РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2015Справа №910/18812/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Чебикіної С.О., розглянувши справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" до Приватного підприємства «Нічний Експрес», Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про відшкодування шкоди в порядку регресу 5 713,81 грн., за участю представників позивача - ОСОБА_1, довіреність №3619/18 від 25.11.2014 року, відповідача 1 - ОСОБА_2, довіреність №4840 від 07.09.2015 року, відповідача 2 - ОСОБА_3, довіреність №3734 від 29.12.2014 року.

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з вимогою до відповідача 1 про відшкодування шкоди в порядку регресу у розмірі 5 713,81 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.03.2013 року на вул. Ярмоли, 28, в м. Києві, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "Хонда" д.н. НОМЕР_1 (застрахований транспортний засіб), яким керував ОСОБА_4 та автомобіля "Мерседес" д.н. НОМЕР_2, який належить відповідачу 1 та яким керував ОСОБА_5 (працівник відповідача 1).

Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі 13 360,06 грн.

Цивільну відповідальність винної особи у ДТП було застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія», яке відшкодувало позивачу 7 646,25 грн. (за вирахуванням зносу та франшизи у розмірі 5 713,81 грн.).

Ухвалою господарського суду м. Києва від 23.07.2015 року, порушено провадження та призначено до розгляду на 07.09.2015 року.

04.09.2015 року відповідачем 1 через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, в якому він просив суд відмовити в позові.

04.09.2015 року відповідачем 1 через канцелярію суду надано клопотання про залучення до участі в справі в якості іншого відповідача Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія».

07.09.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву на 14.09.2015 року.

14.09.2015 року в судовому засіданні позивачем надано заперечення на відзив.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.09.2015 року залучено до участі в справі в якості відповідача 2 Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія».

19.10.2015 року представником відповідача 2 в судовому засіданні надано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що право вимоги позивача на різницю між фактичними затратами та розміром страхового відшкодування здійсненого відповідачем 2, має бути адресоване саме відповідачу 1.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідачів 1, 2, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з довідки відділу ВДАІ Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві та постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 15.04.2013 року у справі №761/8434/13-п, на вул. Ярмоли, 28, в м. Києві, ОСОБА_5, керуючи автомобілем "Мерседес" д.н. НОМЕР_2, не врахував дорожню обстановку, стан дорожнього покриття та не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем "Хонда" д.н. НОМЕР_1.

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.04.2013 року у справі №761/8434/13-п, ОСОБА_5, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль "Хонда" д.н. НОМЕР_1.

Пошкоджений автомобіль був застрахований позивачем на підставі договору добровільного страхування транспортного засобу №0081 а/12к/о від 25.07.2012 року.

Згідно рахунку № 3634 від 09.04.2013 року вартість ремонту пошкодженого автомобіля "Хонда" д.н. НОМЕР_1 склала 14 032,56 грн.

Як вбачається з страхового акту від 30.04.2013 р. позивачем встановлено факт настання страхового випадку та вирішено виплатити страхове відшкодування на загальну суму 13 360,06 грн.

Зазначені кошти в розмірі 13 360,06 грн. позивачем були виплачені, що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним дорученням №29 490 від 08.05.2013 р.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Цивільну відповідальність винної особи у ДТП було застраховано в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія» (відповідача 2), яке добровільно відшкодувало позивачу 7 646,25 грн. (за вирахуванням зносу та франшизи у розмірі 5 713,81 грн.).

Предметом позову є різниця між фактичним розміром шкоди (13 360,06 грн.) і страховою виплатою (7 646,25 грн.).

Як вбачається з матеріалів справи, транспортним засобом - автомобілем «Мерседес» д.н. НОМЕР_2, який спричинив ДТП та заподіяв збитки автомобілю "Хонда" д.н. НОМЕР_1, керував ОСОБА_5.

Згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом встановлено, що станом на момент ДТП ОСОБА_5 перебував у трудових відносинах з відповідачем 1 у справі та керував автомобілем «Мерседес» д.н. НОМЕР_2, який також належить відповідачу 1.

Частинами першою та другою статті 1187 Цивільного кодексу України встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем «Мерседес» д.н. НОМЕР_2, ОСОБА_5, встановлена у судовому порядку.

Тому, ОСОБА_5 є особою, відповідальною за збиток, заподіяний автомобілю "Хонда" д.н. НОМЕР_1, у результаті пошкодження цього автомобіля при ДТП.

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 Цивільного кодексу України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст. 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Так, відповідно до ст. 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Тобто, обсяг відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності визначений законом таким, що розраховується з урахуванням зносу деталей, замінених у процесі відновлення транспортного засобу.

Враховуючи вказане, обмеження законом обсягу відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності не позбавляє права особу, яка здійснила страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування майна, звернутись із позовом до винної особи про відшкодування здійснених на відновлення пошкодженого майна витрат в частині, яку у відповідності до законодавства страховик цивільно-правової відповідальності відшкодовувати не зобов'язаний.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України №910/22832/15 від 28.05.2015 року.

Отже, різниця між фактичним розміром шкоди (13 360,06 грн.) і страховою виплатою (7 646,25 грн.) підлягає стягненню з відповідача 1 як юридичної особи, з винних неправомірних дій водія (працівника відповідача 1) якої сталася ДТП, внаслідок якої автомобіль "Хонда" д.н. НОМЕР_1 зазнав технічних ушкоджень.

Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Розглядаючи спір по суті суд також зазначає, що частиною п'ятою статті 1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Оскільки, відповідач 1 не довів факт того, що шкоду автомобілю "Хонда" д.н. НОМЕР_1, було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, та не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача 1 є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню, а саме у розмірі 5 713,81 грн. (фактичний розмір шкоди 13 360,06 грн. - страхова виплата 7 646,25 грн.).

Вимоги позивача до відповідача 2 не підлягають задоволенню, оскільки відповідачем 2 відшкодовано позивачу страхову виплату 7 646,25 грн. відповідно до вимог закону.

Судом було надано належну оцінку відзиву відповідача 1, в якому він просив відмовити в позові до нього з тих підстав, що його цивільно-правова відповідальність була застрахована у відповідача 2 і саме він повинен відповідати за даним позовом. Проте, викладені у вищевказаному документі доводи судом не приймаються, оскільки обмеження законом обсягу відповідальності страховика цивільно-правової відповідальності не позбавляє права особу, яка здійснила страхове відшкодування відповідно до договору добровільного страхування майна, звернутись із позовом до винної особи про відшкодування здійснених на відновлення пошкодженого майна витрат в частині, яку у відповідності до законодавства страховик цивільно-правової відповідальності відшкодовувати не зобов'язаний.

Судові витрати відповідно до вимог статті 49 Господарського процесуального кодексу України підлягають стягненню з відповідача 1.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов до Приватного підприємства «Нічний Експрес» задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Нічний Експрес» (03087, м. Київ, вул. Уманська, буд. 6 «ф»; код 31511336) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АХА Страхування" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, буд. 8; код 20474912) 5 713 (п'ять тисяч сімсот тринадцять) грн. 81 коп. страхового відшкодування та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

В позові до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» відмовити.

Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Рішення набирає законної сили відповідно до вимог ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 28.10.2015р.

Суддя С.О. Чебикіна