УХВАЛА

08.12.2015Справа № 910/27847/15

Суддя Господарського суду міста Києва Карабань Я.А., розглянувши заяву публічного акціонерного товариства «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» про забезпечення позову вказаної особи, заявленого до приватного акціонерного товариства «ТЕРМОЛАЙФ» та товариства з обмеженою відповідальністю «КОКСОТРЕЙД» про стягнення 5585802,08 доларів США, що еквівалентно 121800754,81 грн і 20273046,89 грн, без виклику представників сторін,

ВСТАНОВИВ :

У жовтні 2015 року до Господарського суду міста Києва звернулося ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» з позовом до ПрАТ «ТЕРМОЛАЙФ» та ТОВ «КОКСОТРЕЙД» про стягнення з останніх солідарно:

- 31235802,08 доларів США, з яких: 2850000,00 доларів США (еквівалентно 62145444,15 грн) - прострочена заборгованість за кредитом; 2735802,08 доларів США (еквівалентно 59655310,66 грн) - прострочена заборгованість за процентами за користування кредитом;

- 20273046,89 грн, з яких: 7742408,71 грн - пеня за прострочення повернення заборгованості за кредитом; 12530638,18 грн - пеня за прострочення сплати процентів за користування кредитом.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ «ТЕРМОЛАЙФ», як позичальником, (далі - відповідач 1) порушено грошове зобов'язання за договором від 04.09.2012 № 30-В/12/66/ЮО про відкриття кредитної лінії (далі - кредитний договір).

Позовні вимоги заявлені ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» до ТОВ «КОКСОТРЕЙД» (далі - відповідач 2) на підставі договору поруки 04.09.2012, укладеного між вказаними особами, та за умовами якого відповідач 2 поручився перед позивачем за виконання відповідачем 1 зобов'язань за кредитним договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.10.2015 прийнято вказаний вище позов ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» до розгляду та порушено провадження у справі № 910/27847/15.

01 грудня 2015 року до господарського суду надійшла заява ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти ПрАТ «ТЕРМОЛАЙФ», які знаходяться на поточних рахунках.

Заява позивача від 01.12.2015 мотивована таким.

Позивач зазначає, що крім заборгованості, яка є предметом спору у даній справі, у відповідача 1 наявна перед позивачем заборгованість у загальному розмірі 16,5 млн доларів США та 31 млн грн, яка складається з такого.

За договором поруки від 04.09.2012, за яким ПрАТ «ТЕРМОЛАЙФ» є поручителем за зобов'язаннями:

- ПрАТ «ХАРКІВСЬКИЙ КОКСОВИЙ ЗАВОД» по договору від 04.09.2012 № 27-В/12/66/ЮО про відкриття кредитної лінії, за яким загальна сума заборгованості станом на 01 вересня 2015 року складає 9579302,64 доларів США, яка є предметом спору у справі № 922/5416/15 (копія ухвали Господарського суду Харківської області від 23.09.2015 у справі № 922/5416/15 про порушення провадження міститься в матеріалах даної справи);

- ТОВ «КОКСОТРЕЙД» по договору від 04.09.2012 № 29-В/12/66/ЮО про відкриття кредитної лінії, за яким загальна сума заборгованості станом на 01 вересня 2015 року складає 204736,12 доларів США, яка є предметом спору у справі № 922/5901/15 (копія ухвали Господарського суду Харківської області від 03.11.2015 у справі № 922/5901/15 про порушення провадження міститься в матеріалах даної справи);

- ТОВ «КОКСОТРЕЙД» по договору від 04.09.2012 № 28-В/12/66/ЮО про відкриття кредитної лінії, за яким загальна сума заборгованості станом на 01 вересня 2015 року складає 930000,00 доларів США та 4758882,61 грн, яка є предметом спору у справі № 922/5438/15 (копія ухвали Господарського суду Харківської області від 24.09.2015 у справі №922/5438/15 про порушення провадження міститься в матеріалах даної справи);

Також у відповідача 1 перед позивачем наявна заборгованість за договором від 04.09.2012 № 31-В/12/66/ЮО про відкриття кредитної лінії, за яким загальна сума заборгованості станом на 01 вересня 2015 року складає 295992,95 доларів США та 1324920,49 грн, яка є предметом спору у справі № 910/27848/15 (копія ухвали Господарського суду міста Києва від 24.09.2015 у справі № 910/27848/15 про порушення провадження міститься в матеріалах даної справи).

