РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2015№5011-70/19088-2012

Господарський суд міста Києва у складі: головуючий суддя Марченко О.В., судді Нечай О.В. і Селівон А.М.,

за участю секретаря судового засідання Грабовської А.С.,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні

справу № 5011-70/19088-2012

за позовом Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", м. Київ,

до товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-Газсервіс", м. Київ,

про стягнення 47 874 624,83 грн.,

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - Кубарєвої Ю.О. (довіреність від 26.06.2015).

Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - НАК "Нафтогаз України") звернулася до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Восток-Газсервіс" (далі - ТОВ "Восток-Газсервіс") 47 874 624,83 грн. збитків внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору підряду від 09.03.2005 №6/07 (далі - Договір підряду), укладеного дочірнім підприємством "Науково-дослідний інститут нафтогазової промисловості" НАК "Нафтогаз України" (далі - ДП «Науканафтогаз») та ТОВ "Восток-Газсервіс".

11.03.2013 позивачем подано заяву про зміну підстав позову, відповідно до якої НАК "Нафтогаз України" просило стягнути з ТОВ "Восток-Газсервіс" 47 874 624,83 грн. безпідставно набутих коштів.

11.03.2013 господарський суд міста Києва прийняв вказану заяву до розгляду.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.03.2013 призначено колегіальний розгляд справи.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 08.12.2014 провадження у справі №5011-70/19088-2012 зупинено до вирішення господарським судом міста Києва спору зі справи №5011-16/11456-2012 та набрання рішенням з названої справи законної сили.

31.07.2015 до господарського суду міста Києва від НАК "Нафтогаз України" надійшло письмове пояснення у відповідь на лист господарського суду міста Києва від 06.07.2015, в якому зазначалося таке: рішенням господарського суду міста Києва від 14.01.2015 у справі №5011-16/11456-2012 позовні вимоги НАК "Нафтогаз України" задоволено; постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 рішення господарського суду міста Києва від 14.01.2015 залишено без змін; ухвалою Вищого господарського суду України від 02.07.2015 касаційну скаргу ТОВ "Восток-Газсервіс" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 повернуто скаржнику у зв'язку із невідповідністю скарги вимогам розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України); до клопотання додано копії рішення господарського суду міста Києва від 14.01.2015; постанови Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2015 та ухвали Вищого господарського суду України від 02.07.2015.

У зв'язку із закінченням терміну повноважень судді Васильченко Т.В. 16.10.2015 здійснено повторний автоматичний розподіл даної справи, за результатами якого справу №5011-70/19088-2012 передано на розгляд колегії суддів: головуючий суддя - Марченко О.В., судді Нечай О.В. і Селівон А.М.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.10.2015 поновлено провадження у справі.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.11.2015 відкладено розгляд справи на 26.11.2015 у зв'язку з неявкою представника позивача у судове засідання.

25.11.2015 від ТОВ "Восток-Газсервіс" надійшли письмові пояснення, в яких відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на таке:

задоволення позовних вимог НАК «Нафтогаз України» у справі №5011-70/19088-2012 за наявності задоволення аналогічних позовних вимог НАК «Нафтогаз України» у справі №5011-16/11456-2012 призведе до того, що ТОВ «Восток-газсервіс» буде двічі притягнуто до юридичної відповідальності, тобто буде існувати два виконавчих провадження про стягнення двох однакових сум за одним договором;

рішенням господарського суду міста Києва зі справі №8/136 було встановлено, що «як вбачається з матеріалів справи та не заперечується НАК «Нафтогаз України», ТОВ «Восток-газсервіс» листом від 23.05.11 №23-05/11-1 надало акти виконаних робіт за грудень 2010 рік та за січень, лютий, березень, квітень 2011 рік на загальну суму 8 027 129,81 грн.; проте вказані акти були представлені без підтверджуючих документів та виконавчої документації, а саме накладних, сертифікатів якості (паспортів) на застосовані матеріали і конструкції, актів на приховані роботи, актів випробувань.»; тобто господарським судом міста Києва у розгляді справи №8/136 були вивчені та розглянуті лише акти виконаних підрядних робіт з грудня 2010 року по квітень 2011 року на суму 8 027 129,81 грн., тоді як у розгляді справи №5011-16/11456-2012 суддями та експертами досліджувалися акти виконаних робіт з грудня 2010 року по серпень 2011 року та акти з передачі обладнання на загальну суму, що перевищує 47 мільйонів гривень; таким чином, враховуючи різний предмет позовних вимог у справах №8/136 та №5011-16/11456-2012, а також різний обсяг доказів, що розглядався судами при вирішенні цих справ, відсутні підстави вважати, що обставини, доведені при розгляді справи №8/136. мають відношення до справи №5011-16/11456-2012;

