ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року Справа № 904/10011/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М. - головуючого,
Коваленка В.М. (доповідач у справі),
Короткевича О.Є.,
розглянувши касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
на постанову та рішеннявід 10.06.2015 Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 25.03.2015 господарського суду Дніпропетровської області
у справі№ 904/10011/14 господарського суду Дніпропетровської області
за позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль"
до1. Приватного підприємства "Згода 06", 2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-С"
провизнання недійсним авалю на векселі
в судовому засіданні взяли участь представники:

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" - Гіндрюк Т.С., довіреність,

ТОВ "Гранд-С" - Рябчун Р.О., довіреність

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2015 (головуючий суддя - Турчин С.О., судді: Мартинюк С.В., Ніколенко М.О.), що прийнято у справі № 904/10011/14 в задоволенні позову публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (далі - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", Позивач) до приватного підприємства "Згода 06" (далі - ПП "Згода 06", Відповідач-1), товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд-С" (далі - ТОВ "Гранд-С", Відповідач-2) про визнання недійсним авалю або будь-якого іншого рівнозначного формулювання/напису, вчиненого на простому векселі серії АА 1689044 відмовлено повністю.

Не погодившись із вказаним рішенням суду, Позивач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2015 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 (головуючий суддя - Березкіна О.В., судді: Дармін М.О., Чус О.В.) апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2015 - без змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями, Позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2015, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована порушенням судами норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Гранд-С" просить рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2015, постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача-2, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Так, як встановлено господарськими судами та вбачається з матеріалів справи, позовна заява про визнання недійсним авалю на векселі, мотивована тим, що ПП "ЗГОДА 06" виступило авалістом за простим векселем АА 1689044 на суму 3 500 000,00 грн. без будь-якої майнової винагороди або компенсації, а також без попередньої письмової згоди ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", чим порушив умови генеральної кредитної угоди №01/03-00/141-08 від 14.08.2008 та кредитного договору №012/03-00/142-08 від 14.08.2008. При цьому, Позивач зазначив, що стосовно Відповідача-1 порушено провадження у справі про банкрутство і ним (Позивачем) встановлено наявність кредиторських вимог ТОВ "Гранд С" за авальованим вексельним зобов'язанням у справі №904/720/14 про банкрутство ПП "ЗГОДА 06".

За приписами ст.14 Податкового кодексу України аваль є вексельним поручительством.

Положенням про порядок здійснення операцій з векселями в національній валюті на території України, що затверджене постановою Правління Національного банку України від 16 грудня 2002 року №508 надані наступні визначення.

Аваль - вексельне поручительство, за яким особа (аваліст), яка його здійснює, бере на себе відповідальність перед власником векселя за виконання векселедавцем, акцептантом або індосантом зобов'язань щодо оплати цього векселя. Аваль виражається словами "вважати за аваль" або будь-яким іншим рівнозначним формулюванням, оформляється на векселі або на АЛОНЖІ. Аваліст - юридична або фізична особа, яка гарантує оплату векселя.

Виходячи з аналізу названих норм, в силу авалю ПП "ЗГОДА 06" (аваліст) прийняло на себе певні цивільні обов'язки, а саме - виступило поручителем за вексельними зобов'язаннями третіх осіб. Аваль підпадає під визначення правочину, що наведене у ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України.

З матеріалів справи вбачається, що 27.02.2014 порушено провадження у справі №904/720/14 про банкрутство ПП "ЗГОДА 06" на підставі норм ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України № 4212-VІ від 22.12.2011, чинній з 19.01.2013, далі - Закон про банкрутство), а постановою господарського суду Дніпропетровської області від 04.03.2014 у справі № 904/720/14 ПП "ЗГОДА 06" було визнано банкрутом і відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру.

У вказаній справі про банкрутство ухвалою від 30.04.2014 затверджено реєстр вимог кредиторів ПП "Згода 06" на загальну суму 198 209 008,80 грн., до якого включено, зокрема, вимоги ТОВ "Гранд С" на суму 1 218,00 грн. (перша черга задоволення) і 3 500 000,00 грн. (четверта черга задоволення), вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" на суму 1 218,00 грн. (перша черга задоволення) і 1 705 089,73 грн. (шоста черга задоволення) та окремо внесені до реєстру вимог кредиторів, забезпечених заставою - ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" грошові вимоги у сумі 187 923 085,90 грн.

Згідно з ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Отже, ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство відносить до підвідомчості господарських судів справи зі спорів, пов'язаних з майновими вимогами до боржника, і дана норма кореспондується з положеннями п. 7 ч. 1 ст. 12, ч. 9 ст. 16 ГПК України, зміни до яких в частині визначення підвідомчості та виключної підсудності справ у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, були внесені Законом про банкрутство (у редакції Закону України № 4212-VІ від 22.12.2011, чинній з 19.01.2013).

Вирішуючи спір про визнання недійсним вчиненого ПП "ЗГОДА 06" (боржником) авалю на векселі за позовом ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", суди першої та апеляційної інстанції не врахували приписів названих вище норм та дійшли помилкового висновку про його розгляд в порядку позовного провадження.

Разом з цим, залишаючи без задоволення клопотання ПП "Згода 06" від 13.01.2015 № 02-01/07-02 про припинення провадження у даній справі, обґрунтоване ст. 10 Закону про банкрутство, місцевий суд зазначив, що позовна заява подана Позивачем в позовному провадженні правомірно. Вказаного висновку суд першої інстанції дійшов з огляду на те, що провадження у справі про банкрутство порушено 27.02.2014, вчинений Відповідачем-1 аваль на векселі не містить дати його вчинення, а згідно ст.20 цього Закону у межах провадження у справі про банкрутство можуть бути визнані або спростовані господарським судом правочини (договори) або майнові дії боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство. Висновків стосовно клопотання ПП "Згода 06" в контексті застосування до спірних правовідносин ст. 10 Закону про банкрутство місцевим та апеляційним судами надано не було.

Враховуючи те, що положення ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство прямо не встановлюють порядку розгляду майнових спорів, стороною яких є боржник, в окремому позовному провадженні, колегія суддів дійшла висновку, що такі спори підлягають розгляду судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, та саме в межах цієї справи.

Відтак, спір про визнання недійсним на підставі норм загального цивільного законодавства вчиненого ПП "Згода 06" (який перебуває в процедурі банкрутства) авалю на векселі підлягає розгляду в межах провадження по справі про банкрутство ПП "Згода 06", а не в окремому позовному провадженні.

У зв'язку з цим, висновок судів першої та апеляційної інстанцій про правомірність розгляду даного спору в позовному провадженні є помилковим та не узгоджується з приписами ч. 4 ст. 10 Закону про банкрутство.

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що прийняті у справі судові рішення підлягають скасуванню як такі, що винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права, а провадження у справі - припиненню.

З урахуванням наведеного та керуючись нормами ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст.ст. 41, 12, 16, 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" задовольнити частково.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.06.2015 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.03.2015 у справі № 904/10011/14 скасувати.

3. Провадження у справі № 904/10011/14 припинити.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич

Постанова виготовлена та підписана 03.12.2015