Як стверджує позивач, незважаючи на його неодноразові вимоги щодо сплати зазначеної заборгованості, відповідач 1, як після пред'явлення вимог, так і звернення позивача до суду, ухиляється від її сплати.

У заяві також зазначається, що відповідачем 1 вчиняються дії щодо створення штучних умов для затягування розгляду як даної справи, так і зазначених вище справ, шляхом неявки у судові засідання без поважних причин, неподання витребуваних судом доказів, подання позовів про припинення договорів поруки та зупинення провадження у справах щодо стягнення заборгованості.

Позивач вважає, що наведені дії відповідача 1 свідчать про ухилення останнього від виконання взятих на себе перед позивачем зобов'язань після пред'явлення вимоги подання позову до суду та зловживання наданими процесуальними правами, яке спрямоване на свідоме невиправдане затягування судового процесу, порушення права інших учасників судового процесу та суперечить вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку.

На підтвердження своїх доводів, викладених вище, позивач посилається правову позицію, викладену у постанові Вищого господарського суду України від 14.09.2015 у справі № 905/3147/14-908/4637/14.

Крім того, позивач у своїй заяві від 01.12.2015 зазначив, що у повідомленні, розміщеному в Бюлетені Цінні папери України від 03.09.2015 № 162, зазначається, що 04 серпня 2015 року загальними зборами акціонерів ПрАТ «ТЕРМОЛАЙФ» прийнято рішення про виділ з товариства, без його припинення, юридичних осіб відповідно до чинного законодавства України. Вимоги кредиторів, що відповідно до чинного законодавства України можуть бути заявлені до товариства в процесі виділу, приймаються на адресу місцезнаходження товариства (61071, м. Харків, Карачівське шосе, буд. 44) до 10 жовтня 2015 року включно. Голова комісії з виділу - Генеральний директор ПрАТ «ТЕРМОЛАЙФ» Гужва А.О.

Засвідчена копія Бюлетеня Цінні папери України від 03.09.2015 № 162 міститься у матеріалах справи.

Згідно ч. 1 ст. 109 Цивільного кодексу України виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов'язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.

Таким чином, позивач з урахуванням правил, визначених у ст. 520 ЦК України, зазначає, що юридична особа (особи), яка буде створена шляхом виділу з ПрАТ «ТЕРМОЛАЙФ», як правонаступник прав і обов'язків відповідача 1, ПрАТ «ТЕРМОЛАЙФ» у зобов'язаннях із позивачем фактично є заміною боржника за зобов'язаннями перед позивачем.

Однак, як стверджує позивач, відповідач 1 не звертався до позивача для отримання згоди останнього, як кредитора, на заміну боржника з відповідача 1 на новостворене підприємство.

Отже, вищезазначені дії відповідача 1 позивач розцінює як намагання ухилитись від виконання своїх зобов'язань перед позивачем, шляхом передачі по розподільчому балансу своїх активів новоствореним юридичним особам.

Поряд із викладеним позивач зазначає, що відповідно до умов п. 7.1.1. договору від 04.09.2012 № 30- В/12/66/ЮО відповідач 1 зобов'язаний надавати позивачеві баланс (форма № 1), звіт про прибутки і збитки (форма № 2), інші документи для перевірки фінансового та майнового стану відповідача 1.

Крім того, позивач стверджує, що відповідач 1 має негативні фінансові результати діяльності, що відображені в балансі та фінансованому звіті відповідача 1, що свідчить про виведення майна відповідача 1, збільшення обсягу зобов'язань перед іншими кредиторами та одночасна наявність великого розміру непогашеної дебіторської заборгованості, що є черговим підтвердженням наміру ухилення від виконання кредитних зобов'язань та може призвести до неможливості виконання рішення суду у зв'язку з відсутністю грошових коштів та майна товариства на момент його виконання.

