ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"03" грудня 2015 р.Справа № 922/6215/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Присяжнюка О.О.

розглянувши матеріали

позовної заяви ПАТ "ОСОБА_1 Сбербанку Росії"
до Приватне АТ "Харківський коксовий завод" м. Харків
про визнання кредитором та виконання зобов'язань перед кредитором

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "ОСОБА_1 Сбербанку Росії" звернулось до господарського суду Харківської області із позовною заявою до Приватного АТ "Харківський коксовий завод" м. Харків, в якій просив суд :

1. Визнати вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОСОБА_1 СБЕРБАНКУ РОСІЇ» (ідентифікаційний код: 25959784, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 46, п/р №3739604 у АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ»,МФО 320627) до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ХАРКІВСЬКИЙ КОКСОВИЙ ЗАВОД» (місцезнаходження: 61010, м. Харків, набережна Червоношкільна, будинок 24, код за ) в розмірі 55 653 679,91 доларів США та 47 766 351,07 гривень

2. Зобов'язати ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ХАРКІВСЬКИЙ КОКСОВИЙ ЗАВОД» (місцезнаходження: 61010, м. Харків, набережна Червоношкільна, будинок 24, код за ) в особі комісії з виділу визнати вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОСОБА_1 СБЕРБАНКУ РОСІЇ» (, м. Київ, вул. Володимирська, 46, п/р 3739604 в АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ», МФО 320627) та зобов'язати виконати зобов'язань перед кредитором в розмірі 55 653 679,91 доларів США та 47 766 351,07 гривень.

3.Стягнути з ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «ХАРКІВСЬКИЙ КОКСОВИЙ ЗАВОД» (місцезнаходження: 61010, м. Харків, набережна Червоношкільна, будинок 24, код за ) на користь ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОСОБА_1 СБЕРБАНКУ РОСІЇ» (ідентифікаційний код: 25959784, м. Київ, вул. Володимирська, буд. 46, п/р №3739604 у АТ «СБЕРБАНК РОСІЇ», МФО 320627) витрати по сплаті судового збору у сумі 2436,00 (дві тисячі чотириста тридцять шість) гривень.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Згідно зі ст. 1 цього Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом, і включається до складу судових витрат.

За статтею 2 вказаного Закону платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим законом.

При цьому, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету ОСОБА_2 Європи державам-членам щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя, від 14.05.1981 N R (81) 7: "В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати" (підпункт 12 пункту D).

Отже, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України, що має беззаперечно виконуватись сторонами в разі необхідності реалізації цього права.

Відтак, механізм реалізації вищевказаного права, яке закріплене в Основному Законі, включає в себе необхідність дотримання вимог процесуального законодавства при зверненні до суду, зокрема, щодо сплати судового збору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення №102378722 від 23.11.2015року на суму 2 436,0грн.

Суд звертає увагу позивача, що з 01.09.2015р. відповідно до ч. 2. ст. 4 Закону України Про судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється за ставкою 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати.

Так, позивачем заявлені вимоги про:

- визнання вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОСОБА_1 СБЕРБАНКУ РОСІЇ» до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ХАРКІВСЬКИЙ КОКСОВИЙ ЗАВОД» в розмірі 55 653 679,91 доларів США та 47 766 351,07 гривень,

- зобов'язання ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ХАРКІВСЬКИЙ КОКСОВИЙ ЗАВОД» в особі комісії з виділу визнати вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОСОБА_1 СБЕРБАНКУ РОСІЇ» та зобов'язання виконати зобов'язань перед кредитором в розмірі 55 653 679,91 доларів США та 47 766 351,07 гривень.

З аналізу норм чинного в Україні законодавства та положень доктрини юридичної науки вбачається, що майновий позов (позовна заява майнового характеру) - це вимога про захист права або інтересу, об'єктом якої виступає благо, що підлягає грошовій оцінці. Тобто будь-який майновий спір має ціну, а категорію майнових спорів складають, зокрема, спори, пов'язані з підтвердженням прав на майно та грошові суми, на володіння майном і будь-які форми його використання на договірній чи позадоговірній основі.

Натомість, під немайновим позовом слід розуміти вимогу про захист права або інтересу, об'єктом якої виступає благо, що не піддається грошовій оцінці.

З урахуванням зазначеного, вимоги:

- про визнання вимог ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОСОБА_1 СБЕРБАНКУ РОСІЇ» до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ХАРКІВСЬКИЙ КОКСОВИЙ ЗАВОД» в розмірі 55 653 679,91 доларів США та 47 766 351,07 гривень,

- про зобов'язання ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ХАРКІВСЬКИЙ КОКСОВИЙ ЗАВОД» в особі комісії з виділу визнати вимоги ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ОСОБА_1 СБЕРБАНКУ РОСІЇ» та зобов'язання виконати зобов'язань перед кредитором в розмірі 55 653 679,91 доларів США та 47 766 351,07 гривень є майновими вимогами, які впливають на склад майна позивача, оскільки породжують підстави для змін його майнового стану.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 139 ГК України майном у цьому Кодексі визнається сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб'єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб'єктів.

Залежно від економічної форми, якої набуває майно у процесі здійснення господарської діяльності, майнові цінності належать до основних фондів, оборотних засобів, коштів, товарів.

Коштами у складі майна суб'єктів господарювання є гроші у національній та іноземній валюті, призначені для здійснення товарних відносин цих суб'єктів з іншими суб'єктами, а також фінансових відносин відповідно до законодавства.

Статтею 2 Закону України "Про банки та банківську діяльність" визначено, що кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Враховуючи те, що на підставі положень Цивільного кодексу України та Закону України "Про банки та банківську діяльність" між сторонами склалися зобов'язальні правовідносини на підставі кредитних договорів :

- договору про відкриття кредитної лінії №26-В/12/66/ЮО від 04.09.2015 в сумі 7 111 376,25 дол. США та 5 948 028,54 грн.;

- договору про відкриття кредитної лінії №27-В/12/66/ЮО від 04.09.2015 в сумі12 089 094,00 дол. США та 15 086 950.57 грн.;

- договору про відкриття кредитної лінії №28-В/12/66/ЮО від 04.09.2015 в сумі З 396 914,63 дол. США та 4 758 882,61 грн.;

- договору про відкриття кредитної лінії №29-В/12/66/ЮО від 04.09.2015 в сумі 409 013,89 дол. США та 374 521,97 грн.;

- договору про відкриття кредитної лінії №30-В/12/6Є/Ю0 від 04.09.2015 в сумі 31 540 593,75 дол. США та 20 273 046,89 грн.;

- договору про відкриття кредитної лінії №31-В/12/66/ЮО від 04.09.2015 в сумі 1 106 687,39 дол. США) та 1 324 920,49 грн., які носять майново-грошовий характер, а відтак в даному випадку позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами.

Проте, всупереч вищезазначених вимог чинного законодавства позивач до позовної заяви не додав доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі по майновим вимогам .

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем при зверненні з даним позовом до суду порушено приписи п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

На стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Оскільки судом встановлено ненадання позивачем доказів сплати судового збору за подання даного позову у встановленому порядку та розмірі, позовна заява підлягає поверненню позивачу без розгляду з посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до п. 3.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Публічного акціонерного товариства "ОСОБА_1 Сбербанку Росії" на 132- ох аркушах, в тому числі платіжне доручення №102378722 від 23.11.2015року на суму 2 436,0грн.

Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутися до господарського суду Харківської області з позовом.

Суддя ОСОБА_3

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).