РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.11.2015Справа №910/27633/15
Суддя Мудрий С.М. розглянувши справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Моноліт Енерго"

до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автокомплект" ДП НАЕК "Енергоатом"

про внесення змін до договору поставки №53-129-01-14-00274 від 19.09.2014 року

Представники сторін:

від позивача: Новікова О.М. - представник за довіреністю № б/н від 04.06.2015 року;

від відповідача: Клименко Н.С. - представник за довіреністю № 128/10 від 20.08.2015 року.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Моноліт Енерго" до державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автокомплект" ДП НАЕК "Енергоатом" про внесення змін до договору поставки №53-129-01-14-00274 від 19.09.2014 року.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 19.09.2014 року між державним підприємством НАЕК «Енергоатом» в особі відокремленого підрозділу «Атомкомплект» ДП НАЕК «Енергоатом» та ТОВ «НВП Моноліт Енерго» укладений договір поставки № 53-129-01-14-00274 від 19.09.2014р.

Позивач звернувся до відповідача з пропозицією лист № 114/И-145-15 від 10.04.2015р. про внесення змін до договору поставки № 53-129-01-14-00274 від 19.09.2014 року щодо загальної суми договору, а також ціни з урахуванням зростання індексу інфляції з жовтня 2014 року по березень 2015 року, та запропонував підписати додаткову угоду № 2 від 10 квітня 2015р. до договору поставки № 53-129-01- 14-00274 від 19.09.2014р.

Оскільки, відповідь від відповідача не надійшла, додаткова угода до договору не підписана, тому позивач звернувся до суду з вимогою про внесення зміни до договору поставки № 53-129-01-14-00274 від 19.09.2014 року шляхом визнання договору про зміну вказаного договору поставки укладеним в наданій редакції.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 27.10.2015 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 16.11.2015 року.

10.11.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва позивач подав документи по справі.

В судовому засіданні 16.11.2015 року представник відповідача надав відзив на позовну заяву.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Частина 1 статті 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч. 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

19.09.2014 року між товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Моноліт Енерго" (постачальник) та державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Автокомплект" (покупець) укладено договір поставки №52-129-01-14-00274.

Відповідно до п.1.1 договору, постачальник зобов'язується в порядку і на умовах, визначених у договорі виготовити та поставити обладнання комплексу програмно-технічних засобів системи контролю механічних величин турбін для ВП «Южно - Українська АЕС» ДП НАЕК «Енергоатом», (далі - продукція), а покупець зобов'язується в порядку і на умовах, визначених у договорі, прийняти і оплатити продукцію.

Згідно з ч.ч. 1, 2 статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Найменування, одиниці виміру і загальна кількість продукції, її номенклатура і ціни зазначені в специфікації № 1 (додаток № 1 до договору), далі - «специфікація», яка є невід'ємною частиною договору (п.1.2 договору).

Згідно з п.1.3 договору, обсяги закупівлі продукції можуть бути зменшені залежно від реально виділеного фінансування видатків.

Відповідно до п.3.1 договору, сума договору становить 7 128 000,00 гривень (сім мільйонів сто двадцять вісім тисяч грн. 00 коп.),у тому числі ПДВ 20% - 1 188 000,00 грн.

Ціна на кожну одиницю продукції встановлена в національній валюті України і зазначена в специфікації (п.3.2 договору).

Пунктом 3.3 договору передбачено, що в ціну продукції включені витрати, пов'язані з виготовленням продукції, розробкою та узгодженням технічного завдання (ТЗ) і технічної специфікації (ТС) програми випробувань, проведенням випробувань, проведенням технічної прийомки у відповідності до вимог до даного виду продукції, упаковкою, маркуванням, доставкою вантажоодержувачу, навчанням персоналу ВП ЮУАЕС, авторським наглядом при проведенні монтажно-налагоджувальних робіт програмно-технічного обладнання комплексу програмно-технічних засобів системи контролю механічних величин турбін, гарантійне сервісне обслуговування.

Ціна на продукцію може бути зменшена за взаємною згодою сторін (п.3.4 договору).

Відповідно до п. 10.1 договору, договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2016р. а в частині оплати за поставлену продукцію, до повного розрахунку.

Пунктом 11.4 договору передбачено, що він укладений у відповідності до рішення Комітету з конкурсних торгів ДП НАЕК «Енергоатом» (протокол засідання ККТ від 22.08.2014р.).

Відповідно до п. 4 ч. 1 статті 1 Закону України "Про здійснення державних закупівель", договір про закупівлю - договір, який укладається між замовником і учасником за результатами проведення процедури закупівлі та передбачає надання послуг, виконання робіт або набуття права власності на товари.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із листом вих. № 114/И-145-15 від 10.04.2015, в якому посилаючись на значене збільшення індексів інфляції за період з жовтня 2014 року по березень 2015 року, просив підписати, в тому числі, додаткову угоду № 2 до договору поставки № 53-129-01-14-00274 від 19.09.2014 (надіслану разом із листом), якою п. 3.1 договору викладено у новій редакції, а саме: сума договору становить 9 215 078,41 грн., у тому числі ПДВ 20% - 1 535 846,40 грн.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 статті 180 ГК України, зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору. Ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України. За згодою сторін у господарському договорі може бути передбачено доплати до встановленої ціни за продукцію (роботи, послуги) вищої якості або виконання робіт у скорочені строки порівняно з нормативними.

Згідно з ч. 1 статті 188 ГК України, зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Частиною 1 статті 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах.

Відповідно до ч. 2 статті 652 ЦК України якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Зміна договору у зв'язку з істотною зміною обставин допускається за рішенням суду у виняткових випадках, коли розірвання договору суперечить суспільним інтересам або потягне для сторін шкоду, яка значно перевищує затрати, необхідні для виконання договору на умовах, змінених судом.

Отже, закон пов'язує можливість зміни договору безпосередньо не з наявністю істотної зміни обставин, а з наявністю одночасно чотирьох умов визначених ч. 2 ст. 652 ЦК України при істотній зміні обставин (Постанова Верховного суду України від 27.02.2012 за № 3-9гс12).

Таким чином, для розірвання договору у разі істотної зміни обставин необхідно наявність всіх перелічених умов одночасно.

Відповідно при зверненні з вимогами про зміну умов Договору, на підставі статті 652 ЦК України на позивача покладається, у відповідності до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок довести ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх вимог.

Натомість позивачем не надано доказів, які б свідчили про одночасну наявність усіх вищезгаданих умов, необхідних для внесення змін до договору поставки саме у зв'язку з істотною зміною обставин, якими сторони керувалися при укладенні цього договору.

Згідно з ч.1, 2 статті 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.

У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договір.

Згідно ч. 5 статті 4 ГПК України, господарський суд вирішує господарські спори у сфері державних закупівель з урахуванням особливостей, визначених Законом України "Про здійснення державних закупівель".

Відповідно до ч.1, п.7 ч.5 статті 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель" договір про закупівлю укладається в письмовій формі відповідно до положень Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом.

Умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від змісту пропозиції конкурсних торгів або цінової пропозиції (у тому числі ціни за одиницю товару) переможця процедури закупівлі. Істотні умови договору про закупівлю не можуть змінюватися після його підписання до виконання зобов'язань сторонами в повному обсязі, крім випадків: міни встановленого згідно із законодавством органами державної статистики індексу інфляції, зміни курсу іноземної валюти або показників Platts у разі встановлення в договорі про закупівлю порядку зміни ціни залежно від зміни такого курсу або таких показників, зміни біржових котирувань, регульованих цін (тарифів) і нормативів, які застосовуються в договорі про закупівлю;

Однак, умови укладеного між сторонами договору поставки не містять положень про зміну (коригування) ціни в залежності від зміни індексу інфляції.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях (зокрема, у газеті "Урядовий кур'єр"). Ці показники, повідомлені засобами масової інформації з посиланням на Держкомстат України, є офіційними та можуть використовуватися для проведення перерахунків грошових сум.

Як зазначив відповідач у відзиві на позовну заяву, на момент укладення договору поставки № 53-129-01-14-00274 від 19.09.2014 та навіть під час проведення торгів сторонам було відомо про всі економічні ризики та ризики, пов'язані з економічною ситуацією, що склалася в державі, а тому безпідставним є посилання позивача, що в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане.

Суд приймає вказані доводи відповідача з огляду на дату укладення договору (19.09.2014) та можливість позивача здійснення економічного прогнозування зміни рівня інфляції протягом 2014-2015 років, з урахуванням обізнаності позивача щодо економічної ситуації у державі.

А також, зазначає, що відповідно до статті 42 Господарського кодексу України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Крім того, як встановлено в судовому та не заперечувалось позивачем, відповідно до видаткової накладної № РН-0000004 від 27.05.2015 та акту приймання-передачі ТМЦ № 04-075 від 11.06.2015 позивачем поставлено продукцію за договором у повному обсязі на суму 7 128 000 грн. 00 коп.

Відповідно до п.4.2, 4.3 договору, оплата поставленої продукції здійснюється покупцем у наступному порядку:

- в межах 30% суми укладеного договору, а саме 2 138 400,00 грн. з ПДВ - протягом 30 робочих днів після підписання актів приймання-передачі поставленої партії продукції;

- остаточний розрахунок у розмірі 70% суми укладеного договору, а саме 4 989 600,00 грн. з ПДВ - протягом 2016 р., але не раніше 15.01.2016 р., за умови підписаних актів приймання-передачі поставленої партії продукції.

Оплата покупцем частини вартості поставленої партії продукції, розмір якої відповідає сумі податку на додану вартість, здійснюється виключно після надання постачальником податкової накладної, оформленої та зареєстрованої в ЄРПН у встановлених Податковим кодексом України випадках та порядку.

З наданої відповідачем роздруківки руху по договору № 53-129-01-14-00274 від 19.09.2014 за період з 19.09.2014-27.10.2015 року, вбачається, що відповідачем на виконання умов договору за період з 09.07.2015-14.07.2015 року сплачено позивачу 2 138 400,00 грн.

Відповідно до ч.3 статті 632 ЦК України зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Позивачем не доведено наявності підстав, передбачених договором чи законом, в силу яких суд може прийняти рішення про внесення змін до договору, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 01.12.2015 року.

Суддя С.М. Мудрий