номер провадження справи 34/170/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2015 Справа № 908/5221/15

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретареві Яровенко Г.В.

За участю представників: від позивача ОСОБА_1, довіреність від 08.06.2015 р.; від відповідача ОСОБА_2, довіреність від 04.03.2015р.

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 908/5221/15,

за позовом: Публічного акціонерного товариства Діамантбанк (юридична адреса: 04070, м. Київ, Контрактова площа, 10-А; адреса для листування: 69035, м. Запоріжжя, пр. Леніна, б. 198);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю Константа (69035, м. Запоріжжя, пр. Леніна, б. 200, кв. 29);

про стягнення суми,

Сутність спору:

Публічним акціонерним товариством Діамантбанк заявлено позовні вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю Константа про стягнення заборгованості за договором кредитної лінії від 29.12.2008р. № 541, а саме: 599319,30 грн. - заборгованості зі сплати процентів; 162821,22 грн. - пені за порушення умов договору.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.10.2015р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/5221/15, якій присвоєно номер провадження 34/170/15, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 15.10.2015р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.10.2015р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладений на 26.10.2015р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.10.2015р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладений на 04.11.2015р.

У судовому засіданні 04.11.2015р. оголошено перерву до 16.11.2015р.

У судовому засіданні 16.11.2015р. оголошено перерву до 30.11.2015р.

Позовні вимоги мотивовані наступним. На виконання договору кредитної лінії № 541, укладеного між сторонами 29.12.2008р., позивач відкрив відповідачу невідновлювальну кредитну лінію строком до 28.12.2009р. у розмірах визначених умовами договору та зобов'язався надавати кредитні кошти в межах відкритої кредитної лінії з позичкового рахунку, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 25% річних. Позивач належним чином виконав свої обов'язки за кредитним договором, відкривши відповідачу позичковий рахунок та надавши обумовлені договором грошові кошти у повному обсязі: за додатковою угодою № 2 від 30.12.2008р. позивач надав відповідачу транш кредитних коштів у розмірі 60000,00 грн.; за додатковою угодою № 4 від 30.01.2009р. позивач надав відповідачу транш кредитних коштів у розмірі 72233,82 грн.; за додатковою угодою № 5 від 27.02.2009р. позивач надав відповідачу транш кредитних коштів у розмірі 290000,00 грн.; за додатковою угодою № 6 від 15.05.2009р. позивач надав відповідачу транш кредитних коштів у розмірі 377766,18 грн. Усього у сумі 800000,00 грн. Відповідач, в свою чергу, взяті на себе за договором обовязки щодо повернення кредиту та сплати відсотків виконував неналежним чином, в звязку з чим ПАТ Діамантбанк неодноразово звертався до нього з вимогами щодо погашення простроченої заборгованості, що підтверджується листами від 15.06.2009р. № 725-01/11, від 13.07.2009р. № 878-01/11, від 19.08.2009р. № 1048/01/12, від 08.09.2009р. № 1111-01/12. Позивачем в судовому порядку було стягнуто з відповідача 8568825,12 грн., у тому числі за договором кредитної лінії № 541 у розмірі 1359468,37 грн. (рішення господарського суду Запорізької області від 06.04.2010р. у справі № 10/88/10). 12.08.2010р. ухвалою господарського суду Запорізької області порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Константа", ухвалою від 25.05.2011р. затверджено реєстр вимог кредиторів ТОВ "Константа", у тому числі вимоги ПАТ "Діамантбанк" у загальній сумі 16033503,70 грн. До складу вказаної суми увійшли вимоги ПАТ "Діамантбанк" за договором кредитної лінії № 541 у розмірі 1468528,14 грн. з яких: 800000,00 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 273777,76 грн. - заборгованість зі сплати процентів (на дату порушення провадження у справі про банкрутство); 394750,38 грн. - неустойка, нарахована відповідно до умов кредитного договору. Результатом розгляду справи про банкрутство ТОВ "Константа" стало укладення між кредиторами, в особі комітету кредиторів, та боржником - ТОВ "Константа" мирової угоди, у порядку передбаченому розділом IV Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Мирову угоду затверджено судом, провадження у справі про банкрутство відповідача припинено. Умовами мирової угоди зобовязання відповідача зі сплати основної заборгованості та процентів за договором № 541 відстрочено до 31.12.2017р., заборгованість зі сплати неустойки прощено у повному обсязі. Підпунктом 3.2.1. мирової угоди сторони визначили, що договір кредитної лінії № 541 укладений між сторонами, продовжує діяти на умовах узгоджених сторонами при їх підписанні з урахуванням передбачених мировою угодою відстрочення та прощення боргів. За таких обставин, зважаючи на умови договору, мирової угоди та враховуючи, що провадження у справі про банкрутство припинено позивач на підставі абз. 3 п. 3.2. договору № 541 продовжив нарахування ТОВ "Константа" процентів за користування кредитними коштами у розмірі 800 000,00 грн. Так, за період з 01.10.2012р. по 29.09.2015р., що не виходить за межі трирічної позовної давності, у ТОВ "Константа" перед позивачем утворилася заборгованість зі сплати процентів у розмірі 599319,30 грн. Крім того, внаслідок порушення відповідачем строків сплати процентів за кредитом, позивачем було йому нараховано пеню в сумі 162821,22 грн. В обґрунтування позовних вимог ПАТ "Діамантбанк" посилається на ст. ст. 1, 12, 49, 54 ГПК України, ст.ст. 525, 526, 610, 611, 625, 1054 ЦК України та умови кредитного договору кредитної лінії № 541 від 29.12.2008р.

