Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "07" грудня 2015 р. Справа № 906/549/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гансецького В.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. № 21 від 18.07.14р.

від відповідача: ОСОБА_2, дов. від 14.05.15р. НАК 414679

розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дриллекс" (м.Харків)

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (смт.Романів Житомирської області)

про стягнення 164011,81 грн.

Позивач звернувся з позовом про стягнення на свою користь з відповідача 164011,81 грн., з яких 160745,55 грн. боргу за отриманий товар згідно договору поставки № 20 від 26.03.13р., 199,52 грн. 3% річних та 3066,74 грн. пені.

Заявою, яка надійшла на адресу господарського суду 07.12.15р., позивач збільшив розмір позовних вимог до 186847,72 грн., з яких 160745,55 грн. боргу за отриманий товар згідно договору поставки № 20 від 26.03.13р. та 26102,17 грн. пені.

Заявою від 07.12.15р., позивач відмовився від стягнення з відповідача 3% річних в сумі 199,52 грн.

Відповідно до ст.22 ГПК України, позивач вправі до початку розгляду господарським судом справи по суті змінити предмет або підставу позову, а також до прийняття рішення по справі відмовитись від позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог.

Враховуючи, передбачені ст.22 ГПК України права позивача, вказана заява не суперечить вимогам чинного законодавства України, не порушує чиїх-небудь прав та охоронюваних законом інтересів та приймається судом. Розгляд справи здійснюється з урахуванням поданих змін.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, письмових поясненнях від 27.05.15р. (а.с.68-70) та з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог (а.с.145,146) та заяви від 07.12.15р. (а.с.155).

Представник відповідача у відзиві від 21.05.15р. на позовну заяву (а.с.43-46) та в судовому засіданні проти позову заперечив, просив в його задоволенні відмовити. Зокрема зазначив, що ФОП ОСОБА_3 у 2015 році не замовляв та не отримував від ТОВ "Дриллекс" будь-яких товарів, що видаткові накладні, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги є підробленими.

Заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Дриллекс" (далі - позивач/постачальник) та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_3 (далі - відповідач/покупець) договору поставки №20 від 26.03.13р. (а.с.11-13), позивач у лютому-березні 2015 року поставив відповідачу товар на загальну суму 160745,55 грн., що підтверджується відповідними видатковими накладними за вказаний період (а.с.14-24).

Згідно пп.1.1 договору, постачальник зобов'язався протягом дії даного договору передавати покупцеві товар окремими партіями за цінами, в асортименті (по номенклатурі) і кількості, що узгоджуються сторонами в накладних або рахунках, які є невід'ємною частиною даного договору, а покупець зобов'язався прийняти товар і оплатити його на умовах, установлених договором.

Відповідно до пп.3.1 договору, ціна товару, що поставляється, зазначається з урахуванням ПДВ в рахунках-фактурах (видаткових накладних). У випадку зменшення Національним банком України офіційною курсу гривні по відношенню до долара США більше ніж на 1%, ціна на поставлений, але ще не оплачений товар, підлягає збільшенню пропорційно зміні курсу гривні до долару США на день фактичної оплати Товару.

Згідно пп.3.2 договору, загальна сума договору визначається, виходячи з цін на товар, асортименту і загальної кількості товару всіх партій, проданого відповідно до умов договору.

Відповідно до пп.3.3 договору, покупець зобов'язався здійснити оплату товару протягом 20 календарних днів, з моменту поставки.

Розрахунок за товар покупець здійснює шляхом безготівкового перерахування відповідних грошових коштів в зазначений банк на розрахунковий рахунок, вказаний продавцем у реквізитах цього договору. Датою оплати вважається дата надходження коштів за поставлені товари на розрахунковий рахунок продавця. Розрахунки вважаються проведеними після того, як постачальник підтверджує отримання коштів і правильність сплати за кожною поставкою (пп.3.4 договору).

Відповідно до пп.7.2 договору, цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня 2014р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань. Строк дії договору автоматично продовжується на 1 рік, якщо за 30 днів до закінчення терміну дії договору, жодна із сторін не заявила письмово про його розірвання.

