ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 р. Справа № 923/1803/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Закуріна М. К. при секретарі Фінаровій О.Л., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Грін-Лайф"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім "Україна"

про стягнення 1857053,96 грн,

за участі представників:

позивача ОСОБА_1 (адвоката),

відповідача не зявився,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вимогами про стягнення з відповідача 1857053,96 грн, з яких: 1141561,11 грн основної заборгованості, 548200,96 грн штрафу та 167291,89 грн пені. Безпосередньо позовні вимоги ґрунтуються на неналежному виконанні відповідачем взятих на себе зобовязань щодо своєчасного повернення грошових коштів за договором позики № 8-Н (новація боргу) від 15.04.2015.

Ухвалою суду від 04.11.2015 порушене провадження у даній справі та її розгляд призначений на 17 листопада 2015 року із зобовязанням сторін зявитися в судове засідання, а відповідача, крім цього, надати відзив на позов. Проте, відповідач вимоги суду не виконав, відзиву не надав, та в судове засідання свого представника не направив, подавши клопотання про відкладення розгляду справи. У звязку з неявкою відповідача та за його клопотанням розгляд справи був відкладений до 1 грудня поточного року, але відповідач вдруге в судове засідання свого представника не направив, надіславши клопотання про відкладення розгляду справи, в якому причиною цьому зазначив необхідність надання заперечень на позов та відповідних розрахунків. Це клопотання судом відхилене за необґрунтованістю, у звязку з чим розгляд справи проведено без участі представника відповідача.

Крім викладеного судом встановлено, що 15 квітня 2015 року між сторонами укладено договір позики № 8-Н, за умовами якого відповідач, виступаючи в якості позичальника, позичив у позивача грошові кошти в сумі 2324403,23 грн, що складає в еквіваленті до долара США 141904,96 доларів США, які зобовязався повернути у строк: до кінця квітня 2015 року суму не меншу 1000000 грн, до 30 липня 2015 року провести остаточний розрахунок.

За пунктом 4 договору сторонами обумовлено, що повернення грошових коштів проводиться позичальником з урахуванням наявного курсу гривні до долара США за формулою: сума, що повертається ділиться на існуючий курс долара США та відмінусовується від доларового еквіваленту наявного боргу. При цьому використовується курс продажу долара США на міжбанківському ринку (www.mezhbank.org.ua) станом на 15.00 дня, що передує дню, в який буде здійснено розрахунок. Повний розрахунок (повернення грошових коштів) відбувається в тому випадку, коли еквівалент суми боргу в доларах США буде рівнятися 0.

Як слідує з пункту 2 договору позики цей договір укладено як новацію по відношенню до зобовязань відповідача щодо сплати заборгованості в розмірі 2324403,23 грн за договором поставки № 8 від 11.03.2014, укладеного між сторонами.

Поряд з цим, 15 квітня 2015 року між сторонами складено акт звірки взаєморозрахунків, відповідно до якого підтверджено наявну заборгованість відповідача перед позивачем за договором поставки № 8 від 11.03.2014 в розмірі 2324403,23 грн, що складає 141904,96 доларів США.

Статтею 1053 Цивільного кодексу України встановлено, що за домовленістю сторін борг, що виник із договорів купівлі-продажу, найма, або з іншої підстави, може бути замінений позиковим зобовязанням. Така заміна провадиться з додержанням вимог про новацію і здійснюється у формі, встановленій для договору позики.

Так, згідно з приписами статті 1046 того ж Кодексу за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а останній зобовязується повернути таку ж суму грошових коштів.

Таким чином, факт надання грошових коштів у позику в сумі 2324403,23 грн зафіксований в пункті 2 договору позики, акті звірки взаємних розрахунків станом на 15.04.2015, та додатковій угоді № 2 до договору поставки від 21.01.2015 (в якій вказана сума боргу станом на 21.01.2015 в розмірі 220733,08 грн).