З огляду на те, що виробнича діяльність відповідачем 1 фактично здійснюється, однак жодних заходів щодо погашення заборгованості не здійснюється, вказане свідчить, що відповідачем 1 спрямовуються кошти на інші цілі, а не на виконання грошових зобов'язань перед позивачем.

Зважаючи на вищевикладене, позивач просить суд, до набрання рішенням господарського суду у справі законної сили, застосувати заходи до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на грошові кошти відповідача 1, що обліковуються на рахунках у банківських установах в межах суми позову.

При цьому позивач стверджує, що у даному випадку забезпечення позову не матиме наслідків припинення господарської діяльності та негативних наслідків для відповідача 1, та у той же час буде належною гарантією виконання рішення суду, що підтверджується звітом про сукупні обороти по рахунку відповідача 1.

Суд, розглядаючи заяву ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» від 01.12.2015 про забезпечення позову, виходить з такого.

Відповідно до ст. 65 Господарського процесуального кодексу України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову.

Статтею 66 ГПК України встановлено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії (ч. 1 ст. 67 ГПК України).

Так, виходячи зі змісту позовної заяви, матеріально-правовою вимогою позивача є стягнення з відповідачів солідарно грошових коштів, які є заборгованістю за кредитним договором.

Як зазначено в абзаці 2 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011 № 16, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Так, судом встановлено, що відповідач 1, крім заборгованості, яка є предметом спору у даній справі, має перед позивачем й іншу значну заборгованість, яка є предметом спору в інших господарських справах, ухвали про порушення провадження у яких містяться у матеріалах даної справи.

У матеріалах справи містяться копії ухвал Господарського суду Харківської області від 03.11.2015 у справі № 922/5438/15 та від 06.11.2015 у справі № 922/5416/15, предметами даних справ є стягнення з відповідача 1 заборгованості, і з яких вбачається, що провадження у справах зупинено за клопотаннями ПрАТ «ТЕРМОЛАЙФ» до інших справ, предметами у яких є визнання договорів поруки припиненими, за якими відповідач 1 є поручителем. Проти задоволення вказаних клопотань ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» заперечувало у зв'язку з їх безпідставністю, а також з огляду на те, що вони спрямовані на штучне затягування судового процесу. Також відповідно до ухвали Господарського суду Харківської області від 19.11.2015 у справі № 922/5901/15, розгляд справи відкладено у зв'язку із неявкою у судове засідання представника ПрАТ «ТЕРМОЛАЙФ» без поважних причин.

Крім того, судом встановлено, що, дійсно, відповідач 1 прийняв рішення про виділ з ПрАТ «ТЕРМОЛАЙФ», без його припинення, інших юридичних осіб, що підтверджується Бюлетенем Цінні папери України від 03.09.2015 № 162.

Також судом встановлено, що відповідач 1 має негативні фінансові результати діяльності, що відображені в балансі та фінансованому звіті відповідача 1 від 30.09.2015 (засвідчена копія міститься у матеріалах справи), а також у порівнянні з балансом та фінансовою звітністю відповідача 1 станом на 31.12.2015 (засвідчена копія міститься у матеріалах справи), зокрема вбачається: 1) зменшення основних засобів - вартість основних засобів становила на початок періоду 185079 тис. грн, а на кінець звітного періоду становить 178853 тис. грн; 2) подвійне збільшення дебіторської заборгованості за продукцію, товари та послуги, а також за виданими балансами; 3) суттєве збільшення довгострокових зобов'язань - з 449404 тис. грн до 613535 тис. грн та 4) зобов'язань за товари, роботи, послуги - з 83140 тис. грн до 147745 тис. грн.

Таким чином, сукупність наведених фактичних обставин свідчить про те, що відповідач 1: по-перше, має значний обсяг заборгованості перед позивачем; по-друге, створює штучні умови для затягування розгляду господарських справ, предметом яких є стягування з ПрАТ «ТЕРМОЛАЙФ» заборгованості на користь ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ»; по-третє, не вживає жодних заходів, спрямованих на зменшення його заборгованості перед позивачем за кредитним договором.

