ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2015 р.Справа № 922/5985/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Яризька В.О.

при секретарі судового засідання Солдатовій М.Ю.

розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л", м. Харків,
до товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт", м. Харків,
про стягнення 918652,18 грн.
за участю представників:

позивача - ОСОБА_1 (дов.),

відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "КУА "ДІКВ-Л", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача, ТОВ "ТД "Агросвіт", про стягнення заборгованості за договором позики № 8П-БР4 від 01.12.2014р. у сумі 487539,85 грн., в т.ч. проценти за вересень 2015р. у сумі 486739,73 грн., 3% річних у сумі 800,12 грн.

01.12.2015р. позивачем подана заява про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач додатково до заявленої суми просить стягнути з відповідача відсотки за користування позикою за жовтень 2015р. у сумі 431112,33 грн., строк сплати яких настав 20.11.2015р.

Враховуючи, що подана позивачем заява про збільшення розміру позовних вимог відповідає вимогам ГПК України, судом прийнята така заява та розгляд справи продовжений з її урахуванням.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Від відповідача через канцелярію суду від відповідача за підписом представника ОСОБА_2, яка діє на підставі довіреності від 13.08.2015р., надійшла заява, в якій відповідач визнає позовні вимоги в повному обсязі, в тому числі з урахуванням збільшеної суми.

Суд дійшов висновку, що нез'явлення відповідача не перешкоджає розгляду справи, у зв'язку з чим справа розглянута за відсутності відповідача за наявними у справі матеріалами.

01.12.2015р. через канцелярію суду надійшла заява від ТОВ АПА "Агросвіт" про його залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача.

Ухвалою суду від 01.12.2015р. судом відмовлено в задоволенні клопотання ТОВ АПА "Агросвіт".

03.12.2015р. від ТОВ АПА "Агросвіт" надійшла заява про зупинення провадження у даній справі до вирішення справи № 922/5985/15 за позовом ТОВ АПА "Агросвіт" до ТОВ "КУА "ДІКВ-Л" про визнання недійсним договору позики № 8П-БР4 від 01.12.2014р., до якого додана копія позовної заяви, а також надана ухвала про порушення провадження у справі № 922/5985/15. Крім того в даній заяві зазначено про перевищення повноважень директором ТОВ "ТД "Агросвіт" щодо укладення договору позики № 8П-БР4 від 01.12.2014р., у зв'язку з чим заявник просить не приймати визнання відповідачем позовних вимог.

Суд звертає увагу на те, що клопотання про зупинення провадження у справі подано особою, яка не є учасником судового процесу в даній справі.

Згідно ч.1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суду слід у кожному конкретному випадку зясовувати: як повязана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається іншим судом; чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

При цьому, повязаність справ полягає в тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення. Ці обставини повинні бути такими, що мають значення.

Суд вважає, що обставини для зупинення провадження у даній справі відсутні.

Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

01.12.2014р. між ТОВ "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л" (позикодавець, позивач), яке здійснює управління активами та діє від свого імені в інтересах та за рахунок коштів пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Бізнес Ресурс-4" та ТОВ "Торгівельний дім "Агросвіт" (позичальник, відповідач) був укладений договір про надання позики № 8П-БР4, за умовами якого позикодавець передає у власність позичальнику грошові кошти на умовах повернення, строковості та платності, у розмірі, встановленому договором, а позичальник зобов'язується повернути їх позикодавцю, а також сплатити проценти в розмірі та порядку, встановлених договором.

Згідно п. 1.2 Договору позика надається х метою поповнення оборотних коштів позичальника.

Відповідно до п. 2.1 Договору сума позики складає 50000000,00 грн., а в п. 2.2 Договору сторони погодили, що розмір процентів за користування позикою складає 36% річних від суми позики (або її частини) до дня фактичного повернення позики.