У судовому засіданні 16.11.2015р. позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог в звязку із коригуванням періодів нарахування та суми пені, в якій ПАТ "Діамантбанк" просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість в сумі 645319,51 грн., що складається з суми 599319,30 грн. боргу зі сплати процентів за кредитом та суми 46000,21 грн. пені.

Згідно ст. 22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених ст. 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Заява позивача про зменшення позовних вимог прийнята судом до розгляду згідно ст. 22 ГПК України, в судовому засіданні розглядаються позовні вимоги ПАТ "Діамантбанк" про стягнення з ТОВ "Константа" заборгованості в сумі 645319,51 грн., що складається з суми 599319,30 грн. боргу зі сплати процентів за кредитом та суми 46000,21 грн. пені.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги з урахуванням заяви про їх зменшення, просить позов задовольнити.

Представник відповідача, ТОВ "Константа", проти позову заперечив, вважає, що позивачем не надані необхідні докази в обґрунтування позову, оскільки умови мирової угоди не містять жодної згадки про договір кредитної лінії №541 від 29.12.2008р., укладений між ПАТ "Діамантбанк" та ТОВ "Константа". Відсутність доказів пред'явлення збоку ПАТ "Діамантбанк" до ТОВ "Константа" грошових вимог за договором кредитної лінії №541 від 29.12.08р. у справі про банкрутство ТОВ «Константа», які виникли до моменту її порушення господарським судом, може означати про їх погашення за правилами ч.2 ст.14 ЗУ Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Крім того, відповідач не погодився із здійсненим позивачем розрахунком пені, зазначив, що згідно доводів позивача порушення зобовязання відповідачем зі сплати процентів виникло, починаючи з 01.10.2012р., тож враховуючи приписи ч.6 ст. 232 ГК України, нарахування пені мало бути припинено через шість місяців 01.04.2013р. Заявив клопотання про застосування до вимог про стягнення пені позовної давності у 1 рік.

У судовому засіданні представник відповідача також, як на підставу для відмови у позові посилався на рішення господарського суду Запорізької області від 01.04.2013р. у справі № 908/460/13-г, яким встановлено, що згідно розділу 3 мирової угоди укладеної між кредиторами та боржником, зокрема, ПАТ Укрсоцбанк та ТОВ Константа, та затвердженої господарським судом Запорізької області 29.05.2012р. в рамках провадження справи про банкрутство № 19/157/10-25/195/10-12/5009/7270/11 припинилися грошові зобовязання боржника, що випливають з договорів: генерального договору про здійснення кредитування № 118/08 від 11.09.2008 р.; договору кредиту по овердрафту № 098 від 04.12.2007р.; договору про надання не відновлювальної кредитної лінії № 048 від 22.06.2007р. На думку відповідача за аналогією припинилися зобовязання і між сторонами у даній справі за договором №541 від 29.12.2008р, на підставі якого позивачем нараховані проценти за користування кредитом.