посилаючись на справу №8/136 як на доведеність розірвання Договору підряду у зв'язку із його істотним порушенням відповідачем Київський апеляційної господарський суд замість застосування у такому випадку статті 653 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) застосовує загальні норми та засади цивільного та господарського законодавства;

25.11.2015 від ТОВ "Восток-Газсервіс" надійшло клопотання про призначення комплексної будівельно-технічної експертизи та товарознавчої експертизи, оскільки за результатами їх проведення судом будуть отримані докази, про те, що відповідачем було дійсно виконані роботи з будівництва міжнародного метрологічного центру НАК "Нафтогаз України" в м. Боярка (далі - ММЦ) відповідно до актів виконаних робіт за грудень 2010 року та січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень 2011 року і на загальну суму 47 874 624,83 грн. (з урахуванням вартості обладнання, що передається позивачеві) та виконані роботи відповідають вимогам проектної документації та вимогам державних будівельних норм.

Відповідно до часини першої та другої статті 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

У пункті 21 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" зазначено, що висновок судової експертизи, яку було проведено в межах провадження з іншої справи, в тому числі цивільної, кримінальної, адміністративної, оцінюється господарським судом у вирішенні господарського спору на загальних підставах як доказ зі справи, за умови, що цей висновок містить відповіді на питання, які виникають у такому спорі, і поданий до господарського суду в належним чином засвідченій копії.

Враховуючи те, що Київським господарським судом у справі №5011-16/11456-2012 було проведено аналогічні експертизи та отримано висновки судових експертів на ті ж самі питання, що й поставлені відповідачем у своєму клопотанні про призначення експертизи (копії висновків містяться в матеріалах справи, а саме від 26.06.2014 №14133/13-43 та від 16.07.2014 №14134/13-54), то господарський суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні такого клопотання.

У судовому засіданні 26.11.2015 представник відповідача щодо задоволення позовних вимог заперечив та просив суд відмовити у задоволенні позову; представник позивача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив.

З метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в судовому засіданні 26.11.2015 без участі представника позивача за наявними в ній матеріалами.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

09.03.2005 ДП «Науканафтогаз» (замовник) та ТОВ "Восток-Газсервіс" (підрядник) було укладено Договір підряду, за умовами якого:

- замовник доручає, а підрядник бере на себе зобов'язання виконати на свій ризик власними та залученими силами і засобами роботи «під ключ» на об'єктах ММЦ, визначених в додаткових угодах до Договору підряду, а саме: демонтажні, будівельні, монтажні, пусконалагоджувальні роботи, передбачені проектно-конструкторською документацією, розробку якої забезпечує підрядник; роботи з придбання та шефмонтажу обладнання для ММЦ; необхідні науково-дослідні та конструкторські роботи для забезпечення передових технічних рішень в процесі будівництва (пункт 3.1 Договору підряду);

- вартість об'єктів визначається додатками до Договору підряду, що є його невід'ємною частиною (пункт 4.2 Договору підряду);

- при несвоєчасному початку виконання робіт з вини підрядника, затриманні термінів їх виконання порівняно з передбаченими у календарних планах робіт, замовник попереджує підрядника про порушення ним умов Договору підряду і, якщо в трьохмісячний термін не відбудеться істотних змін, має право розірвати Договір підряду і зажадати відшкодування збитків (пункт 5.3 Договору підряду);

- замовник після розробки та затвердження сторонами технічного завдання перераховує підряднику грошові кошти на розробку проектно-кошторисної документації, дотримуючись календарного плану фінансування проектування та будівництва об'єкту, наведеного в додатку №1, який є невід'ємною частиною Договору підряду (підпункт 6.2.1 пункту 6.2 Договору підряду);

- замовник після розробки та затвердження замовником проектно-кошторисної документації перераховує підряднику грошові кошти на придбання матеріалів та устаткування і проведення робіт за Договором підряду, дотримуючись календарного плану фінансування проектування та будівництва об'єкту, наведеного в додатку №1 до Договору підряду (підпункт 6.2.2 пункту 6.2 Договору підряду);

