донецький апеляційний господарський суд
Постанова

Іменем України

25.11.2015 справа №905/49/15

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівМартюхіної Н.О. Агапова О.Л., Гези Т.Д.
від позивачаГриценко В.Є. - за довіреністю;
від відповідачане з'явився
розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Агросвіт» смт. Приютівка Кіровоградська область
на рішення господарського суду Донецької області
від 03.08.2015 року
у справі№ 905/49/15 (головуючий суддя Левшина Я.О., судді Макарова Ю.В., Філімонова О.Ю.)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Агросвіт» смт. Приютівка Кіровоградська область
до Товариства з обмеженою відповідальністю «СІВАШ АГРО», м. Маріуполь Донецькая область
простягнення заборгованості у розмірі 156 645,48 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Донецької області від 03.08.2014 року по справі № 905/49/15 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми "АГРОСВІТ", смт. Приютівка, Олександрівський район, Кіровоградська область () до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІВАШ АГРО", м. Маріуполь, Донецька область () про стягнення заборгованості у розмірі 156645,48грн. Відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Агросвіт» смт. Приютівка Кіровоградська область направило до Донецького апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Донецької області від 03.08.2014 року по справі № 905/49/15 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Агросвіт» смт. Приютівка Кіровоградська область в повному обсязі.

В підтвердження доводів апелянт посилається на те, що суд першої інстанції здійснив розгляд справи з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт, вказує на те, що він здійснив поставку товарів для виробництва сільськогосподарської продукції відповідачу за договором №ПФ26/03-4 від 26.03.2014р. на загальну суму 5306989,87грн. З цієї суми первинними бухгалтерськими документами, зокрема, видатковими накладними, підписаними сторонами, у період з квітня 2014р. по травень 2014р. підтверджується лише частина поставки на суму 1886466,92грн. Загальна сума здійсненої оплати за договором за період з 16.04.2014р. по 06.10.2014р. складає 1729821,42грн. Таким чином, як вказує позивач, сума боргу відповідача за отриманий за договором № ПФ26/03-4 від 26.03.2014р. товар становить 156645,48грн.

Апелянт посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором № ПФ26/03-4 від 26.03.2014р. в частині повної та своєчасної оплати вартості поставленого позивачем товару.

Апелянт також заперечує проти посилань суду першої інстанції на неможливість встановити товар, який визначений у видаткових накладних, чи він поставлений саме за умовами договору № ПФ26/03-4 від 26.03.2014р. Так, у доповненнях до договору поставки товару № ПФ26/03-4 від 26.03.2014р., які є невід'ємною частиною договору вказано вид товару, його кількість та загальна вартість, що співпадає з товаром визначеним у видаткових накладних, що був поставлений відповідачу. На підставі цього можливо ідентифікувати товар поставлений за договором ПФ26/03-4 від 26.03.2014р.

Крім того, апелянт зауважує, що підписавши акт звірки взаємних розрахунків за період січень 2014 року - жовтень 2014 року та скріпивши його печатками відповідач визнав свій борг перед позивачем, тобто цей документ підтверджує факт здійснення господарських операцій та суму заборгованості.

Що стосується здійснених оплат, апелянт вказує на ті обставини, що ним були самостійно враховані платежі відповідача, які не містили конкретні реквізити та посилання на договір, що відповідає вимогам пункту 4.4. договору № ПФ 26/03-4 від 26.03.14р. та відповідно зараховані отримані суми коштів в часткове чи повне погашення існуючих зобов'язань.

Ухвалою від 25.08.2015р. апеляційна скарга була прийнята до провадження Донецьким апеляційним господарським судом.

30.09.2015 року через канцелярію суду надійшов відзив від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СІВАШ АГРО», м. Маріуполь Донецька область відповідно до якого відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Відзив відповідача обгрунтований тим, що ТОВ «СІВАШ АГРО», у відповідності до умов укладеного договору від 26.03.14р. № ПФ26/03-4 сплатило кошти виключно за отриманий товар у сумі 1729821,42 грн., та відповідно заборгованість відсутня.

