ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"17" листопада 2015 р. Справа № 911/2464/15

За позовом приватного підприємства СК-НАЙС, м. Київ

до дочірнього підприємства Фуршет Центр, Київська обл., м. Ірпінь

про стягнення 111262,82 грн

Головуючий суддя: Третьякова О.О. судді: Антонова В.М.

ОСОБА_1

Представники сторін:

Позивача ОСОБА_2, довіреність №б/н від 04.06.2015,

Відповідача ОСОБА_3, довіреність б/№ від 20.06.2014.

Обставини справи:

До Господарського суду Київської області з позовною заявою звернулось приватне підприємство СК-НАЙС (далі - Позивач) до дочірнього підприємства Фуршет Центр (далі Відповідач) про стягнення 111262,82 грн, з яких 85763,61 грн основного боргу, 549,83 грн 3% річних, 24949,38 грн інфляційних втрат.

Позивач в обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на порушення Відповідачем строків оплати товару за Договором №ФЦ016589 від 02.04.2013 (далі Договір).

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.06.2015 порушено провадження у справі №911/2464/15 та призначено її до розгляду на 07.07.2015 о 10:20 год.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.07.2015 клопотання Позивача б/№ від 07.07.2015 (за вх. суду №15906/15 від 07.07.2015) та Відповідача б/№ від 07.07.2015 (за вх. суду №15913/15 від 15.07.2015) судом задоволено, розгляд справи відкладено на 12.08.2015 у звязку з витребуванням доказів в порядку ст.38 Господарського процесуального кодексу України.

На запит Господарського суду Київської області від Ірпінської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Київській області надійшла відповідь №4472/10/10-31-10-0-26 від 22.07.2015 (за вх. суду №17646/15 від 30.07.2015).

В судових засіданнях 12.08.2015, 17.08.2015 оголошувались перерви до 17.08.2015 та 31.08.2015 відповідно.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 31.08.2015 у звязку з неявкою Відповідача розгляд справи відкладено на 02.09.2015.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 02.09.2015 призначено колегіальний розгляд справи у звязку з клопотанням Позивача №б/н від 02.09.2015 (вх. суду №90/15 від 02.09.2015) про колегіальний розгляд справи.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 07.09.2015 справу №911/2464/15 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючої судді Третьякової О.О., суддів Антонової В.М. та Подоляка Ю.В. та призначено до розгляду на 30.09.2015.

В судових засіданнях 30.09.2015, 13.10.2015, 03.11.2015 оголошувались перерви по 13.10.2015, 03.11.2015 та 17.11.2015 відповідно.

Ухвалами Господарського суду Київської області від 13.10.2015 та 03.11.2015 за клопотаннями Позивача б/№ від 13.10.2015 (за вх. суду №24155/15 від 13.10.2015) та б/№ від 03.11.2015 (за вх. суду №26230/15 від 03.11.2015) здійснено запити до Ірпінської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Київській області в порядку ст.38 Господарського процесуального кодексу України.

На запити Господарського суду Київської області від Ірпінської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Київській області надійшли відповіді №6366/10/10-31-10 від 02.11.2015 (за вх. суду №25906/15 від 02.11.2015) та №3546/9/19-0 від 16.11.2015 (за вх. суду №27444/15 від 17.11.2015).

Керуючись ст.85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 17.11.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення представників сторін, суд

встановив:

Між приватним підприємством СК-НАЙС (далі Позивач, Постачальник) та дочірнім підприємством Фуршет Центр (далі Відповідач, Покупець) укладено Договір №ФЦ016589 від 02.04.2013 (далі Договір).

Згідно з п.1.1. Договору Постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, та у відповідності з Замовленням Покупця, поставити товар, а Покупець зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти товар і оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених в Специфікації. Поставка товару Постачальником здійснюється з метою його оптово/роздрібної реалізації Покупцем через мережу магазинів «Фуршет».

Відповідно до п.2.1. Договору товар, що поставляється Постачальником у відповідності з Замовленням Покупця по асортименту, кількості та цінам в строк, зазначений в Замовленні.

Як зазначається в п.5.1. Договору перехід права власності на товар від Постачальника до Покупця здійснюється в момент приймання-передачі товару на складі Покупця.

Відповідно до п.п.7.1., 7.9. Договору Покупець оплачує товар, що поставляється, за цінами, погодженими сторонами в Специфікації та підтвердженими у накладних. Ціни на товар в Специфікації вказується в гривнях. Оплата за товар здійснюється в українській національній валюті в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок Постачальника після його реалізації кожні 40 (сорок) днів. При цьому сторони домовились про те, що Покупець здійснює оплату поставленого товару тільки у випадку, якщо сума за розрахунковий період буде складати не менше, ніж 500,00 грн з кожного магазину.