- оплата виконаних будівельно-монтажних робіт здійснюється замовником щомісячно на підставі актів виконаних робіт (форми КБ-2в) і довідок про вартість виконаних підрядних робіт (форми КБ-3). Оплата виконаних будівельно-монтажних робіт здійснюється замовником протягом 10 (десяти) банківських днів з дати підписання належним чином уповноваженими представниками сторін актів приймання-передачі виконаних робіт. Розмір оплати будівельно-монтажних робіт становить 95% вартості виконаних і прийнятих замовником робіт (з урахуванням сплаченого авансу). Решта 5% вартості робіт підлягає накопиченню і сплачується замовником підряднику в двотижневий термін з дати підписання акта державної приймальної комісії (підпункт 6.2.4 пункту 6.2 Договору підряду);

- підрядник щомісячно до 5 (п'ятого) числа, наступного за звітним місяцем, надає замовнику звіт про хід виконання робіт та використання отриманих коштів з наданням виправданих документів. Форма звіту узгоджується сторонами. Звіт надається на адресу ДП «Науканафтогаз» (пункт 6.4 Договору підряду);

- підрядник забезпечує розробку проектної документації на будівництво об'єктів в строки, зазначені в календарних планах робіт (пункт 7.1 Договору підряду);

- підрядник виконує роботи відповідно до проектної документації, будівельних норм і правил, графіків виконання робіт (пункт 12.2 Договору підряду);

- Договір підряду набирає чинності з моменту підписання і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов'язань (пункт 21.1 Договору підряду).

Сторонами також укладено додаткові угоди від 19.12.2005 №1 та від 22.03.2011 №4; відповідно до останньої сторони виклали пункт 3.5 Договору підряду в такій редакції: "підрядник на підставі нового завдання на проектування метрологічного центру НАК «Нафтогаз України» у м. Боярка здійснює відповідні проектні роботи. Загальна вартість проектних робіт становить 2 917 921 грн., у тому числі ПДВ 20% - 486 320 грн. та входить до загальної вартості Договору підряду, не збільшуючи його вартість.".

Частиною першою статті 837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

02.03.2005 НАК "Нафтогаз України" (довіритель) та ДП «Науканафтогаз» (повірений) укладено договір доручення №14/266/05-5/07 (далі - Договір доручення №1), за умовами якого:

- повірений зобов'язується від імені та за рахунок довірителя вчинити юридичні дії, а саме - виконати функції замовника з проектування, будівництва та обладнанню виробничо-технологічним устаткуванням ММЦ в м. Боярка (об'єкт), забезпечити його введення в експлуатацію відповідно до чинних в Україні будівельних норм, що оформлюється актом приймання державної комісії, а також відповідно до вимог іноземних партнерів - компаній «Tobodin», «Instromet» щодо монтажу метрологічного обладнання для ММЦ за програмою Tacis-Inogate (пункт 1.1 Договору доручення №1);

- повірений повинен виконати доручення згідно з технічним завданням на будівництво та календарним планом фінансування проектування, будівництва та обладнанню виробничо-технологічним устаткуванням, що оформлюються додатками та є невід'ємною частиною Договору доручення №1 (пункт 1.2 Договору доручення №1);

- Договір доручення №1 набирає чинності з дати його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31.12.2006 (пункт 9.1 Договору доручення№1).

НАК "Нафтогаз України" та ДП «Науканафтогаз» укладено додаткову угоду №3 від 18.07.2006 до Договору доручення №1, відповідно до якої на виконання рішення правління НАК «Нафтогаз України» від 27.06.2006 №75 та наказу НАК «Нафтогаз України» від 07.07.2006 №387 сторони домовилися про припинення дії Договору доручення №1 з 15.10.2006.

За приписами статті 1000 ЦК України встановлено, що за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки довірителя. Договором доручення може бути встановлено виключне право повіреного на вчинення від імені та за рахунок довірителя всіх або частини юридичних дій, передбачених договором. У договорі можуть бути встановлені строк дії такого доручення та (або) територія, у межах якої є чинним виключне право повіреного.

18.07.2006 НАК "Нафтогаз України" (довіритель) та ДП «Науканафтогаз» (повірений) укладено договір доручення №116-518 (далі - Договір доручення №2), за умовами якого:

- повірений зобов'язується від імені та за рахунок довірителя вчинити юридичні дії, а саме - виконати функції замовника щодо завершення будівництва ІІ черги ММЦ за Договором підряду та договору про відступлення права вимоги (пункт 1.1 Договору доручення №2);

- повірений зобов'язується від імені довірителя приймати виконані роботи та складати документи пов'язані з виконанням робіт за Договором підряду, приймати та передавати матеріальні цінності і документи, відповідно до вказівок довірителя укладати додаткові угоди до Договору підряду, а також виконувати всі інші дії, пов'язані з Договору доручення (підпункт 2.1.2 пункту 2.1 Договору доручення №2);

- довіритель здійснює фінансування будівництва ММЦ шляхом перерахування коштів на рахунок повіреного (пункт 5.2 Договору доручення №2);

- Договір доручення №2 набирає чинності з моменту надання довірителем повіреному копій завірених довірителем документів щодо незавершеного будівництва ІІ черги ММЦ, зазначених у підпункті 3.1.1 пункту 3.1 Договору доручення №2, і діє до виконання сторонами своїх зобов'язань (пункт 9.1 Договору доручення №2).