Відповідач вважає правильним висновки суду першої інстанції стосовно відсутності у видаткових накладних посилань на укладений договір від 26.03.14р. № ПФ26/03-4, у зв'язку з чим, не підтверджено факт постачання товару саме за цим договором.

23.10.2015 року через канцелярію суду електронною поштою від представника Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Агросвіт» смт. Приютівка Кіровоградська область надійшло клопотання про долучення документів до матеріалів справи. Додатково зазначені клопотання та додані документи були надані апелянтом через канцелярію суду 23.11.15р.

10.11.2015 року через канцелярію суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «СІВАШ АГРО», м. Маріуполь Донецька область надійшов супровідний лист з додатками.

У судовому засіданні 25.11.2015 року представник апелянта підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання апеляційної інстанції не з'явився. Відповідно до статті 98 Господарського процесуального кодексу України про час і місце проведення судового засідання сторін по справі було повідомлено належним чином. Явка сторін у судові засідання апеляційної інстанції не була визнана обов'язковою.

Особливості меж перегляду справи в апеляційній інстанції, передбачені нормами ст. 101 ГПК України, які полягають у тому, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Нормами частини 2 цієї статті передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

26.03.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю науково-виробничої фірми "АГРОСВІТ" від імені якої діє Південна філія Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма "АГРОСВІТ" (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "СІВАШ АГРО" (покупець) укладений договір поставки товару для виробництва сільсько-господарської продукції № ПФ26/03-4 (а.с.22-24) (далі договір), згідно п. 1.1. якого продавець зобов'язався здійснити постачання товарів безпосередньо пов'язаних з технологічними процесами виробництва сільськогосподарської продукції покупцю/виробникові такої сільськогосподарської продукції, а саме: насіння, засоби захисту рослин, добрива (далі - товар), який покупець зобов'язується прийняти та оплатити відповідно до п.1.2. цього договору на умовах, що вказуються сторонами в доповненнях.

Загальна кількість товару, "еквівалент ціни товару", "погоджений курс", асортимент, ціна, строки поставки, оплати та умови оплати товару, що постачаються за даним договором, визначаються сторонами на кожну окрему партію товару у доповненнях до нього (п.1.2. договору).

За умовами п. 3.1. договору ціна товару, що постачається продавцем вказується сторонами в доповненнях до даного договору і визначається сторонами як "тверда ціна" та "попередня ціна".

Відповідно до п. 4.1. договору, покупець зобов'язується оплатити та прийняти ним товар в безготівковому порядку, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок продавця, в строки встановлені в доповненнях до цього договору. Сторони за окремим доповненням до цього договору можуть вибрати іншу форму оплати за переданий товар.

Пунктами 4.2-4.4 договору встановлено, що у разі прийняття Покупцем товару, що що не вказаний в Доповненнях до цього договору, Покупець тим самим надає свою згоду щодо ціни, кількості та асортименту прийнятого ним товару зазначеної в видатковій накладній.

Покупець оплачує товар, що був прийнятий ним, згідно з п. 2.5 даного договору, в строк, що указано в останньому Доповненні до цього Договору.

При перерахувані коштів на розрахунковий рахунок Продавця, Покупець зобов'язується вказати в призначенні платежу, згідно якого Договору здійснюється платіж з зазначенням дати та № Доповнення. В разі відсутності таких реквізитів, Продавець самостійно визначає порядок та напрями зарахуваня отриманих сум в погашення існуючих зобов'язань Покупця.

Відповідно до п.13.1., цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до ст.1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

При цьому, статтями 4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України встановлений принцип господарського судочинства, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

За приписом ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Колегією суддів встановлено, що в договорі № ПФ26/03-4 від 26.03.2014р. сторонами було узгоджено строки та порядок поставки товару. Зокрема, загальна кількість товару, "еквівалент ціни товару", "погоджений курс", асортимент, ціна, строки поставки, оплати та умови оплати товару, визначаються сторонами на кожну окрему партію товару у доповненнях до нього.

Датою поставки товару вважається дата, вказана у видаткових накладних на відпуск товару.

Перехід права власності на товар відбувається в момент прийняття відповідачем партії товару. Доказом прийняття партії товару є накладна (специфікація), оформлена належним чином та підписана уповноваженими особами та завірена печатками сторін.

Відповідно до наявних матеріалів справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що на підтвердження факту поставки товару відповідачу за договором № ПФ26/03-4 від 26.03.2014р. позивач посилається на постачання продукції відповідачеві на підставі наступних, доданих до матеріалів справи, видаткових накладних, а саме:

- № ПФ/04-082 від 16.04.2014р., № ПФ/04-083 від 16.04.2014р., № ПФ/04-084 від 16.04.2014р., № ПФ/04-085 від 16.04.2014р., № ПФ/04-241 від 30.04.2014р., № ПФ/04-242 від 30.04.2014р., № ПФ/04-243 від 30.04.2014р., № ПФ/04-244 від 30.04.2014р., № ПФ/05-296 від 27.05.2014р., № ПФ/05-297 від 27.05.2014р., № ПФ/05-298 від 27.05.2014р., № ПФ/05-299 від 27.05.2014р., № ПФ/05-325 від 28.05.2014р., № ПФ/07-257 від 24.07.2014р. на загальну суму 1886466,92 грн.

Позивач вказує на часткову оплату вказаної суми, а саме в розмірі 1729821,44 грн.

Спірний період, за який виникла заборгованість, виходячи із позовних вимог, полягає в постачанні продукції за договором на загальну суму 1886466,92 грн. у період з квітня 2014 року по травень 2014 року та у липні 2014 року.

Таким чином, спірна сума заборгованості складає 156645,48 грн., яку позивач просить стягнути.

Дослідивши матеріали справи та додатково надані сторонами документами на вимогу апеляційної інстанції за ухвалою від 30.09.2015 року по справі № 905/49/15 колегія суддів апеляційної інстанції, встановила наступне:

1. На підтвердження постачання продукції за договором у квітні 2014 року позивач посилається на наступні докази:

- доповнення № 1/тк від 16.04.2014 до договору № ПФ 26/03-4 від 16.03.2014 на суму 91 260,00 грн. про поставку товарів на умовах товарного кредиту - насіння соняшника Армада, накладна № ПФ/04-082 від 16.04.2014р. на суму 91 260,00 грн., рахунок № ПФ/04-101 від 16.04.2014р., на суму 91 260,00 грн., податкова накладна № 85 від 16.04.2014р.;

- доповнення № 2/тк від 16.04.2014 до договору № ПФ 26/03-4 від 16.03.2014 на суму 79389,92 грн. про поставку товарів на умовах товарного кредиту: Гербіцид Адор (0,25кг), Протруйник Скарлет (5л), Протруйник Максим ХЛ (5л), Гербіцид Естерон 600 ЕС, к.е (20л), Фунгіцид Імпакт К (5л);

- доповнення № 3/тк від 16.04.2014 до договору № ПФ 26/03-4 від 16.03.2014 на суму 135 033,64 грн. про поставку товарів на умовах товарного кредиту: Добриво Олігомакс аква (уп.25 кг), Різолік Топ Інокулянт (3л.), Добриво Олігомакс ХЛ (уп.2 кг), стимулятор росту Агролайт (5кг), премакс протектор (1Л), стимулятор росту Агролайт У (5кг);

Виконання вказаних доповнень № 2/тк, № 3/тк від 16.04.14р. підтверджується:

- рахунком № ПФ/04-102 від 16.04.2014р. на суму 79 389,92 грн.,

- рахунком № ПФ/04-103 від 16.04.2014р. на суму 135 033,64 грн.,

- податковою накладною № 87 від 16.04.2014 року на суму 157 028,16 грн.,

- накладною № ПФ/04-084 від 16.04.2014р. на суму 157 028,16 грн.,

- податковою накладною № 86 від 16.04.2014 року на суму 41 852,40 грн.,

- накладною № ПФ/04-083 від 16.04.2014р. на суму 41 852,40грн.,

- податковою накладною № 88 від 16.04.2014 року на суму 15 543,00 грн.,

- накладною № ПФ/04-085 від 16.04.2014р., на суму 15 543,00 грн.;

- доповнення № 4/тк від 30.04.2014 до договору № ПФ 26/03-4 від 16.03.2014 на суму 101 920,00 грн. про поставку товарів на умовах товарного кредиту: насіння соняшника Максимус:

- накладна № ПФ/04-242 від 30.04.2014р. на суму 50 960,00 грн.;

- рахунок № ПФ/04-257 від 30.04.2014р. на суму 50 960,00 грн.;

- податкова накладна № 257 від 30.04.2015р.

- накладна № ПФ/04-244 від 30.04.2014р. на суму 50 960,00 грн.;

- рахунок № ПФ/04-259 від 30.04.2014р. на суму 50 960,00 грн.;

- податкова накладна № 255 від 30.04.2014р.

- доповнення № 5/тк від 30.04.2014 до договору № ПФ 26/03-4 від 16.03.2014 на суму 132 017,76 грн. про поставку товарів: добриво Олігомакс аква (уп.25 кг), добриво Стармакс азот (уп.10л), добриво Мікростар ФМХ, стимулятор росту Агролайт (5 кг);

- доповнення № 6/тк від 30.04.2014 до договору № ПФ 26/03-4 від 16.03.2014 на суму 58 907,30 грн. про поставку товарів: Гербіцид Естерон 600 ЕС, к.е (20л), Гербіцид Адор (0,25 кг), Різофос Лік пшениця (6л), Премакс Р 1,5 л протектор, регент 20 (10кг).

Виконання вказаних доповнень № 5/тк, № 6/тк від 30.04.14р. підтверджується:

- накладною № ПФ/04-243 від 30.04.2014р. на суму 148 201,94 грн.;

- рахунком №ПФ/04-258 від 30.04.2014р. на суму 148 201,94 грн.;

- податковою накладною № 246 від 30.04.2015р.

- накладною №ПФ/04-241 від 30.04.2014р. на суму 42 723,12грн.;

- рахунком №ПФ/04-256 від 30.04.2014р. на суму 42 723,12грн.;

- податковою накладною № 245 від 30.04.2014р.

2. На підтвердження постачання продукції за договором у травні 2014 року позивач посилається на наступні докази:

- доповнення № 7/п від 22.05.2014 до договору № ПФ 26/03-4 від 16.03.2014 на суму 162 000,00 грн. про поставку товарів: добриво Аміачна селітра (укр.); доказів постачання продукції за цим доповненням в матеріалах справи позивачем не надано, відсутні будь-які виписані накладні, рахунки чи податкові накладні;

- доповнення № 8/тк від 30.04.2014 до договору № ПФ 26/03-4 від 16.03.2014 на суму 200 948,70 грн. про поставку товарів: добриво Олігомакс аква (уп.25 кг), добриво Стармакс азот (уп.10л), добриво Мікростар ФМХ, стимулятор росту Агролайт (5 кг):

- накладна № ПФ/05-298 від 27.05.2014р. на суму 200 948,70 грн.;

- рахунок №ПФ/04-273 від 27.05.2014р. на суму 200 948,70 грн.;

- податкова накладна № 298 від 30.04.2014р.

- доповнення № 9/тк від 27.05.2014 до договору № ПФ 26/03-4 від 16.03.2014 на суму 689 449,34 грн. про поставку товарів: Гербіцид Адор (0,25 кг), Інсектицид Данадим Мікс (5л.), Гербіцид Пантера (5л), Гербіцид Стомп 330 к.е.(10л), Гербіцид Фронтєр Оптима к.е. (5л), Гербіцид Євро-Лайтинг в.р. (10л), Гербіцид Раундап макс (20л), Інсектицид Данадим Стабільний (10л.), Фунгіцид Танос 50 в.с. (2 кг), Регент 20(10кг), Інсектицид Варант (1 л), Родентицид Шторм, 0,005% воскові брикети (1кг), Фунгіцид Імпакт К (5л), Фунгицид Тітул Дуо (5л) на умовах товарного кредиту були виписані:

- рахунок №ПФ/05-271 від 27.05.2014р. на суму 689 449,34 грн.;

- накладна №ПФ/05-299 від 27.05.2014р. на суму 113 388,00грн.;

- податкова накладна № 299 від 27.05.2015р. на суму 113 388,00грн

- накладна №ПФ/05-297 від 27.05.2014р. на суму 22 750,08грн.;

- податкова накладна № 297 від 27.05.2015р. на суму 22 750,08грн.;

- накладна №ПФ/05-296 від 27.05.2014р. на суму 553 311,26 грн.;

- податкова накладна № 296 від 27.05.2015р. на суму 553 311,26 грн.;

- накладна №ПФ/05-273 від 27.05.2014р. на суму 200 948,70 грн.;

- податкова накладна № 298 від 27.05.2015р. на суму 200 948,70 грн.;

- рахунок №ПФ/05-273 від 27.05.2014р., на суму 200 948,70

- доповнення № 10/тк від 27.05.2014 до договору № ПФ 26/03-4 від 16.03.2014 на суму 131 040,00 про поставку товарів: Цибуля Себола 1 кг від 23.07.2014) на умовах товарного кредиту підтверджені:

- накладною №ПФ/05-325 від 28.05.2014р. на суму 131 040,00 грн.;

- рахунком №ПФ/05-296 від 28.05.2014р. на суму 131 040,00 грн.;

- податковою накладною № 325 від 131 040,00 грн.

3. На підтвердження постачання продукції за договором у липні 2014 року позивач посилається на наступні докази:

- доповнення № 14/п від 23.07.2014 до договору № ПФ 26/03-4 від 16.03.2014 на суму 266 500,26 грн. про поставку товарів: добриво Аміачна селітра підтверджені:

- накладною №ПФ/05-325 від 28.05.2014р. на суму 266 500,26 грн. грн.;

- рахунком №ПФ/05-296 від 28.05.2014р. на суму 266 500,26 грн..;

- податковою накладною № 256 від 24.07.2015 року на суму 266 500,26 грн. грн.

Як вбачається з позиції відповідача, зокрема, відзивів та наданих суду письмових пояснень, в тому числі на вимогу апеляційної інстанції, відповідач посилається на ті обставини, що його обов'язок оплати безпосередньо пов'язаний лише з тією продукцією, яка фактично ним була отримана. З цього приводу, відповідач підтверджує, що позивачем було поставлено у квітні, травні та липні 2014 року за договором № ПФ26/03-4 від 26.03.2014р., а відповідачем отримано продукцію саме за наступними накладними та податковими накладними:

- накладна № ПФ/04-082 від 16.04.14р. на суму 91260 грн.

- накладна № ПФ/04-083 від 16.04.14р. на суму 41852.40 грн.

- накладна № ПФ/04-084 від 16.04.14р. на суму 157028,16 грн.

- накладна № ПФ/04-085 від 16.04.14р. на суму 15543 грн.

- накладна № ПФ/04-241 від 30.04.14р. на суму 42723,12 грн.

- накладна № ПФ/04-242 від 30.04.14р. на суму 50960 грн.

- накладна № ПФ/04-243 від 30.04.14р. на суму 148201,94 грн.

- накладна № ПФ/04-244 від 30.04.14р. на суму 50960 грн.

- накладна № ПФ/05-296 від 27.05.14р. на суму 553311,26 грн.

- накладна № ПФ/05-297 від 27.05.14р. на суму 22750,08 грн.

- накладна № ПФ/05-299 від 27.05.14р. на суму 113388 грн.

- накладна № ПФ/05-325 від 28.05.14р. на суму 131040 грн.

- накладна № ПФ/07-257 від 24.07.14р. на суму 266500,26 грн.

- накладна № ПФ/09-045 від 22.09.14р. на суму 78750 грн.

всього поставок на загальну суму - 1764268,22 грн.

Проте, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги поставку продукції за накладною № ПФ/09-045 від 22.09.14р. на суму 78750 грн., оскільки постачання продукції у вересні 2014 року не входить до періоду виникнення заборгованості, який заявлений позивачем у позові. У зв'язку з цим, судом встановлено, що у спірний період позивачем було поставлено, а відповідачем отримано продукції на загальну суму 1685518,22 грн. (1764268,22 грн.- 78750 грн.)

В свою чергу відповідач стверджує, що ним було повністю оплачено вищенаведені поставки продукції за вищевказаними видатковими накладними, за якими він фактично отримав продукцію, а саме в сумі 1 729 821,42 грн., посилаючись на наступні платіжні доручення:

- платіжне доручення № 112 від 22 травня 2014 року сплачено 8100,00 грн.;

- платіжне доручення № 2 від 22 травня 2014 року сплачено 153900,00 грн.;

- платіжне доручення № 196 від 21 липня 2014 року сплачено 222083,55грн.;

- платіжне доручення № 207 від 22 липня 2014 року сплачено 44416,71 грн.;

- платіжне доручення № 216 від 30 липня 2014 року сплачено 172571,16 грн.;

- платіжне доручення № 260 від 04 вересня 2014 року сплачено 600000,00 грн.;

- платіжне доручення № 263 від 08 вересня 2014 року сплачено 400000,00 грн.;

- платіжне доручення № 265 від 11 вересня 2014 року сплачено 50000,00 грн.;

- платіжне доручення № 276 від 15 травня 2014 року сплачено 78750,00 грн.

Дослідивши вищезазначені платіжні доручення, судом апеляційної інстанції встановлено, що в платіжних дорученнях № 260 від 04 вересня 2014 року на суму 600000 грн., № 263 від 08 вересня 2014 року на суму 400000,00 грн., № 265 від 11 вересня 2014 року на суму 50000,00 грн. відповідачем в призначеннях платежу вказано: «договір № ПФ26/03-4 від 26.03.14р. за насіння, добрива та хімічні засоби захисту рослин». Тобто, таке призначення платежу підтверджує, що відповідач сплатив за продукцію отриману згідно договору ПФ26/03-4 від 26.03.14р. всього на суму 1050000 грн.

Також, із призначення платежу за платіжним дорученням № 216 від 30.07.14р. на суму 172571,16 грн. вбачається, що відповідачем оплачені накладні № ПФ/04-085, № ПФ/04-084 від 16.04.14р. за хімічні засоби захисту рослин.

Що стосується решти платіжних доручень, які відповідач відносить до оплати поставок продукції за спірною заборгованістю, суд апеляційної інстанції не бере їх до уваги з наступних підстав.

Відповідно до платіжних доручень №112 від 22.05.2014р. на суму 8100 грн., №2 від 22.05.2014р. на суму 153900 грн., №207 від 22.07.2014р. на суму 44416,71 грн., №196 від 21.07.2014р. на суму 222083,55 грн., №276 від 15.09.2014р.на суму 78750 грн., на які посилається відповідач як на докази оплати спірного боргу, підставою для здійснення цих платежів (призначення платежу) зазначені рахунки №ПФ/05-129 від 15.05.2014р., №ПФ/05-129 від 15.07.2014р., № ПФ/07-157 від 15.07.14р., № ПФ07/157 від 15.07.14р., №ПФ/09-028 від 15.09.2014р.