За обліковими даними позивача, відповідач на виконання умов договору позики повернув:

30.04.2015 543655 грн, що еквівалентно 25826,84 доларів США (з розрахунку: 21,05 грн за 1 долар США);

07.05.2015 50000 грн, що еквівалентно 2375,30 доларів США (з розрахунку: 21,05 грн за 1 долар США);

13.08.2015 200000 грн, що еквівалентно 9358,91 доларів США (з розрахунку: 21,37 грн за 1 долар США);

14.08.2015 300000 грн, що еквівалентно 13636,36 доларів США (з розрахунку: 22 грн за 1 долар США);

03.09.2015 200000 грн, що еквівалентно 8968,60 доларів США (з розрахунку: 22,30 грн за 1 долар США);

16.09.2015 200000 грн, що еквівалентно 9049,77 доларів США (з розрахунку: 22,10 грн за 1 долар США);

17.09.2015 200000 грн, що еквівалентно 9153,31 доларів США (з розрахунку: 21,85 грн за 1 долар США);

03.10.2015 300000 грн, що еквівалентно 14117,64 доларів США (з розрахунку: 21,25 грн за 1 долар США);

а всього 92486,73 доларів США, у звязку з чим заборгованість складає 49418,23 доларів США (за розрахунком: 141904,96 доларів США (загальна сума позики) 92486,73 доларів США = 49418,23 доларів США), що еквівалентно 1141561,11 грн (за курсом 23,10 грн за 1 долар США).

За статтями 524 та 533 ЦК України сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобовязань в іноземній валюті, у звязку з чим сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом.

Несвоєчасне повернення суми позики за договором є порушенням взятих відповідачем на себе зобовязань та положень частини 7 статті 193 Господарського кодексу України, згідно до яких одностороння відмова від виконання умов договору не допускається.

Через несвоєчасне виконання зобовязань за договором позивачем нарахована відповідачу пеня у розмірі 167291,89 грн та штраф 548200,96 грн, у звязку з чим суд зазначає, що за статтею 230 Господарського кодексу України неустойкою є грошова сума, яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання, а відповідно до статті 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина 3 статті 549), штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина 2 статті 549).

При цьому судом враховується, що згідно з частиною 1 статті 6 Господарського кодексу України одним із принципів господарювання в Україні є свобода підприємницької діяльності у межах, визначених законом, а відповідно до частини 4 статті 179 того ж Кодексу при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, тобто коли вони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Так, пунктом 7.3. договору позики сторонами обумовлено, що у разі порушення позичальником кінцевого строку розрахунку на термін понад 10 робочих днів, він сплачує позикодавцю пеню за кожен день прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України.

Зокрема, згідно з наданим позивачем розрахунком пеня нарахована за періоди, а саме:

з 14.08.2015 по 28.08.2015 на суму заборгованості 1995566,10 грн (борг складав 90707,55 доларів США станом на 14.08.2015), виходячи з облікової ставки НБУ 30% у розмірі 45925,35 грн;

з 28.08.2015 по 04.09.2015 на суму заборгованості 1995566,10 грн (борг складав 90707,55 доларів США станом на 28.08.2015), виходячи з облікової ставки НБУ 27% у розмірі 17714,06 грн;

з 04.09.2015 по 16.09.2015 на суму заборгованості 1822778,58 грн (борг складав 81738,95 доларів США станом на 04.09.2015), виходячи з облікової ставки НБУ 27% у розмірі 35057,27 грн;

з 17.09.2015 по 03.10.2015 на суму заборгованості 1388258,75 грн (борг складав 63535,87 доларів США станом на 17.09.2015), виходячи з облікової ставки НБУ 27% у розмірі 32861,79 грн;

з 03.10.2015 по 26.10.2015 на суму заборгованості 1050137,38 грн (борг складав 49418,23 доларів США станом на 26.10.2015), виходячи з облікової ставки НБУ 27% у розмірі 35733,44 грн.

Проте, позивачем неправомірно обраховано пеню за дні, в які відбувалося повернення коштів, оскільки відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати, з якою повязано його початок.

