у відповідача, яке судом задоволено. У судовому засіданні 24.11.2015 представником відповідача було надано оригінали протоколів та згод, копії яких додані до відзиву на позовну заяву.

У судовому засіданні 24.11.2015 представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти позову заперечував.

Третя особа письмових пояснень по справі не надала, свого представника у засідання суду не направила.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд, ВСТАНОВИВ:

17.03.2009 року між ВАТ «Державний експортно-імпортний банк України» (банк за договором) та ТОВ «Білоцерківський молочний комбінат» (позичальник за договором) було укладено Генеральну кредитну угоду № 27109N1 (надалі - Генеральна угода).

Умовами статті 2 Генеральної угоди визначено, що термін «Генеральна угода» означає цю Генеральну угоду, включаючи будь-які додатки до неї, графіки, списки або інші доповнення до неї, є невід'ємною частиною цієї Генеральної угоди; під «кредитним договором» розуміється будь-який договір, угода, правочин, що передбачає здійснення кредитних операцій та який укладається сторонами в рамках цієї Генеральної угоди і є її додатком, «загальний ліміт заборгованості за Генеральною угодою» - гранична сума позичкової заборгованості за всіма кредитними договорами, в межах якої позичальник може користуватися кредитами згідно з цією Генеральною угодою.

Відповідно до п. 4.5.1 Генеральної угоди сторони домовились, що загальний ліміт заборгованості позичальника за Генеральною угодою не може перевищувати 18 000 000,00 гривень, 9 057 744,83 доларів США та екв. 7 818 877,65 євро. Загальний ліміт заборгованості за Генеральною угодою поширюється на кредитні договори, укладені до моменту набуття чинності Генеральною угодою, та є такими, що діятимуть в рамках Генеральної угоди і є відповідними додатками до Генеральної угоди згідно з Додатком № 1 до Генеральної угоди, а також всі кредитні договори, які будуть укладені в рамках Генеральної угоди протягом її дії.

У додатку № 1 до Генеральної угоди в редакції внесених змін додатковою угодою № 27109N1-13 від 05.02.2014 встановлено перелік кредитних договорів, укладених між банком та позичальником, які є такими, що діятимуть у рамках Генеральної угоди.

Так, в рамках Генеральної угоди між банком та позичальником був укладений кредитний договір № 2106К17 від 26.06.2006 року, договір про кредитування шляхом відкриття безвідкличного документарного підтвердженого непокритого акредитиву № 27112К28 від 28.11.2015, кредитні договори № 27113К5 від 28.03.2013, № 27113V5 від 04.09.2013, № 27113К26 від 06.11.2013, № 27113К27 від 06.11.2013, № 27114К2 від 05.02.2014, а також додаткові угоди про внесення змін до вказаних кредитних договорів.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника перед банком 17.03.2009 року між ВАТ "Державний експортно-імпортний банк України" (ВАТ «Укрексімбанк») (кредитор за договором), ТОВ "Білоцерківський молочний комбінат" (позичальник) та ТОВ «Торговий дім Тульчинка» (поручитель) (назву змінено на ТОВ "МІЛК ТРЕЙД") був укладений договір поруки № 27109Р3, відповідно до якого поручитель зобов'язався перед кредитором солідарно відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником основного зобов'язання.

Згідно статті 1 договору поруки сторони дійшли згоди, що під основним зобов'язанням розуміється - зобов'язання позичальника, передбачені кредитною угодою: Генеральною кредитною угодою № 27109N1 від 17.03.2009 з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної угоди, їй підпорядковуються та є Додатками до Генеральної угоди, є невід'ємними її частинами та складають єдиний документ (Генеральна угода та Додатки - далі кредитна угода), укладена між кредитором та позичальником, відповідно до якої загальний розмір заборгованості позичальника не може перевищувати 18 000,0 тис. грн.., 9 057 744, 83 дол.США та екв. 7818877,65 євро (в т.ч. заборгованість у гривні, що утвориться в результаті заміщення 1 630 292, 43 євро) на визначених кредитною угодою умовах, строком погашення 16 березня 2012 року з нарахуванням процентів, комісій та інших платежів у відповідності до умов кредитної угоди, щодо відшкодування суми кредиту, процентів, штрафних санкцій, а також всіх та будь-яких витрат, пов'язаних з наданням та обслуговуванням кредиту.

В подальшому договорами про внесення змін № 27109Р3-1 від 11.11.2009, № 27109Рз-2 від 15.09.2010, № 27109Р3-3 від 06.07.2012, № 27109Р3-4 від 03.12.2012 були внесені зміни до договору поруки.

