Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "08" грудня 2015 р. Справа № 906/1603/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 26.10.15р.

від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібозавод" (с.Нові Петрівці Вишгородського району Київської області)

до Приватного підприємства "Доброхліб" (с.Вереси Житомирського району Житомирської області)

про стягнення 50991,18 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 50991,18 грн., з яких 29445,62 грн. боргу за отриманий товар згідно договору № 336 купівлі - продажу хліба та хлібобулочних виробів від 11.02.14р., 5338,94 грн. пені, 914,83 грн. 3% річних та 15291,79 грн. інфляційних нарахувань.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Ухвала господарського суду від 19.11.15р., яка направлялась відповідачу за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві (с.Вереси Житомирського району Житомирської області, вул.Леніна 16-г), повернулася до суду з відміткою поштового зв'язку "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до пункту 2.6.15 "Інструкції з діловодства в господарських судах України", затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.13р. № 28, на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив, та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Факт неодержання процесуальних документів адресатом засвідчується поштовим повідомленням встановленого зразка, яке разом з неотриманими документами та конвертом оперативно передається відповідному судді для ознайомлення та приєднання до справи (п.2.6.18 Інструкції з діловодства в господарських судах України).

Відповідно до пп.3.9.1 та 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК... За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом... У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, відповідач у справі був належним чином повідомлений судом за адресою, вказаною у позовній заяві, про час та місце судового розгляду справи, а тому нез'явлення його представника не перешкоджає вирішенню спору.

У зв'язку з цим, господарський суд відповідно до ст.75 ГПК України розглянув справу та прийняв рішення на підставі наявних у справі документів.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

11.02.14р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібозавод" (далі-позивач/постачальник) та Приватним підприємством "Доброхліб" (далі-відповідач/покупець) укладено договір № 336 купівлі - продажу хліба та хлібобулочних виробів (а.с.12-15).

Відповідно до пп.1.1 договору сторони погодили, що постачальник зобов'язується поставляти на умовах даного договору хліб та хлібобулочні вироби (далі-товар) у відповідності з поданими покупцем замовленнями, а покупець зобов'язаний приймати товар та своєчасно сплачувати його вартість постачальнику.

Згідно пп.1.2 договору, поставка товару здійснюється окремими партіями зі складу постачальника згідно умов даного договору.

Відповідно до пп.1.3 договору, право власності на поставлений товар переходить від постачальника до покупця з моменту підписання сторонами належним чином оформленої товарно-транспортної накладної (далі - ТТН), затвердженої наказом Міністерства аграрної політики України від 06.06.2001 року № 153.

Згідно пп.3.1 договору, продукція постачається (відпускається) за діючими на час поставки (відпуску) цінами з урахуванням податку на додану вартість. Перелік продукції визначається в прайс-листах постачальника наданих продавцем.

Сума договору становить суму всіх ТТН по даному договору (пп.3.3 договору).

Відповідно до пп.3.4 договору, розрахунки за товар проводяться у відповідності до умов оплати, визначених в специфікації (п.4.1 договору), в національній валюті України шляхом перерахування на банківський рахунок постачальника вказаному на товарно-транспортній накладній у безготівковому порядку та/або готівкою через ПАТ "Райффайзен банк Аваль".

На виконання зазначених умов договору у період з березня по серпень 2014 року позивачем поставлено позивачу товар - хліб та хлібобулочні вироби на загальну суму 39765,12 грн., що підтверджується товарно-транспортними накладними за вказаний період (а.с.32-42).

Згідно даних позивача, відповідач свої договірні зобов'язання по оплаті отриманого товару в повному обсязі не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 29445,62 грн., що підтверджується довідкою позивача станом на 07.12.15р. (а.с.56), підписаним позивачем актом звірки взаємних розрахунків станом на 26.10.15р. (а.с.29) та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (штраф, пеня).

Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюється у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачений законом або договором.

Згідно ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Відповідно до пп.5.1 договору, в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань у випадках, що не передбачені умовами даного договору, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України.

Згідно пп.5.4 договору, за порушення термінів оплати покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Згідно розрахунків позивача розміри пені, 3% річних та інфляційних нарахувань становлять, відповідно, 5338,94 грн., 914,83 грн. та 15291,79 грн. (а.с.11).

Розрахунки обґрунтовані, відповідають чинному законодавству та укладеному договору.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач позов не оспорив, своїм правом на участь в судовому розгляді справи не скористався, доказів сплати боргу не подав.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі - з відповідача стягується на користь позивача 29445,62 грн. боргу за отриманий товар згідно договору № 336 купівлі - продажу хліба та хлібобулочних виробів від 11.02.14р., 5338,94 грн. пені, 914,83 грн. 3% річних та 15291,79 грн. інфляційних нарахувань.

Сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Доброхліб", 12401, с.Вереси Житомирського району Житомирської області, вул.Леніна 16-г, ідентифікаційний код 38508183:

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший Столичний Хлібозавод", 07354, с.Нові Петрівці Вишгородського району Київської області, вул.Ворошилова 85, ідентифікаційний код 31484879 - 29445,62 грн. боргу за отриманий товар згідно договору № 336 купівлі - продажу хліба та хлібобулочних виробів від 11.02.14р., 5338,94 грн. пені, 914,83 грн. 3% річних, 15291,79 грн. інфляційних нарахувань та 1218,00 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 08.12.15

Суддя Гансецький В.П.

Друк: 3 прим.:

1 - у справу,

2,3 - сторонам (рек. з повід. про вруч.).