УХВАЛА

23.11.2015№ 910/23936/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., за участю секретаря судового засідання Грабовської А.С.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 910/23936/15

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Тіккуріла», м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю «Сова», м. Київ,

про заборону використання знака для товарів і послуг,

за участю представників:

позивача - Ніколаєнка М.В. (додаток від 01.07.2015 №1 до договору про надання правової допомоги від 01.07.2015 №01/07/15);

відповідача - Стаценка М.Ф. (довіреність від 10.06.2015 №б/н),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Тіккуріла» (далі - ТОВ «Тіккуріла») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про припинення використання товариством з обмеженою відповідальністю «Сова» (далі - ТОВ «Сова») торгової марки позивача - комбінації товарного знаку Концерну Тіккуріла (корона) зі словесним позначенням Tikkurila (корона + текст «Tikkurila»), зареєстрованої за ТОВ «Тіккуріла» шляхом демонтажу графічних матеріалів та вивісок з використаним логотипом зазначеної торгової марки на фасаді приміщення за адресою: вул. Хвойки, 18/14, в місті Києві.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.09.2015 порушено провадження у справі.

Відповідач 09.10.2015 подав суду відзив на позовну заяву, у якому вказав таке: приблизно навесні 2015 року позивачем поруч із офісом відповідача відкрито власний магазин із продажу товарів торговельної марки "Тіккуріла"; через деякий час після цього на фасаді будинку, де розташований офіс продажу ТОВ "Сова", з'явилася вивіска, яка показана на фото, що додані позивачем до матеріалів позовної заяви; в період з 06.08.2015 по 10.08.2015 відповідач був змушений провести демонтаж вказаної вивіски, тому станом на дату подання позову позивачем вказана вивіска була демонтована, відтак у справі відсутній предмет спору.

Позивач 09.11.2015 подав суду письмові пояснення, в яких вказав таке: наведені у відзиві відповідача твердження не відповідають дійсності, оскільки до звернення до суду за захистом свої прав позивач надіслав відповідачу листа від 18.06.2015 з вимогою припинити порушення прав інтелектуальної власності ТОВ "Тіккуріла"; відповідач розташовує інформацію про свою діяльність на інтернет-сайті http://colorclub.ua/., на якому зазначено, що ТОВ "Сова" є офіційним дистриб'ютором концерну Tikkurila (TM Tikkurila, Kolorit, Текс); згідно з бібліографічними даними свідоцтва України №148322 на знак для товарів і послуг (база даних "Зареєстровані в Україні знаки для товарів і послуг") знак для товарів і послуг "Колорклуб" зареєстрований за засновником та генеральним директором ТОВ "Сова".

ТОВ "Сова" 18.11.2015 подало суду письмові заперечення на пояснення позивача, у яких вказало таке: відповідач відповідно до змісту листів, на які посилається позивач у своїх поясненнях, не визнав факту розміщення ним товарного знаку або іншого зображення чи тексту, що належить позивачу, а лише запитав копію свідоцтва на знак для товарів і послуг, що зареєстрований за позивачем; щодо змісту інтернет-сайту відповідача, то інформація на яку посилається позивач відсутня, на сайті міститься інформація про те, що відповідач був представником позивача протягом тривалого часу, але не є ним надалі, відтак на даний момент у справі №910/18179/15 відсутній предмет спору, а тому провадження у справі підлягає припиненню.

Представник позивача у судовому засіданні 23.11.2015 надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача підтримав доводи, викладені у відзиві на позов, проти задоволення позовних вимог заперечив.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

У пункті 4.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 11 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Господарським судом міста Києва встановлено, що:

- ТОВ «Тіккуріла» використовує зображувальне позначення у вигляді стилізованої корони (заявка на реєстрацію позначення як знака для товарів і послуг від 16.05.2013 № m 2013 08479) разом з словесним позначенням «Tikkurila»;

- сторонами укладено договори поставки від 25.02.2014 № IWS 0301175 і від 09.04.2014 № TR 0301900 на поставку фірмової продукції «Tikkurila», за умовами яких покупцю (ТОВ «Сова») не дозволено використовувати належні постачальнику (ТОВ "Тіккуріла") торговельні марки, емблеми, позначення, у тому числі комбінації «товарного знаку Концерну Тіккуріла (корона) зі словесним позначенням Tikkurila (корона + текст «Tikkurila»)» без попереднього письмового дозволу позивача (розділ 7 названих договорів);

- ТОВ «Тіккуріла» 10.11.2014 стало володільцем свідоцтва України № 192773 на знак для товарів і послуг у вигляді стилізованої корони (за заявкою m 2013 08479);

- 11.06.2015 позивачем виявленого використання відповідачем вивіски з логотипом зазначеної торговельної марки ТОВ "Тіккуріла" на фасаді приміщення за адресою: вул. Хвойки, 18/14, в місті Києві;

- сторонами велася переписка з приводу неправомірності використання ТОВ «Сова» відповідних позначень на вивісці;

- відповідач не погоджувався на демонтаж вивіски, у зв'язку з чим ТОВ "Тіккуріла" 04.09.2015 звернулося до суду з даним позовом;

- у процесі розгляду справи ТОВ «Сова» демонтувало графічні матеріали та вивіски з використаними логотипом і торговельною маркою ТОВ "Тіккуріла" на фасаді приміщення за адресою: вул. Хвойки, 18/14, в місті Києві, а також припинило використання знака для товарів і послуг позивача на своєму Інтернет-сайті http://colorclub.ua/., на підтвердження чого надало відповідні акти демонтажу і роздруківки з відповідного інтернет-сайту, датовані 17.11.2015.

Враховуючи викладене, господарський суд міста Києва вважає за можливе припинити провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Частиною третьою статті 80 ГПК України передбачено, що про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат.

Відповідно до статті 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

У пунктах 6.3 і 6.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 №7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК України.

За змістом частини третьої статті 48 та частини п'ятої статті 49 ГПК України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини першої статті 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову.

Так, позивачем заявлено до стягнення з ТОВ «Сова» 7 315,60 грн. на правову допомогу, в обґрунтування чого господарському суду подано копію договору про надання правової допомоги від 01.07.2015 №01/07/15, укладеного ТОВ «Тіккуріла» та адвокатським об'єднанням «Штайєр, Ніколаенко та партнери», копію свідоцтва №3032 на ім'я Ніколаєнка Максима Вадимовича про право на заняття адвокатською діяльністю, копію посвідчення від 27.09.2009, виданого на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю та платіжне доручення від 05.08.2015 №3117 про отримання адвокатським об'єднанням «Штайєр, Ніколаенко та партнери» від ТОВ «Тіккуріла» 7 315,60 грн.

Беручи до уваги те, що позивач був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права внаслідок продовження неправомірного використання відповідачем комбінації позначення у вигляді стилізованої корони зі словесним позначенням Tikkurila (корона + текст «Tikkurila»), що призвело до судового розгляду справи №910/23936/15, адвокатом підготовлено позовну заяву і здійснено юридичний супровід справи в суді (у тому числі й участь у судових засіданнях), суд дійшов висновку про те, що витрати на послуги адвоката в сумі 7 315,60 грн. не є співрозмірними заявленим вимогам, а тому вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Сова» 2 000 грн. витрат на правову допомогу, а також витрати зі сплати судового збору покласти на відповідача.

Керуючись пунктами 11 частини першої статті 80, статтею 86 ГПК України, господарський суд міста Києва

УХВАЛИВ:

1. Припинити провадження у справі № 910/23936/15.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Сова» (02660, м. Київ, вул. Червоногвардійська, 22б; ідентифікаційний код 22898711) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Тіккуріла» (04073, м. Київ, вул. Марка Вовчка, 14; ідентифікаційний код 24726322) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем, під час виконання даної ухвали 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору та 2 000 (дві тисячі) грн. витрат на правову допомогу.

3. Дана ухвала набирає законної сили з моменту її винесення, а саме з 23.11.2015.

4. Ухвала може бути пред'явлена до примусового виконання в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», протягом 1 (одного) року з дня набрання ухвалою законної сили, тобто до 23.11.2016.

Ухвалу може бути оскаржено в установленому законодавством України порядку.

Суддя О. Марченко