За клопотанням представників сторін, розгляд справи здійснювався без застосування засобів фіксації судового процесу.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

29.12.2008р. між Акціонерним банком Діамантбанк, правонаступником, якого за усіма правами та обов'язками є Публічне акціонерне товариство Діамантбанк (кредитодавець, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю Константа (позичальник, відповідач у справі) укладено договір кредитної лінії № 541 (далі договір № 541).

Відповідно до п.1.1, 1.2. договору № 541, кредитодавець з 29.12.2008р. відкриває позичальнику невідновлювальну кредитну лінію до 28.12.2009р. Кредитні кошти надаються позичальнику в межах відкритої згідно цього договору кредитної лінії зі сплатою позичальником процентів за користування кредитом в розмірі 25% річних.

Згідно п. 1.3. договору № 541, видача кредиту позичальнику здійснюється окремими кредитними траншами та оформлюється додатковими угодами до цього договору, що є його невідємною частиною, в яких зазначається сума і валюта кожного траншу та дата його видачі.

Позивачем в матеріали справи надано додаткові угоди до договору № 541 (належним чином посвідчені копії), які свідчать про надання кредитодавцем позичальнику грошових коштів на загальну суму 800000,00 грн.: додаткова угода № 2 від 30.12.2008р. на суму 60000,00 грн., додаткова угода № 4 від 30.01.2009р. на суму 72233,82 грн., додаткова угода № 5 від 27.02.2009р. на суму 290000,00 грн. та додаткова угода № 6 від 15.05.2009р. на суму 377766,18 грн.

Пунктом 3.2. договору № 541 на позичальника покладений обовязок здійснювати повернення фактично отриманого кредиту шляхом безготівкового перерахування грошових коштів у валюті отриманого кредиту на позичковий рахунок та забезпечити повне повернення фактично отриманого кредиту у дату закінчення дії кредитної лінії, вказану у п. 1.1. цього договору; щомісячно, протягом строку дії договору не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, сплачувати проценти за користування кредитом, що нараховані по 24 число такого місяця включно, у визначеному згідно умов цього договору розмірі, та забезпечити повну сплату процентів за кредитом у дату закінчення дії кредитної лінії.

В звязку з неналежним виконанням відповідачем умов договору кредитної лінії № 541 від 29.12.2008р. у нього перед позивачем виникла заборгованість в сумі 1359486,37 грн. (прострочена заборгованість по кредиту 800000,00 грн., прострочена заборгованість по сплаті процентів 164735,99 грн., пеня 71587,86 грн., штраф 323 162,52 грн.), яка була стягнута з відповідача на користь позивача в судовому порядку.

Так, рішенням господарського суду Запорізької області від 06.04.2010р. у справі №10/88/10 задоволено позовні вимоги АБ Діамантбанк (правонаступником якого є ПАТ Діамантбанк) та стягнуто з ТОВ "Константа" на його користь заборгованість на загальну суму 8168825,21 грн., що складається з заборгованості за: договором кредитної лінії № 425 від 07.05.2008р. в сумі 6415819,64 грн. (поточна заборгованість 5 500 000,00 грн., прострочена заборгованості по сплаті процентів 825880,89 грн., пеня 89938,75 грн.); договором про надання кредиту у формі овердрафту № 434 від 30.05.2008р. в сумі 293519,20 грн. (прострочена заборгованість по кредиту 124170,14 грн., прострочена заборгованості по сплаті процентів 29232,08 грн., пеня 140116,98 грн.); договором кредитної лінії № 541 від 29.12.2008р. в сумі 1359486,37 грн. (прострочена заборгованість по кредиту 800000,00 грн., прострочена заборгованість по сплаті процентів 164735,99 грн., пеня 71587,86 грн., штраф 323 162,52 грн.); також стягнуто 25500,00 грн. державного мита та 236,00 грн. витрат з інформаційно-технічного забезпечення судового процесу. Солідарно з ТОВ "Константа" та ТОВ Будівельна компанія Константа стягнуто частину заборгованості за договором про надання кредиту у формі овердрафту № 434 від 30.05.2008р. та відповідно до договору поруки № 434/2 від 11.11.2009р. у сумі 500000 грн.

На виконання вказаного рішення 05.05.2010 господарським судом Запорізької області видано відповідні накази.

