РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2015Справа №910/27939/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Рать"
доДержавного підприємства "Управління капітального будівництва Національної академії медичних наук України"
простягнення 120005,58 грн.
Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Блажієвська Л.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Товариством з обмеженою відповідальністю "Рать" заявлено позов про стягнення з Державного підприємства "Управління капітального будівництва Національної академії медичних наук України" заборгованості за Договором підряду на виконання робіт із капітального ремонту №1-40 від 27.09.2013, у розмірі 120005,58 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач, в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами договору, не виконав свої зобов'язання з оплати виконаних робіт, у зв'язку з чим в останнього виникла заборгованість.

За результатами автоматичного розподілу справ у Господарському суді міста Києва, справу №910/27939/15 передано для розгляду судді Грєховій О.А.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.10.2015 порушено провадження у даній справі, розгляд справи призначено на 30.11.2015.

Представник позивача в судовому засіданні 30.11.2015 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, а також подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

Незважаючи на належне повідомлення про час та місце розгляду справи, відповідач у засідання господарського суду своїх представників не направив, про причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до п. 3.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.

На виконання вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 30.11.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.09.2013 між Державним підприємством "Управління капітального будівництва Національної академії медичних наук України" (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Рать" (підрядник) укладено Договір підряду на виконання робіт із капітального ремонту №1-40, відповідно до умов якого підрядник зобов'язується за завданням замовника на свій ризик виконати та здати в установлений договором строк роботи з капітального ремонту будівлі (заміна вікон) ДУ «Інститут дерматології та венерології НАМН України» за адресою: вул. Чернишевська, 7/9 в м. Харків (далі - об'єкт), а замовник зобов'язується прийняти від підрядника закінчені роботи та оплатити їх (п. 1.1. договору).

Згідно з п. 1.2. договору вимоги до складу та обсягів робіт, які є предметом цього договору, визначені у проектній документації, а також у Календарному графіку виконання робіт (Додаток №2 до договору).

За умовами п. 3.1. договору, в редакції Додаткової угоди №1 від 16.12.2013, ціна договору становить 484743,77 грн. з ПДВ.

Ціна цього Договору може коригуватися виключно у сторону зменшення шляхом внесення відповідних змін та/або доповнень до Договору. Ціна договору підлягає обов'язковому коригуванню виключно у сторону зменшення у разі виявлення зауважень та пропозицій наданих відповідними інстанціями в чиї функції входить здійснення відповідних експертиз, а також за наслідками проведення комплексної державної експертизи (п. 3.4. договору).

Пунктами 4.3., 4.4. договору сторони погодили, що оплата за виконані роботи проводиться замовником після підписання актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3), відповідно до Графіку фінансування робіт (Додаток №3 до договору).

При цьому згідно з Графіком фінансування робіт із капітального ремонту будівлі (заміна вікон) ДУ «Інститут дерматології та венерології НАМН України» за адресою: вул. Чернишевська, 7/9 в м. Харків, який є Додатком №3 до договору, термін фінансування робіт - протягом 10 банківських днів з дати отримання замовником бюджетного призначення на фінансування робіт на підставі підписаних сторонами відповідних актів приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (форма КБ-3).

Відповідно до п.п. 4.5., 4.6. договору кінцеві розрахунки за виконані роботи здійснюються у двотижневий термін після підписання останнього акту прийому виконаних будівельних робіт, оформлення декларації про готовність об'єкта до експлуатації (у разі необхідності), а у разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за виконані роботи здійснюється замовником протягом 10 (десяти) днів з дати отримання ним бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок.

При цьому пунктами 13.1., 13.2. договору сторони визначили, що факт передачі об'єкта підряднику для виконання робіт оформляється актом, що підписується уповноваженими особами сторін. Для підтвердження вартості та обсягів виконаних робіт підрядник щомісяця надає замовнику акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в) та довідки про вартість виконаних робіт (форма КБ-3), які замовник повинен підписати протягом 10 робочих днів з дня отримання. На роботи, що технологічно приховуються при виконанні подальших робіт і факт їх виконання та обсяги неможливо встановити обстеженням та контрольним обміром, сторони складають акти на приховані роботи.

Договір набирає чинності з дати його підписання уповноваженими особами сторін і діє до 31 грудня 2013 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором (п. 21.1. договору).

На виконання умов даного договору, позивач виконав узгоджені сторонами роботи на загальну суму 484238,77 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання виконаних робіт форми КБ-2в і довідками про вартість виконаних робіт з форми КБ-3 за період з жовтня 2013 року по травень 2014 року, які підписані обома сторонами без зауважень та скріплені печатками підприємств.

Крім того, 08.05.2015 Державним підприємством "Управління капітального будівництва Національної академії медичних наук України" підписано Декларацію про готовність об'єкта до експлуатації.

Проте відповідач, у порушення взятих на себе зобов'язань за договором, оплату за виконані роботи в повному обсязі не здійснив, сплативши лише 364233,19 грн., що підтверджується банківською випискою по рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Рать". У зв'язку з чим за Державним підприємством «Управління капітального будівництва Національної академії медичних наук України» утворилась заборгованість в сумі 120005,58 грн.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звертався до відповідача з претензією від 14.09.2015, в якій просив сплатити суму заборгованості за Договором підряду на виконання робіт із капітального ремонту №1-40 від 27.09.2013. Вказана претензія була отримана ДП "Управління капітального будівництва Національної академії медичних наук України" 19.09.2015, про що свідчить наявна в матеріалах справи копія повідомлення про вручення поштового відправлення.

Однак, ДП "Управління капітального будівництва НАМН України" суму заборгованості так і не сплатило, в зв'язку з чим ТОВ "Рать" звернулося до суду за захистом своїх порушених прав.

Стаття 509 Цивільного кодексу України визначає, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов`язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання в силу вимог ст. 525, 526 Цивільного кодексу України має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог даного Кодексу і інших актів законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічна за змістом норма міститься у п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України.

Укладений між сторонами правочин за своєю правовою природою є договором підряду, а відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду. Якщо у договорі підряду не встановлені строки виконання роботи, підрядник зобов'язаний виконати роботу, а замовник має право вимагати її виконання у розумні строки, відповідно до суті зобов'язання, характеру та обсягів роботи та звичаїв ділового обороту (ст. 846 ЦК України).

Статтею 854 ЦК України визначено, що якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Пунктом 4.5. договору сторони визначили, що кінцеві розрахунки за виконані роботи здійснюються у двотижневий термін після підписання останнього акту прийому виконаних будівельних робіт, оформлення декларації про готовність об'єкта до експлуатації (у разі необхідності).

У пункті 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи, що факт виконання робіт позивачем та факт порушення відповідачем своїх договірних зобов`язань, в частині своєчасної та повної оплати виконаних робіт, підтверджений матеріалами справи і не спростований відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення основного боргу в сумі 120005,58 грн.

При цьому суд виходить з того, що відсутність бюджетного фінансування не є підставою для звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов'язання.

Так, згідно зі статтею 9 Конституції України частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 №475/97-ВР). Юрисдикція Європейського суду з прав людини є обов'язковою в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини встановлено, що кожен, чиї права і свободи, викладені у Конвенції, порушуються, має право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, що діяли як офіційні особи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях від 29.06.2004 у справі "Войтенко проти України" та від 18.10.2005 у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Юліус проти України" вказав, що відсутність відповідних асигнувань у Державному бюджеті не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Статтею 111-28 ГПК України передбачено, що висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права.

Згідно з висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 15.05.2012 у справі №11/446 за позовом ТОВ "Компанія "Тітал" до Міністерства України з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, суд вказав, що на підставі ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Юліус проти України" від 18.10.2005 відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на 2009 рік не виправдовує бездіяльність МНС і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання.

Також, за приписами ст. 610, 614 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності (ч. 2 ст. 218 ГК України).

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст. ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду жодних доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку сплатити заявлену до стягнення заборгованість.

З урахуванням вищевикладеного, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Управління капітального будівництва Національної академії медичних наук України" (04050, м. Київ, вулиця Герцена, будинок 12; ідентифікаційний код 37995314) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рать" (61050, Харківська обл., місто Харків, вулиця Куйбишева, будинок 7; ідентифікаційний код 38159487) 120005 (сто двадцять тисяч п'ять) грн. 58 коп. основного боргу та 1800 (одну тисячу вісімсот) грн. 08 коп. судового збору.

3. Після набрання рішенням Господарського суду міста Києва законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до вимог ст. 84 Господарського процесуального кодексу України і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством.

Повне рішення складено: 04.12.15

Суддя О.А. Грєхова