ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"25"-"30" листопада 2015 р. Справа № 911/2162/14

Розглядається заява Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню у справі
за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія

«Нафтогаз України», м. Київ

до Комунального підприємства теплових мереж Бориспільтепломережа,

м. Бориспіль

про стягнення 106 084,92 грн.

Суддя Христенко О.О.

за участю представників сторін:

від позивача (стягувача) - ОСОБА_1, довіреність № 14-10 від 14.01.2015, головний

юрисконсульт; Прокоф`єва Л.В., довіреність № 14-4 від

13.01.2015 заступник начальника відділу;

від відповідача (боржника) - ОСОБА_2, довіреність № 01-08/962 від 25.12.2014;

ОСОБА_3, довіреність № 01-08/962 від 25.12.2014.

встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 19.08.2014 у справі № 911/2162/14 повністю задоволено позов Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та стягнуто з Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» 79 964, 27 грн. пені, 9 487,58 грн. інфляційних втрат, 16 633,07 грн. 3% річних та 2 122,00 грн. судового збору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2014 рішення господарського суду Київської області від 19.08.2014 змінено, резолютивну частину рішення викладено в наступній редакції: « 1. Позов задовольнити частково. 2. Стягнути з Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» на користь Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» 75 773, 53 грн. пені, 9 487,58 грн. інфляційних втрат, 15 582,76 грн. 3% річних та 2 015,90 грн. судового збору. 3. В іншій частині позову відмовити.».

На виконання постанови Київського апеляційного господарського суду від 06.10.2014 у справі № 911/2162/14 господарським судом Київської області 21.10.2014 видано відповідні накази.

06.11.2015 до господарського суду Київської області надійшла заява вих. № 06-21/146 від 30.10.2015 Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» про визнання наказу від 21.10.2014 у справі № 911/2162/14 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення 75 773,53 грн. пені. Зява обгрунтована тим, що норми ч. 13 ст.18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» в редакції Закону України від 14.05.2015р. №423-VIІІ "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" встановили списання пені, штрафних та фінансових санкцій теплогенеруючих та теплопостачальних організацій за умови погашення ними в трьохмісячний строк заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року. Оскільки відповідач погасив заборгованість перед позивачем за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року, нарахована пеня, стягнута рішенням суду, є списаною в силу вказаних норм Закону, тому наказ Господарського суду Київської області від 21.10.2014 про стягнення цієї суми підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.11.2015 зазначену заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, передано для розгляду судді Христенко О.О.

Ухвалою господарського суду Київської області від 09.11.2015 заяву про визнання наказу від 21.10.2014 у справі № 911/2162/14 таким, що не підлягає виконанню частково, призначено до розгляду на 16.11.2015.

В судове засідання 16.11.2015 представники сторін не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, розгляд заяви було відкладено на 25.11.2015.

25.11.2015 відповідачем через канцелярію суду подано заяву вих. № 06-21/176 від 24.11.2015 про уточнення вимог, в якій відповідач просить суд визнати наказ від 21.10.2014 у справі № 911/2162/14 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних нарахувань.

Через канцелярію суду позивачем надано заперечення на заяву про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню (вх. № суду 27695/15 від 19.11.2015 та 28299/15 від 26.11.2015), в яких позивач просить суд відмовити в задоволенні заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на те, що відповідачем не доведено дотримання умов для списання заборгованості.

В судовому засіданні 25.11.2015 відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошувалась перерва до 30.11.2015.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Частинами другою-п`ятою статті 117 ГПК України визначено підстави подання та загальний порядок розгляду госпрдарським судом заяв стягувачів або боржників про виправлення помилки, допущеної при оформленні або видачі наказу, визнання наказу таким, що не підлягає виконанню, та стягнення на користь боржника безпідставно одержаного стягувачем за наказом.

Відповідно до п. 3.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 частина 4 ст. 117 ГПК України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами боржників: якщо його видано помилково; якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Отже, однією з підстав для визнання наказу господарського суду таким, що не підлягає виконанню, є відсутність обов`язку боржника за наказом повністю чи частково у зв`язку з його припиненням іншою особою або з інших причин.