Однак, 12.08.2010р. господарським судом Запорізької області порушено провадження у справі № 19/157/10 про банкрутство ТОВ Константа.

07.10.2010р. АБ Діамант, звернулось до господарського суду із заявою за вих.№454-20/31 про визнання його кредитором ТОВ Константа на загальну суму 16033503,70 грн., в тому числі на заборгованість, яка була предметом спору у справі № 10/88/10, що підтверджується штампом вхідної кореспонденції господарського суду Запорізької області від 07.10.2010р. на примірнику заяви позивача, копію якої надано у матеріали справи.

Розпорядником майна та генеральним директором ТОВ «Константа» вимоги АБ Діамант були визнані у повному обсязі, про що свідчить повідомлення за вих.№ 10/04/266 від 10.04.2012р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області 19.04.2012р. у справі № 19/157/10-25/195/10-12/5009/7270/11, затверджено реєстр кредиторських вимог до ТОВ Константа, згідно якого вимоги АБ "Діамант" в сумі 4 718 898,60 грн. увійшли у 4 чергу задоволення; в сумі 3 895 906,59 грн. у 6 чергу задоволення; судові витрати в сумі 125,00 грн. у 1 чергу задоволення (п. 293 реєстру). Окремо до реєстру вимог внесено вимоги АБ "Діамант", забезпечені заставою на суму 7 418 698,51 грн. (1 черга задоволення).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.05.2012р. у справі №19/157/10-25/195/10-12/5009/7270/11 затверджено мирову угоду, укладену між боржником - ТОВ Константа та кредиторами, у тому числі АБ Діамантбанк; припинено провадження у справі, скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів, накладений ухвалою господарського суду Запорізької області від 12.08.2010р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 28.12.2012р. у справі №10/88/10, в звязку з затвердженням мирової угоди та припинення провадження у справі банкрутство ТОВ Константа, накази на виконання рішення господарського суду Запорізької області від 06.04.2010р. №10/88/10 визнано такими, що не підлягають виконанню.

Предметом спору у даній справі є стягнення з ТОВ Константа процентів за користування кредитними коштами в рамках договору кредитної лінії № 541 від 29.12.2008р., нарахованих ПАТ Діамант за період: з 01.10.2012р. по 29.09.2015р. в сумі 599319,30 грн. та стягнення пені в сумі 46000,21 грн. за порушення відповідачем строків сплати процентів.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Правовідносини сторін є господарськими.

Згідно із ч. 1 ст. 175 ГК України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобовязання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобовязана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку. Майнові зобовязання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За своєю правовою природою, договір, укладений між сторонами по даній справі, є кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Правова позиція щодо правомірності нарахування процентів за користування кредитними коштами до моменту повного погашення кредиту та виконання всіх передбачених кредитним договором зобов'язань викладена Верховним судом України в ухвалі від 30.05.2012р. по справі за позовом ЗАТ КБ ПриватБанк до РКПП Славутич.

Надання позивачем відповідачеві кредитних коштів в сумі 800000 грн. на підставі договору кредитної лінії № 541 від 29.12.2008р. встановлено рішенням господарського суду Запорізької області від 06.04.2010р. у справі №10/88/10 і відповідно до ст. 35 ГПК України не потребує доказування при розгляді даної справи.

Зміст мирової угоди, що досягли ТОВ Константа та кредиторами, викладений в ухвалі господарського суду Запорізької області від 29.05.2012р. про припинення провадження у справі №19/157/10-25/195/10-12/5009/7270/11.

Так, відповідно до п. 3.1. мирової угоди, з моменту набрання нею чинності всі грошові зобовязання боржника перед кредиторами, які випливають з підстав, зазначених в предявлених кредиторами заявах про грошові вимоги до боржника, припиняються відповідно до ст. 604 ЦК України за домовленістю сторін про заміну первісного зобовязання новим зобовязанням між тими ж сторонами (новація). Одночасно у боржника виникають перед кредиторами зобовязання, передбачені цією мировою угодою.

Згідно з п.п. 4.1.1., 4.1.2. мирової угоди, виконання зобов'язань ТОВ "Константа" перед кредиторами першої черги вимог відстрочено до 31.12.2016р., третьої та четвертої черги вимог відстрочено до 31.12.2017р., а виконання зобовязань перед кредиторами шостої черги вимог неустойка (штраф, пеня) на підставі розділу 5 мирової угоди прощено у повному обсязі.