НАК "Нафтогаз України" та ДП «Науканафтогаз» також було укладено додаткові угоди до Договору доручення №2 від 20.12.2006 №1, від 07.02.2007 №2, від 01.10.2008 №3.

Судом встановлено, що НАК "Нафтогаз України" було здійснено фінансування будівництва ММЦ згідно з Договором доручення №2 на загальну сум 352 197 493,40 грн., що підтверджується платіжними дорученнями, а саме: від 01.03.2011 №1107 на суму 37 865 375,17 грн.; від 07.02.2011 №638 на суму 5 740 000 грн.; від 11.12.2008 №9207 на суму 12 000 грн.; від 05.11.2008 №8295 на суму 7 500 грн.; від 20.09.2007 №5439 на суму 50 000 000 грн.; від 27.04.2007 №2160 на суму 20 000 000 грн.; від 20.03.2007 №1285 на суму 21 000 000 грн.; від 22.02.2007 №855 на суму 20 100 845,03 грн.; від 05.02.2007 №532 на суму 16 000 000 грн.; від 30.01.2007 №433 на суму 16 000 000 грн.; від 29.01.2007 №383 на суму 10 000 000 грн.; від 22.12.2006 №8679 на суму 24 267 805,99 грн.; від 22.12.2006 №8684 на суму 16 000 000 грн.; від 21.12.2006 №7781 на суму 35 000 000 грн.; від 16.11.2006 №7860 на суму 13 916 967,21 грн.; від 10.11.20006 №7781 на суму 30 000 000 грн.; від 29.09.2006 №6866 на суму 28 887 000 грн.; від 25.09.2006 №6748 на суму 2 000 000 грн.; від 20.09.2006 №5730 на суму 1 000 000 грн.; від 11.08.2006 №5860 на суму 2 000 000 грн.; від 10.08.2006 №5824 на суму 400 000 грн.; від 09.08.2006 №5765 на суму 1 000 000 грн.; від 08.08.2006 №5730 на суму 1 000 000 грн.

18.07.2006 ДП «Науканафтогаз» (замовник та повірений), НАК "Нафтогаз України" (інвестор та довіритель) та ТОВ "Восток-Газсервіс" (підрядник) було укладено договір №1 про відступлення права вимоги (заміну сторони в зобов'язанні), далі - Договір про відступлення права вимоги, за умовами якого:

- первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, що належить первісному кредитору і стає замовником за Договором підряду (пункт 1.1 Договору про відступлення права вимоги);

- за Договором про відступлення права вимоги новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника неналежного виконання всіх зобов'язань за Договором підряду, а також має право передати функції замовника за Договором підряду будь-якому іншому новому повіреному, уклавши відповідний договір доручення (пункт 1.2 Договору про відступлення права вимоги);

- Договір про відступлення права вимоги набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за Договором про відступлення права вимоги (пункт 4.1 Договору про відступлення права вимоги).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно з статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже. За Догвоором про відступлення права вимоги НАК "Нафтогаз України" стало кредитором за договором підряду.

У зв'язку з невиконанням відповідачем Договору підряду НАК "Нафтогаз України" звернулося до господарського суду міста Києва із позовною заявою до ТОВ "Восток-газсервіс" про розірвання Договору підряду.

Так, рішенням господарського суду міста Києва від 19.08.2011 №8/136, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.02.2012, первісний позов НАК "Нафтогаз України" задоволено повністю; розірвано Договір підряду; стягнуто з ТОВ "Восток-газсервіс" на користь НАК "Нафтогаз України" 85 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу; у задоволенні зустрічного позову ТОВ "Восток-газсервіс" відмовлено повністю.

