ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"25" листопада 2015 р. Справа № 921/1387/14-г/8
Господарський суд Тернопільської області у складі

Суддя Гирила І.М. розглянув заяву б/н б/д (вх. №24039 від 12.11.2015 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" про відстрочку виконання рішення у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", провул. Шевченка, 12, м. Київ, 1, 01001

до відповідачів:

1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг", вул. Незалежності, 68, с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область, 48257;

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Бучацкий цукровий завод", вул. П. Тичини, 3, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область

про солідарне cтягнення 3 699 996,65 дол. США - заборгованість по кредиту та процентам, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США= 15,771363 грн) станом на 12.11.2014р. становить 58 353 990,27 грн та 588 653,29 грн - заборгованість по пені

За участі представників:

Стягувача: ОСОБА_1 головного юрисконсульта позовної роботи управління судового представництва Департаменту проблемних активів, довіреність №09-32/309 від 29.05.2015 р.; ОСОБА_2 уповноваженого, довіреність №09-32/13 від 12.01.2015 р.;

Боржника 1 (заявника): не прибув

Боржника 2: не прибув

В судовому засіданні 25.11.2015 р. представникам позивача розяснено процесуальні права та обовязки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутністю відповідного клопотання сторін технічна фіксація судового процесу не здійснюється.

Суть справи:

В провадженні господарського суду Тернопільської області знаходилась справа №921/1384/14-г/8 за позовом ПАТ "Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк", м. Київ, до відповідачів - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг", с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область, та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бучацкий цукровий завод", м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, про солідарне cтягнення 3 699 996,65 дол. США - заборгованість по кредиту та процентам, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США= 15,771363 грн) станом на 12.11.2014р. становить 58 353 990,27 грн та 588 653,29 грн - заборгованість по пені.

12.11.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" (відповідач 1 у справі), в порядку ст. 121 ГПК України, звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 11.02.2015 р. у справі №921/1387/14-г/8 терміном до 31 червня 2016 року включно. В обґрунтування даної заяви посилається на скрутне фінансове становище Товариства, яке значно утруднює виконання рішення суду. Стверджує, що лише за перше півріччя 2015 року збиток підприємства збільшився на 2 834,8 тис. грн; підприємство має лише мізерні інші операційні доходи, які у 2-му кварталі 2015 року зменшилися майже вдвічі у порівнянні з 1-им кварталом 2015 року; єдиним джерелом доходів для підприємства є несуттєві безповоротні фінансові допомоги на утримання статусу юридичної особи; через блокування активів підприємства та арешт його рахунків, ТОВ "Мрія АгроХолдинг" фактично позбавлено можливості щодо здійснення своєї господарської діяльності. В підтвердження наведеного надано звіт про фінансові результати за 2014 рік, звіт про фінансові результати за I півріччя 2015 року, а також фінансові звіти субєкта малого підприємництва за 2014 рік та за I півріччя 2015 року.

Ухвалою суду від 16.11.2015 року судове засідання по розгляду заяви б/н і б/д Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" про відстрочку виконання рішення суду було призначено на 09:15 год. 25 листопада 2015 р. та зобовязано заявника (ТОВ "Мрія АгроХолдинг") та позивача у справі/стягувача за виконавчим документом (ПАТ "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк") до дати проведення судового засідання надати суду: відомості про хід та стан виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 27.02.2015 р. по справі №921/1387/14-г/8. Окрім того, судом було зобовязано позивача/стягувача за виконавчим документом та відповідача 2 (ТОВ "Бучацкий цукровий завод") до дати проведення судового засідання надати (надіслати) суду письмові пояснення щодо заяви ТОВ "Мрія АгроХолдинг" про відстрочку виконання судового рішення від 27.02.2015 р. по справі №921/1387/14-г/8 терміном до 31.06.2016 року.

В порядку ч. 3 ст. 77 ГПК України, в судовому засіданні 25.11.2015 р. оголошувалась перерва до 16:00 год. 25.11.2015 р., з викладених у відповідному формулярі (протоколі) судового засідання підстав, про що повноважного представника стягувача було повідомлено під розписку (в матеріалах справи).

Стягувач у відзиві на заяву ТОВ "Мрія АгроХолдинг" про відстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 11.02.2015 р. у справі №921/1387/14-г/8 за вих. №039-1/1829-8 від 23.11.2015 р. (вх. №24724 від 24.11.2015 р.), підтриманому його повноважними представниками в судовому засіданні 25.11.2015 р., вимоги ТОВ "Мрія АгроХолдинг", викладені в заяві про відстрочку виконання рішення суду від 11.02.2015 р. у даній справі, вважає безпідставними, в задоволення заяви просить відмовити. Вважає, що наведені заявником (відповідачем 1 у справі) підстави для відстрочки виконання судового рішення, зокрема, скрутне фінансове становище не є і не може бути тією виключною обставиною, яка надавала б підставу для відстрочки виконання судового рішення. Важке фінансове становище боржника є наслідком його власної господарської діяльності і не залежить від якихось обєктивних, незалежних від нього обставин. Окрім того, зазначає, що рішення господарського суду Тернопільської області від 11.02.2015 року по справі №921/1387/4-г/8 станом на 23.11.2015 року не виконане.

Інші учасники судового процесу в судове засідання 25.11.2015 р. не прибули, витребовуваних судом в ухвалі від 16.11.2015 р. документів не надали, причин неприбуття не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в порядку ст. 64 ГПК України.

Окрім того, згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 2 Закону України "Про доступ до судових рішень" №3262-ІV від 22.12.2005 р., із змінами і доповненнями, кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом; це право забезпечується офіційним оприлюдненням судових рішень на офіційному веб-порталі судової влади України в порядку, встановленому цим Законом; особам, які беруть (брали) участь у справі, забезпечується доступ до судових рішень у їхній справі в порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до п.п. 12, 16 Постанови Кабінету міністрів України №740 від 25.05.2006 р. "Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень", суди надсилають інформаційно-технічному адміністратору Реєстру копії всіх судових рішень; копії судового рішення, що надійшло до інформаційно-технічного адміністратора Реєстру, присвоюється реєстраційний номер із зазначенням дати внесення до Реєстру.

Як вбачається із ухвали Господарського суду Тернопільської області від 16.11.2015 №921/1387/14-г/8, на її зворотному боці наявна відмітка: "Внесено в БД "Діловодство суду" 16.11.2015.

Як свідчать відомості офіційного веб-порталу судової влади України, ухвала Господарського суду Тернопільської області від 16.11.2015 №921/1387/14-г/8 офіційно оприлюднена на веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень 18.11.2015р..

Отже, сторони не були позбавлені можливості дізнатись про існування ухвали Господарського суду Тернопільської області від 16.11.2015 №921/1387/14-г/8 в т.ч. і із Єдиного державного Реєстру судових рішень.

Також, пунктом 7.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України №9 від 17.10.2012, з наступними змінами та доповненнями, передбачено, що заяву про надання відстрочки, розстрочки, зміну способу і порядку виконання рішення слід розглядати за правилами ГПК.

Питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення, ухвали, постанови, зміну способу та порядку їх виконання повинно бути розглянуто господарським судом протягом 10 днів з дня подання заяви. За змістом п. 25 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 11.04.2005р. №01-8/344 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2004 році", господарський суд не може продовжити встановлений частиною першою статті 121 ГПК України строк розгляду заяви про відстрочку або розстрочку виконання рішення, зміну способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови.

Таким чином, зважаючи на наведене вище, суд розглядає заяву б/н б/д (вх. №24039 від 12.11.2015 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" про відстрочку виконання рішення суду у даній справі без участі представників заявника та відповідача 2, за наявними у ній документами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судовому засіданні доводи та пояснення повноважних представників стягувача, оцінивши представлені заявником документи, судом встановлено наступне:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 11.02.2015 року (з врахуванням ухвали суду від 18.03.2015 р.) у справі №921/1387/14-г/8 позовні вимоги ПАТ "Акціонерний комерційний промислово інвестиційний банк" задоволено повністю: стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг", вул. Незалежності, 68, с. Васильківці, Гусятинський район, Тернопільська область (ідентифікаційний код 35218853) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Бучацкий цукровий завод", вул. П. Тичини, 3, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область (ідентифікаційний код 37289287) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк", провул. Шевченка, 12, м. Київ (ідентифікаційний код 00039002) заборгованість по Кредитному договору №20-1756/2-1 від 04.07.2014 р. у розмірі 3 699 996 дол. США 65 центів (заборгованість по кредиту та процентам), що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=15,771363 грн) станом на 12.11.2014 р. становить 58 353 990 грн 27 коп., 588 653 грн 29 коп. пені та 73 080 грн в повернення сплаченого судового збору.

27.02.2015 р. господарським судом Тернопільської області, на підставі ст. 116 ГПК України, видано відповідний наказ про примусове виконання рішення суду у даній справі.

Відповідно до ст. 124 Конституції України та ст. 115 ГПК України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з ч. 1 ст. 121 ГПК України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Тобто, підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця норма закону не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Разом з тим, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання судового рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Отже, в основу судового рішення про надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду має бути покладений обґрунтований висновок про наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим його виконання. З цією метою, під час вирішення питання про відстрочку або розстрочку виконання рішення суди повинні врахувати матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи; законодавець у будь-якому випадку пов'язує відстрочення виконання судового рішення у судовому порядку з об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Крім того, при винесенні ухвали про відстрочку виконання рішення суд бере до уваги не тільки доводи відповідача про те, що виконання судового рішення може призвести боржника до стану, який унеможливить здійснення ним господарської діяльності, а й матеріальний інтерес позивача та ступінь вини боржника (відповідача) у виникненні спору, а також той факт, що важке фінансове становище відповідача утворилось внаслідок його власної господарської діяльності, а не в силу якихось об'єктивних, незалежних від відповідача обставин.

Відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом (п. 7.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Особа, яка подала заяву про розстрочку або відстрочку виконання рішення, повинна довести наявність обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі, тобто тягар доказування покладається саме на особу, яка подала заяву про розстрочку виконання рішення. Доказування повинно здійснюватися за загальними правилами відповідно до ст. ст. 32, 33 ГПК України.

Так, за змістом ст. 32 ГПК України, наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів - фактичних даних.

Обовязок доказування обставин щодо ускладнення чи неможливості виконання рішення покладається на особу, яка звертається із заявою про надання відстрочки чи розстрочки рішення.

Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, частиною національного законодавства України є Конвенція про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікована Верховною Радою України (Закон України від 17.07.97 р. №475/97-ВР).

П. 1 ст. 6 §1 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ до правосуддя, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов'язкову силу, не виконувалося, на шкоду одній із сторін.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України" (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду".

У рішенні Європейського суду з прав людини від 17 травня 2005 року у справі "Чіжов проти України" (заява № 6962/02) зазначено, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок, і так, щоб ця система була ефективною і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантій, які закріплені в параграфі 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Згідно з правовою позицією Європейського суду з прав людини, несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин. Відстрочка виконання рішення суду не повинна шкодити сутності права, гарантованого ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно якої "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру..", а у системному розумінні даної норми та національного закону, суд не повинен перешкоджати ефективному поновленню у правах, шляхом виконання судового рішення, тобто довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправдано за конкретних обставин справи. До того ж, довготривале невиконання рішення суду порушує право на повагу до власності та на вільне володіння власністю у зв'язку з тим, що рішення набуває ознак довготривалого невиконання.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом. Стосовно системності виконання Європейський суд підкреслює, що присудження грошових коштів не надає пом'якшення у виконавчому провадженні, а отже сама можливість надання відстрочки виконання судового акту повинна носити виключний характер. Обставини, які зумовлюють надання відстрочки виконання рішення суду повинні бути об'єктивними, непереборними, іншими словами - виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення.

Із підстав, умов та меж надання відстрочки виконання судового рішення слідує, що безпідставне надання відстрочки без обґрунтованих на те мотивів, надане на тривалий період без дотримання балансу інтересів стягувача та боржника, порушує основи судового рішення, яке винесене іменем України, позбавляє кредитора можливості захистити свої права, знижує авторитет судового рішення, а тому таке судове рішення не може вважатися законним та справедливим.

Отже, питання щодо надання відстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися господарськими судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі. Таким чином, необхідною умовою задоволення заяви про надання відстрочки виконання рішення суду є з'ясування факту дотримання балансу інтересів сторін. Господарські суди повинні досліджувати та оцінювати не тільки доводи боржника, а і заперечення кредитора, зокрема, щодо і його фінансового стану. При цьому, суд повинен врахувати можливі негативні наслідки для боржника при виконанні рішення у встановлений строк, але, перш за все, повинен врахувати такі ж наслідки і для стягувача при затримці виконання рішення.

На думку суду, наведені заявником обставини не є винятковими та такими, що дають підстави задовольнити заяву та, відповідно, відстрочити виконання рішення суду, з огляду на наступне:

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 11.02.2015 року у справі №921/1387/14-г/8 встановлено обовязок відповідачів 1 та 2 сплатити солідарно заборгованість за Кредитним договором №20-1756/2-1 від 04.07.2014 р. у розмірі 3 699 996 дол. США 65 центів (заборгованість по кредиту та процентам), що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ (1 дол. США=15,771363 грн) станом на 12.11.2014 р. становить 58 353 990 грн 27 коп., 588 653 грн 29 коп. пені.

Ухвалою від 16.11.2015 р. суд зобовязував заявника надати, зокрема, письмові відомості про про хід та стан виконання наказу господарського суду Тернопільської області від 27.02.2015 р. по справі №921/1387/14-г/8.

Проте, станом на день проведення даного судового засідання вимог ухвали від 16.11.2015 р. не виконано, доказів, які б свідчили про часткову сплату боргу та залишок непогашеної суми заявником не надано, як і не надано жодних доказів вжиття заходів, спрямованих на добровільне виконання зобовязання.

Долучені ТзОВ "Мрія АгроХолдинг" до заяви про відстрочку виконання рішення документи не є тими належними та допустимими доказами, які б підтверджували винятковість обставин, які ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, можуть бути підставою для відстрочки сплати боргу або свідчать про можливість заявника виконати рішення суду саме зі спливом вказаного ним терміну 31.06.2016р. Зокрема, надані суду звіти про фінансову діяльність ТОВ "Мрія АгроХолдинг" характеризують лише стан господарської діяльності останнього та, відповідно, відображають інформацію щодо його фінансового стану на певну дату. При цьому, сама по собі фінансова звітність підприємства не свідчить про неспроможність боржника виконати свої зобовязання перед стягувачем (позивачем у справі) та не є належним доказом постійної відсутності грошових коштів у необхідній кількості чи важкого фінансового стану Товариства, а, відповідно, і підставою, в розумінні ст. 121 ГПК України, для надання відстрочки виконання судового рішення.

Поряд із цим, важкий фінансовий стан заявника є результатом його власної господарської діяльності, і не може бути прийнятий судом як обєктивна обставина, що унеможливлює виконання договірних зобовязань та рішення суду.

Аналізуючи ступінь вини заявника у виникненні спору, господарський суд прийшов до висновку, що підставою для звернення Банку до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів стало неналежне та несвоєчасне виконання зокрема, і заявником, взятих на себе зобовязань за Договором поруки №20-1757/3-3 від 04.07.2014 р. щодо повернення отриманих позичальником (відповідач 2 у даній справі) за Кредитним договором №20-1756/2-1 від 04.07.2014 р. кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом. Невжиття боржником та поручителем заходів спрямованих на погашення боргу після набрання рішенням законної сили, завдає шкоди правам та охоронюваним законом інтересам і позивача у справі (стягувача за виконавчим документом), який теж має певні зобов'язання перед своїми кредиторами.

Окрім того, слід зазначити, що згідно судового рішення від 11.02.2015р., про відстрочення якого клопоче ТОВ "Мрія АгроХолдинг", солідарним боржником є також ТОВ "Бучацкий цукровий завод", а, відповідно, задоволення судом клопотання заявника та відстрочення виконання судового рішення, позбавить стягувача можливості отримати виконання рішення суду не тільки ТОВ "Мрія АгроХолдинг", а й з солідарним боржником ТОВ "Бучацкий цукровий завод."

Отже, враховуючи, що рішення суду набрало законної сили, що боржник не довів належними та допустимими доказами наявність виключно виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, а також доказів того, що саме з настанням визначеної ним дати - 31.06.2016 р. судове рішення буде виконане в повному обсязі, що надання відстрочки сплати боргу може завдати істотної шкоди правам та охоронюваним законом інтересам стягувача, суд визнає заяву ТзОВ "Мрія АгроХолдинг" про відстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 11.02.2015 року по справі № 921/1387/14-г/8 необґрунтованою та відмовляє в її задоволенні.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 86, 87, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Мрія АгроХолдинг" б/н б/д (вх. №24039 від 12.11.2015 р.) про відстрочку виконання рішення господарського суду Тернопільської області від 11.02.2015 р. у справі №921/1387/14-г/8 - відмовити.

2. Ухвалу направити сторонам по справі та Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецька, 13, м. Київ, 01001) рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення.

Суддя І.М. Гирила