У пункті 3.2. мирової угоди наведений перелік угод (договорів) та виконавчих документів за якими зобовязання боржника припиняються всього 284 пункти переліку.

Договори, за якими боржник має заборгованість перед кредиторами та які не зазначені у п. 3.2. цієї мирової угоди, продовжують діяти на умовах, узгоджених сторонами при їх підписанні, з урахуванням пунктів 4.1.1, 4.1.2, 4,2, 5.1 та 5.2. (п. 3.2.1 мирової угоди).

Необхідно зазначити, що договір кредитної лінії № 541 від 29.12.2008р., укладений між сторонами, у перелік викладений в п 3.2 договору не увійшов, таким чином зобовязання за ним не припинено.

Пунктом 3.2. договору № 541 сторони узгодили, що позичальник щомісячно, протягом строку дії договору не пізніше останнього робочого дня поточного місяця, сплачувати проценти за користування кредитом, що нараховані по 24 число такого місяця включно, у визначеному згідно умов цього договору розмірі, та забезпечити повну сплату процентів за кредитом у дату закінчення дії кредитної лінії.

Відповідно до п. 8.2. договору кредитної лінії № 541 від 29.12.2008р., він вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором.

Таким чином, проценти за кредитним договором нараховуються до моменту повного погашення кредиту та виконання всіх передбачених договором грошових зобов'язань.

На момент розгляду справи позичальником зобовязання за договором № 541 не виконано, кредитні кошти в сумі 800000,00грн. позивачеві не повернуто.

Заявлені до стягнення ПАТ Діамантбанк проценти за користування кредитними коштами в сумі 599319,30 грн. за період: з 01.10.2012р. по 29.09.2015р., не увійшли до кредиторських вимог у справі про банкрутство ТОВ Константа, виконання зобовязань з їх виплати сторонами відстрочено не було, тож вони підлягають стягненню на умовах визначених договором № 541.

Умовами мирової угоди позивач та відповідач не передбачили зупинення нарахування відсотків за кредитним договором, лише було визначено відстрочку сплати боргу.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 193 ГК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

У відповідності до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За поясненнями позивача, відповідачем проценти за користування кредитними коштами в сумі 599319,30 грн. за період: з 01.10.2012р. по 29.09.2015р. сплачені не були.

Доказів оплати вказаної суми боргу відповідач не надав, отже позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання (ч. 1 ст.550 Цивільного кодексу України). Сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі (ч. 1 ст. 552 Цивільного кодексу України).

Внаслідок порушення відповідачем строків оплати процентів за користування кредиту за договором кредитної лінії № 541 від 29.12.2008р., позивачем нараховано ТОВ Константа пеню в сумі 46000,21 грн. за загальний період: з 01.10.2014р. по 30.09.2015р.

Відповідно до п. 5.1. договору № 541, за несвоєчасне повернення фактично отриманих позичальником кредитних коштів в межах відкритої згідно цього договору кредитної лінії та/або за несвоєчасну сплату процентів за користування ними та/або за несвоєчасне погашення комісії(й) за цим договором, позичальник сплачує кредитодавцю пеню у розмірі діючої на період виникнення прострочення подвійної облікової ставки Національного банку України від несплаченої суми за кожен день прострочення, а також штраф у розмірі 50% від суми невиконаного зобовязання.

Необхідно зазначити, що в оновленому розрахунку пені, який було додано позивачем до заяви про зменшення позивних вимог, ПАТ Діамантбанк було враховано приписи ч. 6 ст. 232 ГПК України та обмежено нарахування пені строком у шість місяців. Також, позивачем було враховано встановлений ч. 2 ст. 258 ЦК України спеціальний строк позовної давності для вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) в 1 рік.