НАК "Нафтогаз України" звернулося до філії ММЦ з листом, в якому зазначило, що на підставі платіжних доручень загальна сума перерахованих коштів повіреному ДК «Укртрансгаз» згідно з Договором доручення №2 починаючи з 18.06.2006 становить 352 197 493,40 грн.; відповідно до звітів повіреного ДК «Укртрансгаз» загальна вартість виконаних робіт з будівництва ММЦ складає 306 457 493,40 грн.; станом на 24.05.2012 на балансі НАК "Нафтогаз України" обліковується дебіторська заборгованість ДК «Укртрансгаз» згідно з Договором доручення №2 в сумі 45 740 000 грн.

Разом з тим, НАК "Нафтогаз України" та ДК «Укртрансгаз» підписано та скріплено печатками вказаних юридичних осіб акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2012 по 31.03.2012, відповідно до якого заборгованість ДК «Укртрансгаз» перед позивачем станом на 31.03.2012 становить 45 740 000 грн.

ДК «Укртрансгаз» на адресу НАК "Нафтогаз України" надіслало лист від 19.07.2012 №7020/15.008, в якому зазначило, що згідно з наказом НАК "Нафтогаз України" про відновлення будівництва ММЦ від 02.12.2010 №579 виконання функцій замовника будівництва покладено на філію НАК "Нафтогаз України"; станом на 11.07.2012 загальна заборгованість за Договором підряду становить 47 874 624,83 грн.

До вказаного листа ДК «Укртрансгаз» було долучено копії платіжних доручень на загальну суму 45 740 000 грн., а саме: від 30.11.2010 №13930 на суму 20 000 000 грн.; від 29.11.2010 №13889 на суму 10 000 000 грн.; від 12.11.2010 №13247 на суму 10 000 000 грн.; від 10.02.2011 №1630 на суму 5 740 000 грн.

Відповідно до звіту повіреного за Договором доручення №2 від 30.11.2010 станом на 30.11.2010 заборгованість повіреного ДК «Укртрансгаз» перед довірителем НАК "Нафтогаз України" за Договором доручення №2 становить 2 134 624,83 грн.

Отже, на думку позивача, заборгованість ТОВ "Восток-газсервіс" перед НАК "Нафтогаз України" становить 47 874 624,83 грн. (45 740 000 грн. + 2 134 624,83 грн.), у зв'язку з чим НАК "Нафтогаз України" просить суд стягнути з ТОВ "Восток-газсервіс" 47 874 624,83 грн. як набуті без достатньої правової підстави.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд міста Києва дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на таке.

Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

У постанові Верховного Суду України від 22.01.2013 зі справи № 5006/18/13/2012 викладено правову позицію, згідно з якою аналіз статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) вiдсутнiсть для цього правових пiдстав або якщо такi вiдпали.

Правовідносини сторін у цьому спорі регулюються нормами зобов'язального права, а договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них положень статті 1212 ЦК України.

Таким чином, оскільки Договір підряду було розірвано за рішенням господарського суду міста Києва у справі №8/136, то господарський суд не вправі застосовувати до таких правовідносин приписи статті 1212 ЦК України.

Крім того, судом встановлено, що рішенням господарського суду міста Києва від 14.01.2015 у справі №5011-16/11456-2012, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.05.2015, позовні вимоги НАК "Нафтогаз України" з адоволено повністю; стягнуто з ТОВ "Восток-газсервіс" на користь НАК "Нафтогаз України" авансові платежі у сумі 47 874 624,83 грн. та 64 380 грн. судових витрат.

Згідно з частиною третьою статті 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Пунктом 9 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов'язковість рішень суду.

Згідно зі статтею 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Отже, судом враховано те, що позивач, звернувшись до господарського суду міста Києва про захист порушеного права й законного інтересу з різними позовними заявами, просив суд задовольнити позовні вимоги до ТОВ "Восток-газсервіс" про стягнення 47 874 624,83 грн. (фактично однакової суми); при цьому, посилався на однакові фактичні підстави, проте різні правові - стягнення суми неповернутого авансу (стаття 653 ЦК України) і стягнення безпідставно набутих коштів (стаття 1212 ЦК України), тобто на момент прийняття рішення у даній справі вже існує рішення господарського суду між тими ж сторонами, про той же предмет, проте з різних правових підстав.

Існування двох судових рішень з одного спору неможливо, як неможливе і подвійне стягнення однієї і тієї ж суми у різних справах; рішення, що набрало законної сили, носить обов'язковий характер.

З огляду на наведене господарський суд вважає позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню в повному обсязі.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи покладаються на позивача.

Керуючись статтями 44, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.11.2015.

Суддя О. Марченко

Суддя О. Нечай

Суддя А. Селівон