Згідно з п.7.13. Договору не рідше ніж три місяці, з моменту укладення цього Договору, сторони зобовязані підписувати акти звірки взаєморозрахунків. Акти звірки розрахунків по цьому Договору підписуються не пізніше 30 числа першого місяця наступного кварталу.

На виконання умов Договору Позивач передав, а Відповідач прийняв товар на загальну суму 153468,41 грн, що підтверджується підписаними сторонами видатковими накладними №309 від 20.05.13 на суму 1734,31 грн; №314 від 21.05.13 на суму 6177,44 грн; №316 від 21.05.13 на суму 4045,11 грн; №317 від 21.05.13 на суму 8244,14 грн; №324 від 21.05.13 на суму 8813,28 грн; №311 від 22.05.13 на суму 4928,19 грн; №322 від 22.05.13 на суму 7773,16 грн; №308 від 23.05.13 на суму 7257,05 грн; №312 від 23.05.13 на суму 4114,84 грн; №321 від 23.05.13 на суму 14574,42 грн; №326 від 23.05.13 на суму 8837,34 грн; №327 від 23.05.13 на суму 5490,00 грн; №313 від 27.05.13 на суму 5853,84 грн; №345 від 27.05.13 на суму 8970,92 грн; №338 від 27.05.13 на суму 10235,35 грн; №357 від 29.05.13 на суму 356,40 грн; №359 від 29.05.13 на суму 3019,40 грн; №361 від 29.05.13 на суму 15501,48 грн; №318 від 31.05.13 на суму 9514,42 грн; №46 від 23.01.14 на суму 179,04 грн, №364 від 30.05.13 на суму 11166,80 грн; №741 від 25.09.13 на суму 4348,80 грн; №790 від 15.10.13 на суму 2296,87 грн; №33 від 21.01.14 на суму 35,81 грн.

Відповідачем частково оплачено отриманий товар в сумі 7660,66 грн, що підтверджується копіями банківських виписок з рахунків Позивача, відкритих в публічному акціонерному товаристві Комерційний Банк Надра, за 12.08.2013, 23.12.2013, 09.01.2014, доданих до матеріалів справи.

Крім того, Відповідачем повернуто Позивачу товар на загальну суму 18266,56 грн згідно з накладними на повернення товару № від 03.02.2014 на суму 8747,39 грн, № від 12.09.2014 на суму 6614,89 грн, № від 18.12.2014 на суму 35,81 грн, № від 12.12.2014 на суму 712,61 грн, № від 18.12.2014 на суму 2155,68 грн, а також як вбачається з матеріалів справи Відповідач звертався до Позивача з претензією №2459 від 11.10.2013 щодо недопоставки товару на суму 259,88 грн.

Крім того, сторонами було проведено зарахування однорідних зустрічних вимог по Договору на загальну суму 5438,22 грн, про що свідчать копї доданих до матеріалів справи актів прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг): № від 31.12.2013 на суму 1235,96 грн та № від 31.01.2014 на суму 4202,26 грн.

З метою досудового врегулювання спору Позивачем на адресу Відповідача направлялась претензія №18/03-1 від 18.03.2015 з вимогою сплатити заборгованість в сумі 85763,61 грн, а також акт звірки взаєморозрахунків, які отримані останнім 20.03.2015, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення №046 та 070. Однак Відповідач залишив вказану вимогу без відповіді та задоволення, у звязку з чим Позивач звернувся до суду.

Відповідно до ч.2 ст.11 Цивільного кодексу України підставами для виникнення прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з приписами статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистими, сімейними, домашніми або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму, як це передбачено ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не виникає з характеру відносин сторін.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем подано до суду підписаний та завірений печатками сторін акт звірки взаєморозрахунків від 19.01.2015 за період з 01.12.2014 по 31.12.2014, яким сторони засвідчили, що заборгованість Відповідача на дату звірки складала 85763,61 грн.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Як зазначається в ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обгрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Згідно зі ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Під час провадження у справі суд неодноразово відкладав її розгляд, в тому числі і для надання можливості сторонам звірити взаєморозрахунки, що передбачено п.7.13. Договору, а також подати Відповідачу відзив в підтвердження своєї правової позиції та визнання/спростування вимог заявлених в позовній заяві, однак Відповідач не скористався такою можливістю, адже будь-яких відомостей щодо наявності/відсутності заборгованості або ж первинних документів в підтвердження погашення заборгованості суду не надавав.

Враховуючи вищезазначене, суд керується наявними в матеріалах справи доказами, відтак, оскільки факт поставки товару Відповідачем не заперечено та належним чином не спростовано, повну оплату за спірним Договором Відповідач не здійснив, доказів зворотнього суду не надав, основна заборгованість заявлена в розмірі 85763,61 грн під час розгляду спору не погашена. Відтак, суд вважає, що заявлена Позивачем вимога про стягнення з Відповідача 85763,61 грн за отриманий, однак неоплачений товар, згідно з вищезазначеними накладними є правомірною, а тому підлягає задоволенню.

Також судом встановлено факт включення Відповідачем до податкового обліку податкового кредиту згідно із складеними та виданими Позивачем податковими накладними, які надавались останнім разом з товаром за спірними видатковими накладними, що підтверджується інформацією Ірпінської обєднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС у Київській області, наданою на здійснені судом запити, наявною в матеріалах справи. Таким чином товар, отриманий за вищезазначеними видатковими накладними оприбуткований Відповідачем, а отже був отриманий останнім від Позивача.

У звязку з неналежним виконанням Відповідачем своїх грошових зобовязань за Договором Позивач заявляє до стягнення з Відповідача 549,83 грн 3% річних за загальний період прострочки з 26.03.2015 по 11.06.2015 та 24949,38 грн інфляційних втрат за загальний період прострочки з 26.03.2015 по 11.06.2015.

Як зазначено в ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст.612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи умови Договору, встановлені судом суми заборгованості та періоди прострочки по оплаті отриманого товару за спірними видатковими накладними, часткові проплати Відповідача, заявлений Позивачем період нарахування 3% річних, суд здійснив перевірку розрахунку Позивача, що наведено нижче:

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір процентів річнихЗагальна сума процентів
85763.6126.03.2015 - 11.06.2015783 %549.83
Оскільки, вірна сума 3% річних, за розрахунком суду, складає 549,83 грн, а отже є арифметично вірною, вимога Позивача про стягнення з Відповідача 549,83 грн 3% річних підлягає задоволенню.

Враховуючи умови Договору, встановлені судом суми заборгованості та періоди прострочки по оплаті отриманого товару за спірними видатковими накладними, часткові проплати Відповідача, заявлений Позивачем період нарахування інфляційних втрат, суд здійснив перевірку розрахунку Позивача, що наведено нижче:

Період заборгованостіСума боргу (грн.)Сукупний індекс інфляції за період№Інфляційне збільшення суми боргуІСума боргу з врахуванням індексу інфляціїі
26.03.2015 - 11.06.201585763.611.16514151.0099914.61
Оскільки, вірна сума інфляційних втрат, за розрахунком суду, складає 14151,00 грн, вимога Позивача про стягнення з Відповідача 24949,38 грн інфляційних втрат, підлягає частковому задоволенню в сумі 14151,00 грн.

Суд не приймає заперечення Відповідача, що полягають у тому, що заявлені вимоги не можуть бути задоволені, адже видаткові накладні не оформлені належним чином, а стосовно Відповідача відкрито ліквідаційну процедуру у справі №911/1163/15 про банкрутство дочірнього підприємства «Фуршет Центр», оскільки про приймання товару Відповідачем у сукупності свідчать докази, досліджені вище судом, а станом на день вирішення спору, з огляду на приписи ст.104 Цивільного кодексу України, юридична особа не є припиненою, що також вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, відкриття ж ліквідаційної процедури не перешкоджає винесенню рішення в даній справі.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача 85763,61 грн основного боргу, 549,83 грн 3% річних та 14151,00 грн інфляційних втрат є правомірними, обґрунтованими, документально підтвердженими, Відповідачем не запереченими і належним чином не спростованими, а отже, такими, що підлягають задоволенню. В інших вимогах позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України відшкодування понесених Позивачем витрат по сплаті судового збору покладається судом на Відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 2, 43, 33, 34, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з дочірнього підприємства Фуршет Центр (08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Центральна, буд. 125-Б, код 37910513) на користь приватного підприємства СК-НАЙС (03045, м. Київ, вул. Новопирогівська, буд. 27/2, код 31404348) 85763,61 грн (вісімдесят пять тисяч сімсот шістдесят три гривні шістдесят одну копійку) основного боргу, 549,83 грн (пятсот сорок девять гривень вісімдесят три копійки) 3% річних, 14151,00 грн (чотирнадцять тисяч сто пятдесят одну гривню) інфляційних втрат та 2009,29 грн (дві тисячі девять гривень двадцять девять копійок) витрат по сплаті судового збору.

3. В інших вимогах у позові відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено « 04» грудня 2015 року

Головуючий суддя: О.О. Третьякова

Судді: В.М.Антонова

ОСОБА_1

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення та підписання, і може бути оскаржено в апеляційному порядку.