Зокрема, відповідно до умов договору від 03.12.2012 про внесення змін та доповнень № 27109Р3-4 до договору поруки № 27109Р3 від 17.03.2009 сторони дійшли згоди викласти статтю 1 «Визначення термінів» договору поруки в іншій редакції та погодили, що «Основне зобов'язання» - це зобов'язання позичальника, передбачені кредитною угодою щодо відшкодування суми кредиту, процентів, штрафних санкцій, а також всіх та будь-яких витрат, пов'язаних з наданням та обслуговуванням кредиту; «кредитна угода» - Генеральна кредитна угода з усіма змінами та доповненнями, які існують на даний момент та будуть укладені в майбутньому, з усіма чинними кредитними договорами, які укладаються в рамках Генеральної угоди, їй підпорядковуються та є Додатками до Генеральної угоди, є невід'ємними її частинами та складають єдиний документ, Генеральна угода та Додатки (надалі-кредитна угода), укладена між кредитором та позичальником, відповідно до якої кредитор при виконанні позичальником її умов проводить кредитні операції з лімітом заборгованості, що не перевищує еквівалент 188 325 285,72 гривень, на визначених Кредитною угодою умовах, строком користування кредитом за кредитною угодою до 25 грудня 2017 року включно, нарахуванням процентів, комісій та інших платежів у відповідності до умов Кредитної угоди.

При цьому, згідно п.8 договору від 03.12.2012 про внесення змін та доповнень № 27109Р3-4 до договору поруки № 27109Р3 від 17.03.2009, поручитель підтвердив, що рішенням Загальних зборів учасників поручителя (протокол № 12 від 30.11.2012) надані повноваження в.о.Генерального директора на підписання цього договору про внесення змін.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що станом на 31.07.2015 у зв'язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов'язань щодо повернення кредиту, отриманого в рамках Генеральної кредитної угоди банк пред'явив до ТОВ «МІЛК ТРЕЙД», як солідарного боржника по договору поруки, вимогу на суму 7 491 026,04 доларів США (еквівалентно 159 686 689,01 грн. станом на 28.08.2015), 6 922 677,95 євро (еквівалентно 166 519 313,80 грн. станом на 28.08.2015), 156 271 702,16 грн., проте поручитель посилаючись на ч. 1 ст. 559 ЦК України, вважає поруку за договором № 27109РЗ від 17.03.2009 такою, що припинена, оскільки, за його твердженнями, договором поруки в редакції договору від 03.12.2012 про внесення змін та доповнень № 27109Р3-4 визначений ліміт заборгованості в еквіваленті, що не перевищує 188 325 285,71 грн., при цьому позивач не отримував від банку жодних повідомлень про укладені договори про внесення змін до Генеральної угоди та не надав своєї згоди на таке укладення, тобто банком без згоди поручителя було змінено зобов'язання, внаслідок чого збільшено обсяг відповідальності поручителя.

Дослідивши наявні в матеріалах справи та надані в судовому засіданні докази, господарський суд дійшов висновку, що в задоволенні позовних вимог належить відмовити повністю, виходячи з наступного.

Згідно із ч.1 ст. 553, ч.1 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За положеннями ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов'язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього. Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов'язання виникає в разі: підвищення розміру процентів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення тощо.

Згідно п. 4.1.6. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014р. № 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів» не є збільшенням основного зобов'язання надання чергового траншу за договором про відкриття кредитної лінії, що забезпечений договором поруки.

Підставою для припинення поруки в порядку ч. 1 ст. 559 ЦК є сукупність двох умов - внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання та збільшення обсягу відповідальності поручителя внаслідок таких змін. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 5 лютого 2014 р. у справі № 6-160цс13.

Позивачем не надано доказів, які б підтверджували обставини внесення без згоди поручителя змін до основного зобов'язання та збільшення обсягу його відповідальності.

Відповідно до п.2.1.8 договору поруки визначено, що поручитель погодився з відповідними змінами обсягів своєї відповідальності за Генеральною угодою, які можуть відбуватися в майбутньому.

Така згода поручителя на зміну основного зобов'язання, в т.ч. внаслідок якого може збільшуватись обсяг його відповідальності без отримання додаткових згод поручителя, була підтверджена ТОВ «МІЛК ТРЕЙД» листами № 31/1/14 від 31.01.2014, № 26/03/14 від 26.03.2014, № 23/05 від 23.05.2014, № 29-1/07/14 від 29.07.2014.

Таким чином, позивачем не надано належних доказів та не доведено суду підстав для визнання поруки за договором поруки № 27109РЗ від 17.03.2009 припиненою на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги пояснення представників сторін, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до ст. 49 ГПК України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя О.М.Ярмак

Повне рішення складено 07.12.2015