Так,

заборгованість у розмірі 1995566,10 грн (борг складав 90707,55 доларів США) виникла не станом на 14.08.2015, а на 15.08.2015, оскільки сплата 13636,36 доларів США відбулася саме 14.08.2015, а тому врахування цього дня при розрахунку пені є неправомірним, у звязку з чим правильним розрахунком є: 1995566,10 грн х 2 х 30% : 365 х 13 днів (за період з 15.08.2015 по 27.08.2015) = 42644,94 грн. При цьому судом враховано, що позивачем допущено помилку у періоді нарахування, а саме зазначено, що пеня нараховується за період з 15.08.2015 по 28.08.2015 та за цей період діє облікова ставка НБУ 30 %, хоча така ставка діяла до 27.08.2015;

заборгованість у розмірі 1388258,75 грн (борг складав 63535,87 доларів США) виникла не станом на 17.09.2015, а на 18.09.2015, оскільки сплата 9153,31 доларів США відбулася саме 17.09.2015, а тому врахування цього дня при розрахунку пені є неправомірним, у звязку з чим правильним розрахунком є: 1388258,75 грн х 2 х 27% : 365 х 15 днів (за період з 18.09.2015 по 03.10.2015) = 30807,93 грн;

заборгованість у розмірі 1050137,38 грн (борг складав 49418,23 доларів США) виникла не станом на 03.10.2015, а на 04.10.2015, оскільки сплата 14117,64 доларів США відбулася саме 03.10.2015, а тому врахування цього дня при розрахунку пені є неправомірним, у звязку з чим правильним розрахунком є: 1050137,38 грн х 2 х 27% : 365 х 22 дні (за період з 04.10.2015 по 26.10.2015) = 34179,81 грн.

За таких обставин нарахування пені є правомірним в сумі 160404,01 грн, за періоди:

з 15.08.2015 по 27.08.2015 на суму 42644,94 грн;

з 28.08.2015 по 04.09.2015 на суму 17714,06 грн;

з 04.09.2015 по 16.09.2015 на суму 35057,27 грн;

з 18.09.2015 по 03.10.2015 на суму 30807,93 грн;

з 04.10.2015 по 26.10.2015 на суму 34179,81 грн.

В іншій частині нарахування пені є неправомірним.

Поряд з цим, пунктом 7.1. договору позики сторонами обумовлено нарахування позичальником штрафу у розмірі 10 % від суми невиконаного зобовязання, встановленого пунктом 3.1. договору, а саме сплати 1000000 грн у строк до кінця квітня 2015 року, а пунктом 7.2. договору позики нарахування штрафу у розмірі 20 % від суми невиконаного зобовязання, встановленого пунктом 3.2. договору, а саме проведення повного розрахунку до 30 липня 2015 року.

На підставі цих положень договору позивачем нарахований штраф за пунктом 7.1 у розмірі 45634,50 грн (з розрахунку 1000000 грн 543655 грн х 10% = 45634,50 грн), та за пунктом 7.2. договору у розмірі 502566,46 грн (з розрахунку 2512832,32 грн х 20% = 502566,46 грн), а всього 548200,96 грн штрафу.

За таких обставин нарахування штрафу є правомірним.

Враховуючи часткову правомірність позовних вимог, судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, на підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 27752,75 грн (з розрахунку 99,63% суми задоволених позовних вимог).

Водночас, у відповідності до статті 44 ГПК України до судових витрат відносяться також витрати на адвоката, які позивачем понесені в розмірі 16400 грн, що вбачається з договору про надання правової допомоги від 17.09.2015, укладеного між позивачем та адвокатом ОСОБА_1, акту виконаних робіт від 26.10.2015 на суму 16400 грн, платіжного доручення № 120807 від 18.09.2015 про перерахування вказаної суми, а також Витягу з Єдиного реєстру адвокатів України, за яким ОСОБА_1 є адвокатом та його внесено до відповідного реєстру.

З урахуванням часткової правомірності позовних вимог витрати позивача на адвоката підялгають стягненню з відповідача на підставі статті 49 ГПК України пропорційно задоволеним вимогам, а саме в розмірі 16339,32 грн (з розрахунку 99,63% суми задоволених позовних вимог).

На підставі вказаних правових норм та керуючись статтями 44, 49, 82-85 ГПК України,

в и р і ш и в :

1.Позовні вимоги задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Україна» (адреса: 74624 Херсонська область Горностаївський район, с. Ольгине, пров. Шкільний, буд. 6; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін-Лайф» (адреса: 72503 Запорізька область, смт. Якимівка, вул. Леніна, буд. 68; код ЄДРПОУ 37463,11 грн основної заборгованості, 548200,96 грн штрафу, 160404,01 грн пені, 27752,75 грн компенсації по сплаті судового збору та 16339,32 грн витрат на послуги адвоката.

3.В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовити.

Повне рішення підписане 2 грудня 2015 року

Суддя М.К. Закурін