Проте, ні позивачем ні відповідачем вказані рахунки не надали, у тому числі й на вимоги апеляційного суду, окрім рахунку №ПФ/09-028 від 15.09.2014р., який як було вище встановлено не відноситься до спірного періоду виникнення боргу, оскільки й оплата та постачання за накладною № ПФ/09-045 від 22.09.14р. відбувались у вересні 2014 року, який не є спірним.

Зазначені платіжні доручення не містять посилань ні на договір № ПФ26/03-4 від 26.03.2014р., ні на доповнення до нього, ні на видаткові чи податкові накладні.

Доказів зміни призначення платежу чи будь-які коректувальні листи до платіжних доручень, акти звірки на підтвердження врахування вказаних платежів в рахунок погашення саме спірної заборгованості сторонами не надано, та судом не встановлено.

Таким чином, ідентифікувати та встановити по яких саме доповненнях до договору № ПФ26/03-4 від 26.03.2014р. та видаткових накладних позивачем було здійснено оплати не вбачається можливим.

У зв'язку з чим, платіжні доручення №112 від 22.05.2014р. на суму 8100 грн., №2 від 22.05.2014р. на суму 153900 грн., №207 від 22.07.2014р. на суму 44416,71 грн., №196 від 21.07.2014р. на суму 222083,55 грн., №276 від 15.09.2014р.на суму 78750 грн. не можна вважати належними доказами оплати спірної заборгованості.

Будь-які інші документи, які б підтверджували факт сплати за поставку позивачем товару відповідачу за договором № ПФ26/03-4 від 26.03.2014р. та видатковими накладними, матеріали справи не містять, та всупереч вимог ст.ст.4-3, 32, 33 Господарського процесуального кодексу України позивачем та відповідачем не надано.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що за відповідачем обліковується заборгованість за спірний заявлений період за постачання продукції в період квітень, травень, липень 2014 р. в розмірі 462947,06 грн.: 1685518,22 грн. (вартість визнаної відповідачем поставленої продукції ) - 1222571,16 грн. (сума коштів, що були сплачені у відповідності до договору, доповнень та накладних).

У зв'язку з тим, що позивачем в позові було заявлено про стягнення дебіторської заборгованості в розмірі 156645,48 грн., то вказана сума позовних вимог підлягає стягненню, а позовні вимоги задоволенню.

З урахуванням наведеного, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Агросвіт» смт. Приютівка Кіровоградська область на рішення господарського суду Донецької області від 03.08.2014 року по справі № 905/49/15 підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника скарги.

Результати апеляційного розгляду у справі № 905/49/15 оголошені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 49, 91, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Агросвіт» смт. Приютівка Кіровоградська область на рішення господарського суду Донецької області від 03.08.2014 року по справі № 905/49/15 задовольнити.

Рішення господарського суду Донецької області від 03.08.2014 року по справі № 905/49/15, - скасувати.

Задовольнити позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Агросвіт» смт. Приютівка Кіровоградська область () до Товариства з обмеженою відповідальністю "СІВАШ АГРО", м. Маріуполь, Донецька область () про стягнення заборгованості у розмірі 156645,48грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "СІВАШ АГРО", м. Маріуполь, Донецька область () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю науково-виробнича фірма «Агросвіт» смт. Приютівка Кіровоградська область () заборгованість в сумі 156645,48грн., сплачений судовий збір за подання позову в розмірі 3132,91 грн., судовий збір за подачу апеляційної скарги в сумі 1566,46 грн.

Доручити господарському суду Донецької області видати накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України у касаційному порядку через Донецький апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: Н.О. Мартюхіна

Судді О.Л. Агапов

Т.Д. Геза