РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2015Справа №910/25593/15

Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Головіної К.І., при секретарі судового засідання Мельник Ю.О., розглянувши матеріали справи

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО"

до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія"

про стягнення 1 623,00 грн.

за участю представників:

від позивача:Стендик О.А.- представник за довіреністю № ГН-258-Ю/2015 від 20.08.2015 р.
від відповідача:не з'явився
ВСТАНОВИВ:

До господарського суду м. Києва звернулось Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" з позовом до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" про стягнення страхового відшкодування в розмірі 1 623,00 грн. за договором майнового страхування.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 26.01.2015 р. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Део", державний реєстраційний номер ВС 7995 СМ, під керуванням Супрунця О.П. та автомобіля "Фольксваген", державний реєстраційний номер АІ 3238 ЕЕ, під керуванням Алексейчика В.О., внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "Део", державний реєстраційний номер ВС 7995 СМ, що був застрахований у Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО".

16.03.2015 р. позивачем здійснено страхове відшкодування у сумі 2 623,00 грн. на користь СТО страхувальника.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 20.02.2015 р. у справі № 759/1681/15-п, яка набрала законної сили, Алексейчика В.О. визнано винним у скоєнні вказаної ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Цивільно-правова відповідальність особи, винної у ДТП, застрахована відповідно до Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (Поліс № АІ/3580486).

Посилаючись на ст. 27 Закону України "Про страхування", позивач вважає, що до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" перейшло право на отримання від відповідача компенсації шкоди, завданої внаслідок ДТП, яка мала місце 26.01.2015 р. в м. Києві.

У позові Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "ВУСО" просило суд стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" суму страхового відшкодування у розмірі 1 623,00 грн.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи, у якому було відмовлено, оскільки причину неявки визнано судом не поважною. Позиція відповідача щодо даного позову суду невідома.

Згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 1-01 від 11.11.2014 р., укладеного між ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" та ТОВ «Сілмафарм», застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме - автомобіля "Део", державний реєстраційний номер ВС 7995 СМ.

26.01.2015 р. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого у позивача автомобіля "Део", державний реєстраційний номер ВС 7995 СМ, під керуванням Супрунця О.П. та автомобіля "Фольксваген", державний реєстраційний номер АІ 3238 ЕЕ, під керуванням Алексейчика В.О., внаслідок чого було пошкоджено транспортний засіб "Део", державний реєстраційний номер ВС 7995 СМ.

Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 20.02.2015 р. у справі № 759/1681/15-п, яка набрала законної сили, Алексейчика В.О. визнано винним у скоєнні вказаної ДТП, притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Відповідно до калькульяції СТО № У000000532 від 29.01.2015 р. розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля "Део", державний реєстраційний номер ВС 7995 СМ, внаслідок ДТП, склав 2 703,00 грн.

На підставі заяви страхувальника від 21.08.2015 р., вищевказаного рахунку СТО, акту виконаних робіт № УЗН206793 від 28.04.2015 р. та страхового акту № 676-02 від 16.03.2015 р. ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" перерахувало на користь страхувальника суму страхового відшкодування у розмірі 2 623,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2631 від 16.03.2015 р.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 5 ст. 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України "Про страхування" за договором страхування страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Статтею 3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та ч. 1 ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність винної особи, якій належить автомобіль "Фольксваген", державний реєстраційний номер АІ 3238 ЕЕ, застрахована у Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" згідно Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/3580486, а, отже, відповідач є особою, відповідальною за завдані збитки внаслідок ДТП.

06.04.2015 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою № 1575 про виплату страхового відшкодування у сумі 2 623,00 грн.

У відповідь на вказану вимогу відповідач листом № 5436 від 01.07.2014 р. повідомив позивача про часткове визнання суми страхового відшкодування.

За нормами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" страхувальник, який отримав майнову шкоду в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача й строк такої вимоги почав спливати у момент заподіяння шкоди, але у зв'язку з погашенням шкоди коштами страхового відшкодування до страховика переходить право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов'язанні є потерпілий) до заподіювача у тій же сумі та із залишком строку позовної давності, оскільки відповідно до статті 262 ЦК України заміна сторін у зобов'язанні не змінює порядку обчислення та перебігу позовної давності.

Як зазначив Верховний Суд України у постанові від 25.12.2013 р. по справі № 6-112цс13, у спірному зобов'язанні відбулася заміна кредитора - страхувальник передав страховикові, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. При цьому строк позовної давності у страховому зобов'язанні є загальним (три роки) та його перебіг починається від дня настання страхового випадку.

Таким чином, від дня страхового випадку внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах загального строку позовної давності та у межах фактичних витрат незалежно від коефіціенту зносу, ПДВ, оцінки транспортного засобу, право вимоги переходить до особи, яка відповідальна за завдані страхувальнику збитки.

За таких обставин до позивача (нового кредитора) - ПрАТ "Страхова компанія "ВУСО" перейшло право вимоги на страхове відшкодування від ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" за договором майнового страхування у сумі 2 623,00 грн. (у фактично перерахованій сумі).

Полісом № АІ/3580486, яким застрахована цивільно - правова відповідальність винної особи, передбачено, що ліміт відповідальності страховика перед страхувальником становить 50 000,00 грн., а франшиза 1 000,00 грн.

Отже, відповідальність ПрАТ "Українська охоронно-страхова компанія" в даному випадку обмежується сумою в 50 000,00 грн. та франшизою - 1 000,00 грн., а відтак сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті відповідачем, становить 1 623,00 грн. (2 623,00 грн. - 1 000,00 грн.).

Оскільки доказів належної оплати страхового відшкодування суду не надано, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 1 623,00 грн., підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32-35, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" до Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" про стягнення 1 623,00 грн. задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 145, ідентифікаційний код 23734213) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31, ідентифікаційний код 31650052) страхове відшкодування в сумі 1 623 (одну тисячу шістсот двадцять три) грн. 00 коп.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" (03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 145, ідентифікаційний код 23734213) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ВУСО" (03680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, буд. 31, ідентифікаційний код 31650052) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

Рішення ухвалено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 23 листопада 2015 року.

Повний текст рішення підписаний 30 листопада 2015 року.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд міста Києва шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня підписання повного тексту рішення.

Суддя Головіна К.І.