ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

24.11.2015 р. Справа № 33/70

За скаргоюСуб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Львів
на дії:Франківського відділу Державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції, м. Львів
у справі:№ 33/70
за позовом:Приватного підприємства «Тепло-Макс», м. Львів
до відповідача:Суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_1, м. Львів
про:стягнення 50012,18 грн.
Суддя - Крупник Р.В. Секретар - Айзенбарт А.І.
Представники сторін:
від скаржника: ОСОБА_2 - представник;
від позивача: не з'явився;
від ДВС:не з'явився.

Представникам сторін роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового засідання не надходило.

СУТЬ СКАРГИ:

02.09.2015р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила скарга ФОП ОСОБА_1 (надалі - Скаржник) на дії Франківського відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції (надалі - Франківський ВДВС ЛМУЮ) у справі за позовом ПП «Тепло-Макс» до Скаржника про стягнення 50 012,18 гривень. У своїй скарзі ОСОБА_1 просить визнати дії Франківського ВДВС ЛМУЮ щодо визначення вартості та оцінки майна Скаржника та використання такої в межах виконавчого провадження, неправомірними; визнати недійсною проведену Франківським ВДВС ЛМУЮ оцінку майна ФОП ОСОБА_1 (1/2 частини квартири АДРЕСА_1) згідно зі звітом Товариства з обмеженою відповідальністю «Периметр» станом на 26.03.2015р.; висновок про оцінку майна ФОП ОСОБА_1 (1/2 частини квартири АДРЕСА_1) згідно зі звітом Товариства з обмеженою відповідальністю «Периметр» станом на 26.03.2015р. визнати таким, що не підлягає використанню та зобов'язати Франківський ВДВС ЛМУЮ провести повторну оцінку майна боржника із залученням іншого оцінювача.

Ухвалою суду від 04.09.2015р. розгляд скарги призначено на 28.09.2015р. В подальшому розгляд справи відкладався на 15.10.2015р., 26.10.2015р., 17.11.2015р. та 24.11.2015р., з підстав зазначених у відповідних ухвалах суду.

Представник скаржника в судове засідання 24.11.2015р. з'явився, скаргу на дії Франківського ВДВС підтримав, просив її задоволити з підстав зазначених у самій скарзі та заявах про її уточнення (доповнення).

Зокрема зазначає, що копії постанов про призначення оцінювача майна та рецензента оцінки державним виконавцем, всупереч положенням ч.6 ст.13 ЗУ «Про виконавче провадження», на адресу скаржника не направлялися, що в свою чергу позбавило скаржника можливості заявити відвід експерту. Як вбачається з постанов державного виконавця про призначення рецензента звіту, рецензент ОСОБА_3, всупереч вимогам передбаченим ч.5 ст.13 ЗУ «Про виконавче провадження» не був попереджений про кримінальну відповідальність за відмову без поважних причин від надання висновку чи за надання висновку, що містить завідомо неправдиві відомості. А тому, на думку скаржника, ні наявний в матеріалах справи висновок про оцінку майна, ні рецензія на нього, не можуть вважатися належними доказами, які підтверджують ринкову вартість нерухомого майна скаржника.

Крім цього, в судовому засіданні представник скаржника наголосив, що ні висновок про оцінку, ні рецензія на нього не можуть бути використані у виконавчому провадженні, оскільки складені з грубим порушенням вимог національних стандартів з оцінки майна та майнових прав,а також закінчився шестимісячний строк чинності звіту, передбачений ч.5 ст.58 ЗУ «Про виконавче провадження».

Представник стягувача в судове засідання 24.11.2015р. не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату і місце судового засідання.

Представник Франківського ВДВС ЛМУЮ в судове засідання 24.11.2015р. не з'явився, направив в суд клопотання про відкладення розгляду справи, оскільки представник зайнятий у проведенні призначених виконавчих дій.

Розглянувши подане клопотання, суд не знаходить підстав для його задоволення, з огляду на наступне.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до ч.3 ст.22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд зазначає, що розгляд даної справи неодноразово відкладався з метою повного і всестороннього з'ясування всіх обставин спору, для забезпечення принципу змагальності та можливості надання сторонами доказів по справі. Відтак судом створено сторонам всі необхідні умови для подання всіх доказів та встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Враховуючи викладене та беручи до уваги закінчення строків розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути спір без участі представника Франківського ВДВС ЛМУЮ на підставі наявних матеріалів справи.

Як вбачається з відзиву на скаргу, державний виконавець заперечує проти її задоволення у зв'язку з безпідставністю.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали скарги, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується скарга, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення скарги по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

На виконанні у Франківського ВДВС ЛМУЮ перебуває Наказ господарського суду Львівської області №33/70 про примусове виконання рішення суду від 14.07.2009р. щодо стягнення з СПД-ФО ОСОБА_1 на користь ПП «Тепло-Макс» 46 581,60 грн. (з яких: 36 286,60 грн. - основний борг, 2 758,70 грн. - пеня, 1 617,43 - 3% річних, 5 918,87 грн. - інфляційних витрат), 3 312,80 грн. - оплати послуг адвоката, 465,81 грн. - державного мита та 251,81 грн. - витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

10.12.2009р. державним виконавцем Франківського ВДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №16328672 щодо виконання зазначеного наказу.

21.06.2012р. в ході здійснення виконавчих дій державним виконавцем Франківського ВДВС описано та арештовано нерухоме майно боржника ФОП ОСОБА_1 про що свідчить Акт опису й арешту майна, а саме: Ѕ ідеальної частки квартири АДРЕСА_1, право на яку підтверджується Свідоцтвом про право власності №26206 від 19.08.1994р. виданим Львівською міською адміністрацією.

03.02.2015р. державним виконавцем Франківського ВДВС винесено Постанову про призначення ОСОБА_4 експертом, суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання для участі у виконавчому провадженні. Згідно даної постанови ОСОБА_4 зобов'язано надати письмовий висновок, звіт про оцінку майна (акт оцінки майна) щодо визначення вартості описаного майна, а саме Ѕ частки квартири АДРЕСА_1.

В матеріалах справи міститься Висновок про вартість об'єкта оцінки від 26.03.2015р., зроблені ТОВ «Периметр» (оцінювач ОСОБА_4), згідно котрих ринкова вартість об'єкта оцінки без врахування ПДВ, станом на 26.03.2015р. становить 606370,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, в квітні 2015 року, не погоджуючись із визначеною оцінкою майна, ФОП ОСОБА_1 подав заперечення на результати оцінки, згідно яких просив Франківський ВДВС ЛМУЮ провести рецензування звіту про оцінку майна.

25.05.2015р. на підставі поданих заперечень, державним виконавцем Франківського ВДВС винесено Постанову про призначення ОСОБА_3 суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання для участі у виконавчому провадженні. Згідно даної постанови ОСОБА_3 зобов'язано провести рецензування висновку, зробленого ТОВ «Периметр» (оцінювач ОСОБА_4).

В матеріалах справи міститься Рецензія від 19.06.2015р. на Звіт про оцінку майна, а саме Ѕ частки квартири АДРЕСА_1 в якій зроблено висновок, що звіт, котрий був предметом рецензування не повною мірою відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна і має значні недоліки, що вплинули на достовірність оцінки, але може використовуватися з метою, визначеною у звіті, після виправлення зазначених недоліків.

При цьому, як вбачається з рецензії в процесі написання звіту експертом, зокрема, не проаналізовано та не обґрунтовано найбільш ефективне використання об'єкта оцінки; не обгрунтовано вибір доцільних для використання підходів та необгрунтовано недоцільність застосування інших оціночних підходів (тільки витратного в розділі Методологія оцінки); не виконаний аналіз використаних вихідних даних, в тому числі наведених пропозицій, під час проведення оцінки, а також необґрунтована поправка на частку у праві спільної часткової власності в порівняльному підході.

Як зазначає скаржник, в серпні 2015 року ним було отримано лист Франківського ВДВС від 12.08.2015р. за вих. В-16/ВП, згідно з яким його доведено до відома про проведену рецензію від 19.06.2015р. Після отримання вказаного листа, скаржник звернувся із скаргою до господарського суду Львівської області.

В процесі розгляду справи державний виконавець Франківського ВДВС зазначив, що на підставі рецензії ТОВ «Периметр» усунув недоліки свого висновку і долучив до матеріалів справи новий Звіт про вартість майна, а саме Ѕ частки квартири АДРЕСА_1. З вказаного звіту вбачається, що ринкова вартість об'єкта оцінки без врахування ПДВ, станом на 26.03.2015р. становить 757960,00 грн.

Як зазначив державний виконавець у відзиві на скаргу, звіт про вартість майна з новою оцінкою було направлено скаржнику.

Встановивши наведені обставини справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно приписів ч.1 ст.27 ЗУ «Про виконавче провадження» у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб (п.1 ч.1 ст.32 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Відповідно до положень ст. 58 згаданого Закону визначення вартості майна боржника проводиться державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден державний виконавець залучає суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання, який провадить свою діяльність відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні".

У разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, проведеної суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Витрати, пов'язані з рецензуванням звіту, несе сторона, яка заперечує проти результатів оцінки. У разі незгоди з оцінкою, визначеною за результатами рецензування, сторони мають право оскаржити її в судовому порядку в десятиденний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

Як роз'яснив Пленум ВГСУ в п. 9.10 Постанови №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» визначення вартості, оцінка майна боржника є процесуальною дією державного виконавця, незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець чи залучений ним суб'єкт оціночної діяльності) здійснювала відповідні дії, так само як і від того, ким здійснювалося рецензування звіту про оцінку майна. Тому сторони виконавчого провадження мають право оскаржувати таку оцінку, визначену за результатами рецензування, до господарського суду в процесуальному порядку, передбаченому статтею 121-2 ГПК.

У розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу Державної виконавчої служби, пов'язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження».

Отже, дії щодо оцінки майна та результати рецензування такої оцінки, здійснені в ході примусового виконання рішення господарського суду, дійсно, підлягають оскарженню до суду в порядку ст. 121-2 ГПК України.

Проте, до повноважень суду при розгляді таких скарг належить лише перевірка відповідності саме дій державного виконавця приписам статті 58 ЗУ «Про виконавче провадження».

При цьому, будь-яких доводів щодо здійснення саме державним виконавцем дій, що суперечать положенням Закону України «Про виконавче провадження» в частині оформлення звіту від 26.03.2015р., скаржником не наведено.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що наведені скаржниками доводи в частині неправомірності дій державного виконавця з визначення вартості та оцінки майна є безпідставними, а тому в задоволенні цієї вимоги скарги слід відмовити.

Частиною 5 статті 58 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні вважається чинним протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності суб'єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Таким чином, звіт про оцінку майна є чинним, якщо від дня його підписання до дня проведення прилюдних торгів пройшло не більше шести місяців. Після збігу цього строку обов'язковою умовою призначення і проведення прилюдних торгів є отримання нового звіту про оцінку майна.

Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України, зокрема, у постанові від 29.07.2015 р. по справі №5015/1479/11, та Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 15.04.2015 р. по справі №6-42цс15.

Як вбачається зі змісту звіту з незалежної оцінки майна, складеного оцінювачем, оцінка майна здійснена 26.03.2015р.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст.80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки з моменту складення оспорюваного скаржником звіту сплив передбачений законом шестимісячний строк його чинності, провадження в частині вимоги скарги ОСОБА_1 на дії головного державного виконавця щодо визнання звіту недійсним слід припинити, оскільки станом на час розгляду скарги відсутній предмет спору.

Що стосується вимог скаржника щодо визнання оцінки такою, що не підлягає використанню та спонукання Франківського ВДВС ЛМУЮ до проведення повторної оцінки із залученням іншого оцінювача слід, то в задоволенні таких вимог слід відмовити, виходячи з наступного.

У відповідності до положень ст. 16 ЦК України, з якими кореспондуються положення ст.20 ГК України, суд здійснює захист цивільних прав та інтересів особи у спосіб, зазначених у вказаних статтях.

Крім того, як роз'яснив Пленум ВГСУ в п. 9.13 Постанови №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє. При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

З аналізу наведених норм, які закріплені в цивільному та господарському кодексах, а також з роз'яснень ВГСУ випливає, що вимоги скаржника визнати оцінку такою, що не підлягає використанню не відповідають способам захисту прав та інтересів сторін виконавчого провадження, а тому підлягають відхиленню судом.

З приводу вимоги зобов'язати Франківський ВДВС ЛМУЮ провести повторну оцінку із залученням іншого оцінювача, то суд вважає таку вимогу передчасною, оскільки скаржником не додано доказів безпідставного ухилення державним виконавцем від проведення такої оцінки, а тому і ця вимога підлягає відхиленню судом.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись ст.ст. 4-3, 33, 34, 86, 121-2 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. В частині вимог скарги ФОП ОСОБА_1 про визнання недійсною оцінки майна від 26.03.2015р. - провадження у справі припинити.

2. В решті скарги ФОП ОСОБА_1 - відмовити.

3. Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного господарського суду у строки, визначені ст. 93 ГПК України.

Суддя Крупник Р.В.