Згідно даних позивача, відповідач свої договірні зобов'язання по оплаті отриманого товару не виконав (а.с.4).

Таким чином, внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань, утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 160745,55 грн., що підтверджується довідкою позивача № 38 від 04.12.15р. (а.с.151), заявою позивача (а.с.145,146) та іншими матеріалами справи.

Згідно з ч.1 ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 ЦК України).

Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (штраф, пеня).

Згідно з ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.231 ГК України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюється у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачений законом або договором.

Відповідно до пп.5.1 договору, покупець, який прострочив виконання грошового зобов'язання, визначеного цим договором, зобов'язується сплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення.

Згідно розрахунку позивача розмір пені становить 26102,17 грн. (а.145,146).

При перевірці розрахунку пені судом встановлено, що загальний розмір пені позивачем визначено невірно - вказано меншу суму.

Виходити за межі позовних вимог господарський суд не може, тому саме зазначену позивачем суму пені - 26102,17 грн. бере до уваги.

У зв'язку з запереченням відповідачем факту отримання у 2015 році від ТОВ "Дриллекс" будь-яких товарів і твердженням, що видаткові накладні, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, є підробленими, господарський суд 15.06.15р. призначив у справі судову почеркознавчу експертизу, проведення якої було доручено експертам науково-дослідного експертно-криміналістичного центру УМВС України в Житомирській області.

На вирішення експертів судом було поставлено наступне питання: "ОСОБА_3 чи іншою особою виконаний підпис в оригіналах видаткових накладних: № Д-075 від 18.02.15р., № Д-077 від 19.02.15р., № Д-084 від 24.02.15р., № Д-085 від 25.02.15р., № Д-089 від 02.03.15р., № Д-094 від 04.03.15р., № Д-102 від 06.03.15р., № Д-104 від 10.03.15р., № Д-107 від 11.03.15р., № Д-108 від 11.03.15р., № Д-117 від 13.03.15р. в графі "Отримав(ла)" за довіреністю?" (а.с.85,86).

Згідно висновку експерта від 24.11.15р. № 1/884 - підписи від імені ОСОБА_3 у графах "Отримав (ла)" видаткових накладних: № Д-075 від 18.02.2015, № Д-077 від 19.02.2015, № Д-084 від 24.02.2015, № Д-085 від 25.02.2015, № Д-089 від 02.03.2015, № Д-094 від 04.03.2015, № Д-102 від 06.03.2015, № Д-104 від 10.03.2015, № Д-107 від 11.03.2015, № Д-108 від 11.03.2015, № Д-117 від 13.03.2015 виконані ОСОБА_3 (а.с.124-129).

Згідно з ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються, зокрема, такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Таким чином, зазначеним висновком експерта підтверджується обґрунтованість та правомірність вимог позивача та, відповідно, спростовується твердження відповідача про недостовірність та підробку оригіналів видаткових накладних, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Відповідно до ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Суд приймає відмову позивача від позову в частині стягнення 3% річних в сумі 199,52 грн., оскільки такі дії позивача не суперечать чинному законодавству та не порушують чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів та припиняє провадження у зв'язку з відмовою позивача від позову в цій частині.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства і укладеного договору та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі - з відповідача стягується на користь позивача 160745,55 грн. боргу за отриманий товар згідно договору поставки № 20 від 26.03.13р. та 26102,17 грн. пені.

Сплата судового збору покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, 13002, смт.Романів Житомирської області, пров.Щорса 13, ідентифікаційний № НОМЕР_1:

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дриллекс", 61153, м.Харків, проспект 50-річчя ВЛКСМ 54-а, оф.318, ідентифікаційний код 34954359 - 160745,55 грн. боргу за отриманий товар згідно договору поставки № 20 від 26.03.13р., 26102,17 грн. пені та 4498,24 грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 07.12.15

Суддя Гансецький В.П.

Друк: 2 прим.:

1 - у справу,

2 - позивачу (рек. з повід. про вруч.).