ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2015 р.Справа № 916/4267/15

Господарський суд Одеської області у складі:

судді Волкова Р.В.

при секретарі судового засідання Кришталь Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом: Суворівської селищної ради

до відповідача: Фермерського господарства "Мавра"

про стягнення 474912,15грн.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1 (за довіреністю),

представника відповідача: не зявився

встановив:

Позивач, Суворівська селищна рада, звернувся до господарського суду з позовом до відповідача, Фермерського господарства "Мавра", про стягнення 262380,00 грн. основного боргу, 20832,25 грн. 3% річних, 191699,90 грн. інфляційних.

В обґрунтування своїх вимог посилається на укладання з відповідачем договорів купівлі-продажу майна від 21.03.2012 р. та 11.04.2012 р., передачу відповідачеві чавунних та металевих труб відповідно до умов договорів, порушення відповідачем зобовязань щодо оплати, нарахування 3% річних та інфляційних та на інші вказані у позовній заяві обставини.

Відповідач в судове засідання не зявився, заперечень проти позову не представив, відзив на позов не надав, тому справу розглянуто за наявними матеріалами відповідно до вимог ст.75 Господарського процесуального Кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

Між сторонами 21.03.2012 р. та 11.04.2012 р. були підписані договори купівлі-продажу майна, відповідно до яких позивач зобовязався передати відповідачу належне йому майно, а саме, чавунні та металеві труби на глибині 1 м. на полях №№ 31, 32, 36. 37, 38, 39, 46, 47, 49, 50 другого сівообороту польових культур на території Суворівської селищної ради Ізмаїльського району Одеської області, а відповідач зобовязався прийняти майно в порядку та на умовах, передбачених договорами (п.1.1).

Пунктами 3.1 договорів передбачена сплата відповідачем вартості майна протягом 1-го банківського дня з моменту отримання майна на розрахунковий рахунок,вказаний позивачем.

Внаслідок підписання договору та вчинення відповідних дій між сторонами склались правовідносини притаманні для договору купівлі-продажу.

Згідно зі ст.655 Цивільного Кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст.629 Цивільного Кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 Цивільного Кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст.193 Господарського Кодексу України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Позивач свої зобовязання за договорами виконав, що підтверджується актом № 2 "Приймання передачі обєктів соціальної сфери комунальної власності (крім житла)", який містить відомості про обстеження вказаного майна 04.02.2013 р. , затверджений рішенням Суворівська селищна рада, та наданий до матеріалів справи.

Відповідно до ст.530 Цивільного Кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 525 Цивільного Кодексу України забороняє односторонню відмову від зобов'язання або зміну його умов, якщо інше не встановлено договором або законом.

В порушення наведених вище норм закону, а також умов договору, відповідач свої зобов'язання щодо оплати виконав частково. Позивач вказує на здійснення оплат 09.04.2012 р. на суму 91740,00 грн., 08.05.2012 р. на суму 145200,00 грн., 16.10.2012 р. на суму 162680,00 грн., всього 399620,00 грн. Несплаченою залишилась сума 262380,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст.612 Цивільного Кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) ст.610 Цивільного Кодексу України кваліфікує як порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст.611 Цивільного Кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Отже, порушення боржником прийнятих на себе зобов'язань тягне за собою відповідні правові наслідки, які полягають у можливості застосування кредитором до боржника встановленої законом або договором відповідальності.

У відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

На підставі вказаної правової норми позивачем обґрунтовано нараховані 20832,25грн. 3% річних за період з 06.02.2013 р. по 30.09.2015 р. та 191699,90 грн. інфляційних за період з лютого 2013 р. по серпень 2015 р.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

З урахуванням викладеного суд вважає вимоги позивача про стягнення 262380грн. основного боргу, 20832,25 грн. 3% річних, 191699,90 грн. інфляційних обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.ст.44, 49 Господарського процесуального Кодексу України, у разі задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 610-612, 629, 655 Цивільного Кодексу України, ст.193 Господарського Кодексу України, ст.ст.22, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального Кодексу України, суд,-

вирішив:

1. Задовольнити позов Суворівської селищної ради про стягнення з Фермерського господарства "Мавра" 262380,00 грн. основного боргу, 20832,25 грн. 3% річних, 191699,90 грн. інфляційних.

2. Стягнути з Фермерського господарства "Мавра" (67722, Одеська обл., Білгород-Дністровський район, село Крутоярівка, ) на користь Суворівської селищної ради (68640, Одеська обл., Ізмаїльський район, селище міського типу Суворове, вул.Пушкіна, буд.47, ) 262 380/двісті шістдесят дві тисячі триста вісімдесят/грн. 00 коп. основного боргу, 20 832/двадцять тисяч вісімсот тридцять дві/грн. 25 коп. 3% річних, 191 699/сто девяносто оду тисячу шістсот девяносто девять/грн. 90 коп. інфляційних, 7 123/сім тисяч сто двадцять три/грн. 68 коп. витрат зі сплати судового збору

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Одеського апеляційного господарського суду через Господарський суд Одеської області протягом десяти днів з моменту складення повного рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Вступна та резолютивна частина рішення оголошені в судовому засіданні 23.11.2015 року.

Повний текст рішення складений 30 листопада 2015 р.

Суддя Р.В. Волков