РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2015Справа №910/22725/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Публічного акціонерного товариства "Київенерго" до Житлово - будільного кооперативу "Нафтохімік" про стягнення 432 173,72 грн. за участю представників позивача - Кучкової Ю.В., довіреність №91/2014/12/26-11 від 26.12.2014 року, відповідача - Пінчука М.М., довіреність №12 від 12.10.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення 275 233,98 грн. основного боргу, 116 265,95 грн. інфляційних втрат, 10 429,88 грн. 3 % річних та 30 243,91 грн. пені у зв'язку з неналежним виконанням останнім зобов'язання з оплати теплової енергії за договором на постачання теплової енергії у гарячій воді № 3010079 від 01.05.2001 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.09.2015 року порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 21.10.2015 року.

20.10.2015 року позивачем через канцелярію суду надано заяву про зменшення позовних вимог, в якій позивач просив стягнути 164 233,98 грн. основного боргу, 116 265,95 грн. інфляційних втрат, 10 429,88 грн. 3 % річних та 30 243,91 грн. пені, яка прийнята судом до розгляду.

02.11.2015 року відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд про часткове задоволення позовних вимог на суму 124 427,88 грн.

04.11.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву на 09.11.2015 року.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.05.2001 року року між Публічним акціонерним товариством «Київенерго» (постачальник) та Житлово - будільним кооперативом "Нафтохімік" (споживач) було укладено договір на постачання теплової енергії у гарячій воді №3010079, відповідно до умов якого відповідно до умов якого предметом договору є постачання, користування та своєчасна сплата в повному обсязі спожитої теплової енергії у гарячій воді, на умовах передбачених цим договором (п. 1.1. договору).

Згідно п. 2.2.1. договору позивач зобов'язався постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби: опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону; гарячого водопостачання - протягом року; в кількості та обсягах згідно з додатком №1 до цього договору.

Договір набуває чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2001 року (п. 8.1. договору ).

Договір вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією із сторін (п. 8.4. договору).

Доказів припинення строку дії договору матеріали справи не містять.

Згідно п.2.3.1. договору відповідач зобов'язався дотримуватись кількості споживання теплової енергії по кожному параметру в обсягах, які визначені у додатку 1, не допускаючи їх перевищення; своєчасно сплачувати вартість спожитої теплової енергії.

Відповідно до п. 2 додатку № 4 до договору споживач (відповідач) щомісяця з 12 по 15 число самостійно отримує в міжрайонному відділенні із збуту теплової енергії №4 за адресою: вул. Борщагівська, №171/18 табуляграму фактичного споживання теплової енергії за попередній період, акт звірки на початок розрахункового періоду.

Згідно п. 3 додатку № 4 до договору сплату абонент виконує не пізніше 25 числа поточного місяця.

Поясненнями позивача, частково відповідача, поданим позивачем розрахунком, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору на підставі зазначених даних облікових карток (табуляграм), відомостей обліку теплової енергії стверджується факт поставки позивачем відповідачу протягом указаного періоду за вказаним вище договором теплової енергії на суму 275 233,98 грн. (в т.ч. ПДВ), а також факт користування відповідачем цією тепловою енергію.

Однак, взяті на себе зобов'язання за договором відповідач не виконував, внаслідок чого за період з 01.11.2012 року по 01.06.2015 року виникла заборгованість за використану теплову енергію, яка станом на 01.10.2015 року складає 164 233,98 грн. з урахуванням часткових сплат.

Доказів сплати відповідачем вищезазначених сум боргу суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 164 233,98 грн. боргу за спожиту теплову енергію є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що відповідач прострочив виконання зобов'язання з оплати теплової енергії за договором, з них на користь позивача на підставі ст. 625 ЦК України підлягає стягненню 116 265,95 грн. інфляційної складової боргу, 10 429,88 грн. 3% річних, які нараховані позивачем відповідно до вимог закону та умов договору.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня).

Згідно п. 3.5. додатку 4 до договору сторони передбачили, що за несвоєчасне виконання його умов передбачено пеню, яка нараховується на суму боргу на початок місяця, у розмірі 0,5 % за кожний день прострочення до моменту його повного погашення.

Позивачем у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язання з оплати теплової енергії нараховано 30 243,91 грн. пені.

Позов в частині стягнення пені у зв'язку з простроченням відповідачем виконання взятих на себе зобов'язань з оплати наданих послуг за договором на підставі ст. 230 ГК України є обґрунтованим та підлягає задоволенню за розрахунком позивача який здійснено у відповідності до умов договору та вимог закону.

Судом було надано належну оцінку відзиву відповідача на позовну заяву, проте доводи які в ньому викладені про неправильне нарахування позивачем суми основного боргу та пені не приймаються судом до уваги та повністю спростовуються поданим позивачем розрахунком, проведеним відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору на підставі зазначених даних облікових карток (табуляграм), відомостей обліку теплової енергії, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Житлово - будільного кооперативу "Нафтохімік" (03142, м. Київ, вул. Стуса, буд. 2; код 23493301) на користь Публічного акціонерного товариства «Київенерго» (01001, м. Київ, площа Івана Франка, будинок 5, код 00131305) 164 233 (сто шістдесят чотири тисячі двісті тридцять три) грн. 98 коп. основного боргу за спожиту теплову енергію, 10 429 (десять тисяч чотириста двадцять дев'ять) грн. 88 коп. 3 % річних, 116 265 (сто шістнадцять тисяч двісті шістдесят п'ять) грн. 95 коп. інфляційних втрат, 30 243 (тридцять тисяч двісті сорок три) грн. 91 коп. пені та 6 423 (шість тисяч чотириста двадцять три) грн. 46 коп. судового збору.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 13.11.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна