номер провадження справи 2/108/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015 Справа № 908/4987/15

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк", м.Дніпропетровськ,

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Енергодар Запорізька область,

про стягнення 15 110 грн. 83 коп.

за участю представників:

від позивача - Суберляк Д.В. (довіреність № 4007-О від 31.10.2012 р.);

від відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк "Приватбанк" з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення за договором банківського обслуговування б/н від 21.03.2014р. заборгованості у розмірі 15 110,83 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 10 000,00 грн., заборгованість за процентами - 2 914,36 грн., пеня - 1825,31 грн., заборгованість з комісії за користування кредитом - 371,16 грн.

Позов заявлено на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 610 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України.

Ухвалою господарського суду від 08.09.2015 р. прийнято позов до розгляду, порушено провадження у справі, присвоєно справі номер провадження 2/108/15 та призначено розгляд справи на 02.10.2015р.

Ухвалою суду від 02.10.2015 р. за клопотанням позивача продовжено строк вирішення спору на 15 днів до 23.11.2015 р. та відкладено розгляд справи на 12.11.2015 р. у зв'язку з невиконанням сторонами вимог суду в повному обсязі та неявкою представника відповідача.

В судовому засіданні 12.11.2015р. був присутній представник позивача, за його заявою фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалася.

Представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Відповідач не надав відзиву на позов, причин неявки свого представника не повідомив.

Про час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся ухвалами суду від 08.09.2015 р. та від 02.10.2015 р., які завчасно надсилались на адресу відповідача, зазначену в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (АДРЕСА_1), відповідач з реєстру не виключений, що підтверджується витягом з цього реєстру. Надіслані відповідачу ухали повернулись до суду з відміткою поштової установи про закінчення терміну зберігання.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

За таких обставин, враховуючи положення ст. 64 ГПК України, суд вважає відповідача таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи.

Статтею 75 ГПК України передбачено, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті в даному судовому засіданні.

В судовому засіданні 12.11.2015 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

21.03.2014 р. Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було підписано заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, якою вона висловила свою згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг, що розміщені на сайті банку www.pb.ua, Тарифами банку, які разом з цією анкетою складають договір банківського обслуговування.

Умовами та Правилами надання банківських послуг передбачено можливість використання клієнтом кредиту в межах ліміту, порядок встановлення, зміни якого, а також порядок погашення заборгованості та розмір процентної ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифів банку.

Вказані умови та тарифи були затверджені наказом банку від 28.01.2011 р. № СП-2011-85.

Згідно з п. 3.18.1.3 Умов (у редакції на момент укладення договору) кредит надається в обмін на зобов'язання клієнта з повернення кредиту, оплати відсотків та винагороди.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори.

За змістом прав та обов'язків, по яких сторонами досягнута домовленість, правовідносини сторін врегульовані кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частинами 1, 2 статті 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

У ч. 1 ст. 627 Цивільного кодексу України закріплено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У заяві від 21.03.2014р. відповідач засвідчив, що в порядку діючого законодавства надає свою згоду на ведення з ПАТ КБ «Приватбанк» документообігу, в тому числі підписання угод договорів, додаткових угод до них, заяв, актів, платіжних та інших документів як шляхом власноручного підпису, так і шляхом накладення електронного цифрового підпису, отриманого в порядку, передбаченого умовами та правилами надання банківських послуг. Також відповідач погодився, що відносини між банком та клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до даного договору, так і шляхом обміну інформацією/погодження за банківським обслуговуванням з клієнтом через веб-сайт банку (www.pb.ua або інший Інтернет -SMS-ресурс, зазначений банком).

Пунктами 3.18.1, 3.18.1.1 Умов (у редакції на момент укладення договору) визначено вид кредиту - «кредитний ліміт на поточний рахунок» корпоративного клієнту. Кредитний ліміт на поточний рахунок (далі - «кредит») надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів клієнта в межах кредитного ліміту (далі - «ліміт»).

Відповідно до п. 3.18.1.5 Умов кредитний ліміт в розумінні даного розділу Умов та правил надання банківських послуг являє собою суму грошових коштів, в межах якої банк здійснює оплату розрахункових документів клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку.

Згідно з п. 3.18.6.1 Умов обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку клієнта здійснюється з моменту подачі клієнтом в банк заяви на приєднання до «Умов та правил надання банківських послуг» (або в формі «Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відтиску печатки» або в формі авторизації кредитної угоди в системах клієнтбанк/ Інтернет клієнтбанк, або в формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання клієнтом розрахункових документів на використання коштів у рамках кредитного ліміту в межах вказаних у них сум, та діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобов'язань сторонами.

На виконання договору банк встановив кредитний ліміт на рахунок відповідача НОМЕР_2 в розмірі 10 000,00 грн. з 28.11.2014 р., що підтверджується довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» від 18.08.2015 р. вих. №08.7.0.0.0/15. Про розмір кредитного ліміту банк повідомив клієнта шляхом направлення повідомлення через електронну систему Приват24, що підтверджується випискою з Приват24 по клієнту ФОП ОСОБА_1 за 28.11.2014 р.

Як вбачається з виписок банку по рахунку клієнта, за період дії договору клієнтом використовувались кредитні кошти в межах кредитного ліміту.

Наказом банку від 04.06.2014 р. № 6783882 прийнято рішення про збільшення відсоткової ставки за користування кредитним лімітом на розрахунковому рахунку з 01.07.2014 р. у зв'язку з різкою зміною вартості ресурсів на міжбанківському ринку. З 01.07.2014 р. діють Умови та надання банківських послуг в новій редакції, згідно з п.3.2.1.1.11 якої, у разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця, то обнуління повинно проводитися по кінцю дня в будь-який з днів по 25-е число поточного місяця. У разі, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця, то обнуління повинно проводитися по кінцю дня в будь-якій з днів по 25-е число наступного місяця. Якщо дебетове сальдо не обнулити згідно умов, описаних вище, то з 26 числа на залишок заборгованості починають нараховуватися відсотки за користування кредитом за ставкою 36% річних. Згідно з п.3.2.1.4.1.3 нових Умов при порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У п. 3.18.2.3.1 Умов в первісній редакції сторони погодили, що збільшена процентна ставка починає діяти після того, як банк повідомить клієнта про настання подій, закріплених в даному пункті, а клієнт не погасить існуючу заборгованість в порядку та строки, передбаченими «Умовами та правилами надання банківських послуг». Банк повідомляє клієнта про настання подій, закріплених даним пунктом, на свій вибір або в письмовій формі, або шляхом встановлених засобів електронного зв'язку банку та клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт банк, смс-повідомлення тощо).

Про зміну процентної ставки банк повідомив клієнта 05.06.2014 р. через електронну систему «Приват24», що підтверджується випискою з «Приват24» по клієнту ФОП ОСОБА_1 за 05.06.2014р.

Отже, з 01.07.2014 р. правовідносини сторін регулюються умовами та правилами надання банківських послуг в новій редакції.

Відповідно до п. 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.1.1, 3.2.1.4.1.2, 3.2.1.4.1.3 нових Умов за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку клієнта при закритті банківського дня клієнт сплачує відсотки, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від терміну користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку відсотків:

- за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат 25-го числа поточного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку уторилося з 1-го до 20-го (включно) числа поточного місяця або до 25-го числа наступного місяця, якщо дебетове сальдо на поточному рахунку утворилося з 21-го до кінцевого числа поточного місяця (далі - «період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню»), розрахунок відсотків проводиться за процентною ставкою у розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості;

- у випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, на протязі 90 днів з кінцевої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, клієнт сплачує банку за користування кредитом відсотки в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню;

- у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання клієнта з погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань клієнт сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У п. 3.2.1.4.1.4 нових Умов сторони погодили, що під «непогашенням кредиту» мається на увазі невиникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Розрахунок заборгованості та виписки по рахунку клієнта свідчать, що 17.11.2014 р. кредитне сальдо по рахунку було обнулено у зв'язку з повним погашенням тіла кредиту клієнтом, а з 18.11.2014 р. утворилось нове кредитне сальдо в розмірі 8 230,74 грн., яке в подальшому збільшувалось.

У зв'язку з непогашенням кредиту у встановлений строк банк 16.04.2015 р. відніс на прострочення кредит у сумі 10 000,00 грн.

За період з 27.12.2014 р. по 16.04.2015 р. банком нараховані проценти за користування кредитом згідно з п.3.2.1.1.11, 3.2.1.4.1.1, 3.2.1.4.1.2 нових Умов за ставкою 36% річних, виходячи з 360 днів у році, в сумі 1 109,92 грн.

За період з 17.04.2015 р. по 10.08.2015 р. на суму кредиту 10 000,00 грн., віднесену на прострочення, банком нараховано проценти згідно з п.3.2.1.4.1.3 нових Умов за підвищеною ставкою 56% річних, виходячи з 360 днів у році, в розмірі 1 804,44 грн.

Таким чином, всього банком нараховано процентів в загальному розмірі 2 914,36 грн. Розрахунок процентів судом перевірений та є вірним. За цей період проценти клієнтом не сплачувались.

Також згідно з п. 3.2.1.4.4 нових Умов банком нарахована комісійна винагорода за використання кредитного ліміту в період з грудня 2014 року по липень 2015 року в загальній сумі 719,93 грн. За цей період клієнтом оплачено комісію 06.01.2014 р. в сумі 7,56 грн. та 14.05.2015 р. в сумі 341,21 грн. Залишок несплаченої комісії в сумі 371,16 грн. банк пред'явив до стягнення в даному позові.

Так, згідно з п. 3.2.1.4.4 нових Умов клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2 1-го числа кожного місяця у розмірі 0,9% від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня, за попередній місяць, в порядку, передбаченому Умовами та правилами надання банківських послуг.