Відповідно до ч. 13 ст. 18 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» (в редакції Закону України від 14.05.2015 № 423-VIII) заборгованість теплогенеруючих та/або теплопостачальних організацій за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), не погашена на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України", підлягає реструктуризації шляхом розстрочення на 24 місяці на підставі типового договору про реструктуризацію заборгованості. Ця реструктуризація здійснюється за умови погашення в трьохмісячний строк з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" теплогенеруючими та/або теплопостачальними організаціями заборгованості за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду), що залишилася непогашеною на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України". Зазначені пені, штрафні та фінансові санкції підлягають списанню та не можуть бути предметом подальшого продажу за умови виконання вимог цієї частини. У типовому договорі про реструктуризацію заборгованості визначаються, зокрема, порядок реструктуризації і погашення заборгованості, загальна сума реструктуризованої заборгованості, строк її погашення, розмір щомісячних платежів, права та обов'язки сторін. Форма типового договору про реструктуризацію заборгованості затверджується Кабінетом Міністрів України.

Виходячи із системного аналізу п. 3 ч. 3 розділу 1 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» предметом його регулювання є заборгованість, що залишилась непогашеною на день набрання чинності цим Законом 06.06.2015, за природний газ, спожитий в період з 1 січня 2014 року до 31 грудня 2014 року та за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій, що підлягають стягненню на підставі рішення суду).

Як встановлено рішенням господарського суду Київської області від 19.08.2014 у справі № 911/2162/14 заборгованість відповідача перед позивачем виникла за невиконання умов Договору купівлі-продажу природного газу № 13/2829-БО-17 від 28.12.2012, укладеного між сторонами, за період січень-грудень 2013 року. Відповідач взяті на себе зобов`язання виконав, проте, допустив прострочення платежів.

Тобто, на момент розгляду судом справи № 911/2162/14 заборгованості відповідача перед позивачем за спожитий газ за 2013 рік вже не було. Це підтверджується і довідкою відповідача вих. №01-08/728 від 15.10.2015, яка додана до заяви про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню.

Отже, дана норма Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу» стосується реструктуризації заборгованості за спожитий у 2014 році природний газ і визначає умови, за якою здійснюється ця реструктуризація. При цьому списання пені, штрафних та фінансових санкцій має місце у випадку виконання вимог цієї частини статті.

Як вбачається зі змісту даної статті списання пені, штрафних та фінансових санкцій є правом теплогенеруючих та/або теплопостачальних організації, проте реалізація такого права знаходиться в причинно-наслідковому зв`язку від виконання такими організаціями необхідних передумов та укладання договору про реструктуризацію заборгованості. Тобто відсутність такого договору виключає можливість для застосування механізму списання пені, штрафних та фінансових санкцій, передбачених цим Законом.

Заборгованість за природний газ, спожитий до 1 січня 2014 року була відповідачем погашена станом до 06.06.2015, що виводить сторін за межі можливості списання штрафних санкцій.

З огляду на викладене, дія Закону України від 14.05.2015 и№ 423-VII Про внесення змін до деяких законів України щодо стабілізації фінансового стану Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» не розповсюджується на спірні правовідносини в контексті визнання наказу від 21.10.2014 таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, списання зазначених сум пені, штрафних та фінансових санкцій є одним із елементів передбаченої цією частиною процедури реструктуризації заборгованості (на підставі відповідного типового договору про реструктуризацію заборгованості, форма якого затверджується Кабінетом Міністрів України), і не може розглядатися як самостійна підстава для списання поза вищевказаною процедурою, тобто у відриві від контексту всієї ч. 13 ст. 18 Закону. Іншого порядку списання сум пені, штрафних та фінансових санкцій на сьогодні законодавством не передбачено.

З наявних матеріалів справи вбачається, що договір про реструктуризацію заборгованості між сторонами по справі не укладався взагалі.

Як вбачається з листа вих. № 01-08/535 від 08.07.2015 відповідач лише повідомив позивача про необхідність списання пені, штрафу та фінансових санкцій у відповідності до норм Закону України «Про заходи функціонування ринку природного газу» за рішенням Господарського суду Київської області від 19.08.2014 у справі № 911/2162/14, тобто декларував перед позивачем наявність у нього права на проведення списання санкцій, натомість не реалізував його належним чином шляхом надання пропозиції позивачу укласти договір про реструктуризацію заборгованості та не надав проект типового договору про реструктуризацію заборгованості.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що заява Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» про визнання наказу господарського суду Київської області від 21.10.2014 у справі № 911/2162/14 таким, що не підласе виконанню, задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сими.

Керуючись ст. ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

У задоволенні заяви Комунального підприємства теплових мереж «Бориспільтепломережа» про визнання наказу господарського суду Київської області від 21.10.2014 у справі № 911/2162/14 таким, що не підлягає виконанню, відмовити.

Суддя О.О. Христенко