Так, пеня на прострочені у квітні 2014р. проценти за користування кредитними коштами нарахована позивачем лише за жовтень 2014р.(зобовязання зі сплати процентів прострочено з 01.05.2014р. по 01.11.2014р.-шість місяців); у травні 2014р. за жовтень-листопад 2014р., у червні 2014р. за жовтень-грудень 2014р., у липні 2014р. за жовтень 2014р.- січень 2015р.; у серпні 2014р. за жовтень 2014р.- лютий 2015р.; у вересні 2014р. за жовтень 2014р.-березень 2015р.; у жовтні 2014р. за листопад 2014р.-квітень 2014р.; у листопаді 2014р. за грудень 2014р.-травень 2015р.; у грудні 2014р. за січень-червень 2015р.; у січні 2015р. за лютий-липень 2015р.; у лютому 2015р. за березень-серпень 2015р.; у березні 2015р. за квітень-вересень 2015р.; у квітні 2015р. з 01.05.2015р. по 29.09.2015р.; у травні 2015р. з 01.06.2015р. по 29.09.2015р.; у червні 2015р. з 01.07.2015р. по 29.09.2015р.; у липні 2015р. з 01.08.2015р. по 29.09.2015р.; у серпні 2015р. з 01.09.2015р. по 29.09.2015р.

Перевіривши розрахунок пені, судом встановлено, що він здійснений вірно, пеня в сумі 46000,21 грн. підлягає стягненню у повному обсязі.

Судом при перевірці розрахунку враховано положення п. 4.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів, відповідно до якого, якщо відповідно до чинного законодавства або договору неустойка (пеня) підлягає стягненню за кожний день прострочення виконання зобов'язання, позовну давність необхідно обчислювати щодо кожного дня окремо за попередній рік до дня подання позову, якщо інший період не встановлено законом або угодою сторін. При цьому, однак, слід мати на увазі положення частини шостої статті 232 ГК України, за якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Даний шестимісячний строк не є позовною давністю, а визначає максимальний період часу, за який може бути нараховано штрафні санкції (якщо інший такий період не встановлено законом або договором).

Таким чином, клопотання відповідача про застосування спеціальної позовної давності до вимог про стягнення пені судом відхилено, оскільки пеня заявлена позивачем в межах строку встановленого п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України (позов надійшов до суду 01.10.2015р., пеня заявлена з 01.10.2014р.).

Крім того, судом не приймаються до уваги твердження відповідача про те, що оскільки зобовязання у відповідача зі сплати процентів виникло, починаючи з 01.10.2012р., пеня має і може бути нарахована лише за період: з 01.10.2012р. по 01.04.2013р. (шість місяців). Необхідно зауважити, що проценти за користування кредитними коштами, згідно умов договору нараховуються щомісячно за кожний місяць окремо. Таким чином, у нарахованих процентів за кожний окремий місяць є окремий граничний строк їх оплати.

Також суд не погоджується з посиланням відповідача на рішення господарського суду Запорізької області від 01.04.2013р. у справі № 908/460/13-г, як на підставу для відмови у даному позові, оскільки договори (генеральний договір про здійснення кредитування № 118/08 від 11.09.2008р.; договір кредиту по овердрафту № 098 від 04.12.2007р.; договір про надання не відновлювальної кредитної лінії № 048 від 22.06.2007р.) укладені між ТОВ Костанта і ПАТ Укрсоцбанк наведені у переліку п. 3.2. мирової угоди (п. 282 переліку), затвердженої ухвалою суду від 29.05.2012р. № 19/157/10-25/195/10-12/5009/7270/11, в якому чітко зазначено, що зобовязання боржника, що випливають з угод (договорів) та виконавчих документів наведених у цьму переліку припиняються.

Договори ж, які не зазначені у п.3.2. (як то договір кредитної лінії № 541від 29.12.2008р., укладений між сторонами), продовжують діяти на умовах, узгоджених сторонами при їх підписанні (п.3.2.1. мирової угоди).

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Константа (69035, м. Запоріжжя, пр. Леніна, б. 200, кв. 29, ідентифікаційний код юридичної особи: 13622097) на користь Публічного акціонерного товариства Діамантбанк (юридична адреса: 04070, м. Київ, Контрактова площа, 10-А; адреса для листування: 69035, м. Запоріжжя, пр. Леніна, б. 198, ідентифікаційний код юридичної особи: 23362711) суму 599 319 (пятсот девяносто девять тисяч триста девятнадцять) грн. 30 коп. простроченої заборгованості за процентами, 46000 (сорок шість тисяч) грн. 21 коп. пені, 9679 (девять тисяч шістсот сімдесят девять) грн. 79 коп. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.12.2015 р.

Суддя А.О. Науменко