Суд перевірив розрахунок комісії та визнав його обґрунтованим.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні приписи містить стаття 193 Господарського кодексу України.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В порушення умов договору відповідач не сплачував у встановлені Умовами строки кредит, проценти за користування кредитом та комісійну винагороду, внаслідок чого утворилась заборгованість за кредитом в розмірі 10 000,00 грн., процентами за користування кредитом в розмірі 2 914,36 грн. та комісії за користування кредитом в розмірі 371,16 грн.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач не надав доказів сплати заборгованості або обґрунтованих заперечень проти позову.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі в розмірі 10 000,00 грн., процентами за користування кредитом в розмірі 2 914,36 грн. та комісії за користування кредитом в розмірі 371,16 грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. ст. 1, 3 Закону України від 22.11.1996 р. N 543/96-ВР "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 3.2.1.5.1 Умов в новій редакції передбачено, що при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п.3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п.3.2.1.2.2, 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У п. 3.2.1.5.4 Умов у новій редакції сторони погодили, що нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачений п. 3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3, здійснюється протягом трьох років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Згідно доданого до позову розрахунку заборгованості, за прострочення сплати кредиту, процентів та комісії банк пред'явив до стягнення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за період з 10.01.2015 р. по 10.08.2015 р. в загальній сумі 1825,31 грн.

Даний розрахунок пені є невірним з огляду на те, що розрахунок пені здійснений позивачем виходячи з 360 днів у році, у той час як облікова ставка НБУ є нормативно встановленою річною ставкою і залежить він фактичної кількості днів у році, за який проводиться розрахунок. Допущена помилка призвела до завищення суми пені.

Як встановлено судом, кредит у сумі 10 000,00 грн. став простроченим 16.04.2015 р., а пеня на прострочене тіло кредиту нараховується банком згідно виписки по нарахуванню пені за період з 17.04.2015 р. по 10.08.2015 р. (116 днів). Звідси пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, розрахованої з фактичної кількості днів у році (365 днів), складає 1 906,85 грн.

Проценти за ставкою 36% річних в загальній сумі 1 109,92 грн. згідно з п.3.2.1.4.1.3 нових Умов стали простроченими з 16.04.2015 р. і на них згідно виписки по нарахуванню пені банком нараховується пеня за період з 17.04.2015 р. по 10.08.2015 р. (116 днів). Звідси пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, розрахованої з фактичної кількості днів у році (365 днів), складає 211,65 грн.

Пеня на суму прострочених відсотків, нарахованих за ставкою 56% річних, розрахована судом в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, виходячи з фактичної кількості днів у році (365 днів) за кожен день періоду прострочення наростаючим підсумком, починаючи з 19.04.2015 р. (згідно виписки банку по нарахуванню пені) і по 10.08.2015 р. в сумі 173,52 грн.

Пеня на суму простроченої комісії розрахована судом в розмірі подвійної облікової ставки НБУ наростаючим підсумком за період з 10.01.2015 р. по 10.08.2015 р. (згідно виписки банку по нарахуванню пені), виходячи з фактичної кількості днів у році (365 днів), в сумі 77,98 грн.

Отже, загальна сума пені, нарахованої на суму заборгованості по тілу кредиту, відсотків та комісії, складає: 1 906,85 грн. + 211,65 грн. + 173,52 грн. + 77,98 грн. = 2370,00 грн.

В рахунок погашення пені клієнтом сплачено 14.05.2015 р. суму 563,79 грн. Звідси залишок несплаченої пені складає 1806,21 грн., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У стягненні пені в сумі 19,01 грн. суд відмовляє.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати за розгляд позовної заяви покладаються на сторони пропорційно задоволених позовних вимог.

Так, згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на момент подання позову) за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру підлягає сплаті судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 150 розмірів мінімальної заробітної плати, що визначається за приписами ч. 1 ст. 4 даного Закону станом на 1 січня календарного року, в якому подається заява. Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України» установлено з 1 січня 2015 року мінімальну заробітну плату в місячному розмірі 1218,00 грн.

Отже, за розгляд позовних вимог про стягнення 15 110,83 грн. підлягав сплаті судовий збір в сумі 1218,00 грн. Пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі: 15091,73 грн. (задоволено) / 15 110,83 грн. (заявлено) х 1218,00 грн. = 1216,46 грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Набережна Перемоги, буд. 50, м. Дніпропетровськ, 49094, ) заборгованість за кредитом в сумі 10 000,00 грн. (десять тисяч грн. 00 коп.), заборгованість з процентів в сумі 2 914,36 грн. (дві тисячі дев'ятсот чотирнадцять грн. 36 коп.), заборгованість з комісії - 371,16 грн. (триста сімдесят одна грн. 16 коп.), пеню в сумі 1806,21 грн. (одна тисяча вісімсот шість грн. 21 коп.) та витрати зі сплати судового збору в сумі 1216,46 грн. (одна тисяча двісті шістнадцять грн. 46 коп.).

Видати наказ.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Суддя Т.В.Мойсеєнко

Рішення оформлено та підписано 25.11.2015р.

і набирає законної сили після закінчення

десятиденного строку з дня його підписання.