Відповідно до п.п. 2.3.2 Договору розрахунок процентів за попередній місяць здійснює позикодавець та надсилає його позичальнику не пізніше 5 числа кожного календарного місяця, при цьому сплата процентів має бути здійснена щомісяця не пізніше 20 числа кожного календарного місяця за попередній місяць, що передбачено в п. 2.4 Договору.

Згідно п. 4.1 Договору позика повинна бути повернута в строк до 31.01.2015р. (включно).

Додатковою угодою № 1 від 30.01.2015р. сторони змінили строк повернення позики та встановили такий строк до 31.12.2015р.

Додатковою угодою № 2 від 23.02.2015р. сторони встановили сума позики в розмірі 53000000,00 грн.

Додатковою угодою № 3 від 01.03.2015р. сторони змінили розмір процентів, що повинен сплачувати позичальник за користування коштами, та встановили проценти в розмірі 42% річних від суми позики (або її частини) до дня фактичного повернення позики, при цьому в додатковій угоді № 5 від 01.10.2015р. сторонами погоджений розмір процентів за користування позикою 36 % річних від суми (або її частини) до дня фактичного повернення позики.

Судом встановлено, що Договір позики № 8П-БР4 від 01.12.2014р. та додаткові угоди до нього підписані директорами товариств та скріплені печатками.

До матеріалів справи не надано доказів перевищення директором ТОВ "Торгівельний дім "Агросвіт" повноважень щодо підписання зазначеного договору, а також відсутності у директора повноважень на підписання договору позики.

Відповідно до ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Судом при розгляді справи не встановлені обставини, які б свідчили про недійсність вищезазначеного договору позики.

Позивачем на виконання умов Договору позики № 8П-БР4 від 01.12.2014р. позивачем було перераховано на рахунок відповідача кошти в загальній сумі 52809000,00 грн., що підтверджується виписками банку за період з 03.12.2014р. по 23.03.2015р. (а.с. 39-40, 42-50).

Відповідачем 01.09.2015р. здійснено часткове повернення суми позики в розмірі 38709000,00 грн., що підтверджується випискою банку (а.с. 41).

Таким чином в жовтні 2015р. та листопаді 2015р. неповернутою є позика в сумі 14100000,00 грн., на яку позивачем і здійснено нарахування процентів у сумі 486739,73 грн. та 431112,33 грн. відповідно.

Нараховані проценти за вересень 2015р. позивач повинен був сплатити по 20.10.2015р., а за жовтень 2015р. - по 20.11.2015р.

Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно положень ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тому, згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав передбачені договором зобовязання по сплаті грошових коштів у визначений строк, позивачем обґрунтовано предявлено до стягнення проценти в загальній сумі 917852,06 грн., позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на несвоєчасно сплачену суму процентів за вересень 2015р. у розмірі 486739,73 грн. нараховані 3 % річних за період з 21.10.2015р. по 09.11.2915р. у розмірі 800,12 грн.

Наданий розрахунок відповідає вимогам чинного законодавства, умовам договору та фактичним відносинам, що склалися між сторонами, арифметично обчислення здійснення вірно, а тому наданий розрахунок приймається судом.

Відповідач визнав позовні вимоги, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги нормативно та документально обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. ст. 1, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний дім "Агросвіт" (, 61002, м. Харків, вул. Маршала Бажанова, буд. 5, літ. "Б-3") на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "ДІКВ-Л" (, м. Харків, вул. Шекспіра, 24, літ. "А-5"), яке діє інтересах та за рахунок Пайового закритого недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду "Бізнес-Ресурс-4" (реєстраційний код за ЄДРІСІ-2331631) на поточний рахунок 26501212 у ПАТ "ПУМБ" м. Київ МФО 334851 заборгованість зі сплати відсотків за вересень - жовтень 2015р. у сумі 917852,06 грн., 3% річних у сумі 800,12 грн., витрати зі сплати судового збору в сумі 13779,79 грн.

Повне рішення складено 07.12.2015 р.

Суддя ОСОБА_3