Крім того, такі дії як рішення ПрАТ «ТЕРМОЛАЙФ» про виділ інших осіб та зменшення вартості основних засобів відповідача 1, збільшення обсягу перед іншими кредиторами свідчить про наявність у відповідача 1 наміру ухилитися від виконання зобов'язань за кредитним договором.

За приписами ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи (ч. 1 ст. 34 ГПК).

Отже, враховуючи вищевикладене та наявні у матеріалах справи докази, суд визнає доводи позивача щодо необхідності вжиття заходів до забезпечення позову такими, що заслуговують на увагу, та вважає, що заява ПАТ «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» про забезпечення позову у даній справі підлягає задоволенню, оскільки із наданих суду позивачем документів вбачається реальна ймовірність ускладнення виконання рішення у даній справі у разі задоволення позову, беручи до уваги, що обраний позивачем захід до забезпечення позову, а саме: накладення арешту на грошові кошти відповідач 1, які знаходяться на поточних рахунках, відповідає предмету позовних вимог і може забезпечити фактичне виконання судового рішення, в той час як невжиття обраного позивачем заходу до забезпечення позову може призвести до утруднення або неможливості виконання судового рішення у разі задоволення позову.

За висновками суду, вжиття вказаних заходів забезпечення пов'язано з предметом позовних вимог, є адекватним, розумним заходом до забезпечення позову у даній справі та відповідає принципу забезпечення збалансованості інтересів відповідача та позивача, а також не порушує прав та охоронюваних законом інтересів відповідача у справі чи інших осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Керуючись статтями 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Заяву публічного акціонерного товариства «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» про вжиття заходів до забезпечення позову задовольнити повністю.

2. З метою забезпечення позову у справі № 910/27847/15 накласти арешт на грошові кошти приватного акціонерного товариства «ТЕРМОЛАЙФ» (61071, Харківська обл., м. Харків, Жовтневий район, шосе Карачівське, буд. 44; ідентифікаційний код 34015182), що знаходяться:

на рахунку № 5873 (Українська гривня, долар США, Євро, Російський рубль) в ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», МФО 320627;

на рахунку № 5873 (Українська гривня , долар США, Євро, Російський рубль) в ПАТ «Дочірній банк Сбербанку Росії», МФО 320627;

на рахунку № 0697 (Українська гривня, долар США, Євро, Російський рубль) в ПАТ «Європромбанк», МФО 377090;

на рахунку № 2331 (Українська гривня, долар США, Євро, Російський рубль) в ПАТ «Укрексімбанк» МФО 351618;

на рахунку № 4400 (Українська гривня, долар США, Євро, Російський рубль) в ПАТ «Укрексімбанк» МФО 322313;

а також в інших поточних рахунках, відкритих в банківських або в інших кредитно-фінансових установах України, виявлених державним виконавцем у процесі виконання даної ухвали, в межах суми 5585802,08 (п'ять мільйонів п'ятсот вісімдесят п'ять тисяч вісімсот дві) доларів США 08 центів, що у гривневому еквіваленті становить 121800754,81 (сто двадцять один мільйон вісімсот тисяч сімсот п'ятдесят чотири) грн 81 коп., та 20273046,89 (двадцять мільйонів двісті сімдесят три тисячі сорок шість) грн 89 коп.

Стягувач: публічне акціонерне товариство «ДОЧІРНІЙ БАНК СБЕРБАНКУ РОСІЇ» (01601, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 46; ідентифікаційний код 25959784).

Боржник: приватне акціонерне товариство «ТЕРМОЛАЙФ» (61071, Харківська обл., м. Харків, Жовтневий район, шосе Карачівське, буд. 44; ідентифікаційний код 34015182).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» дана ухвала є виконавчим документом.

Дана ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і дійсна для пред'явлення до виконання до 08 грудня 2016 року.

Дана ухвала може бути оскаржена у порядку, встановленому чинним законодавством України.

Суддя Я.А. Карабань