ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.12.15р. Справа № 904/8475/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДАГРОЗБУТ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма СЛАВУТИЧ"

про стягнення 883 093,19 грн. за договором купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Позивача - ОСОБА_1, дов.б/н від 20.01.15р., ОСОБА_2, дов. б/н від 20.01.15р.

Відповідача - не з'явився (про час і місце засідання суду сповіщений належно)

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просив стягнути з Відповідача 907 721,52 грн. за договором купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати, 275 930,00 грн. основного боргу, 125 574,09 грн. - пені, 235 305,80 грн. збитків від інфляції, 24 628,33 грн. 3 % річних, 246 283,30 грн. 30 % річних.

02.12.15р. Позивач зменшив позовні вимоги та просив стягнути з Відповідача 275 930,00 грн. основного боргу, 125 574,09 грн. - пені, 235 305,80 грн. збитків від інфляції, 246 283,30 грн. 30 % річних, всього 883 093,19 грн. До складу судових витрат включити 9 500,00 грн. витрат на послуги адвоката. Позивач вказав, що з метою отримання Позивачем кваліфікованої правової допомоги для підготовки цієї позовної заяви, надсилання її у Господарський суд Дніпропетровської області для розгляду, представництва та захисту прав та законних інтересів ТОВ "Продагрозбут" в суді, з адвокатом ОСОБА_2 укладено Договір № 08/04/15 від 08.04.15р. про надання правової допомоги та платіжним дорученням № 1103 від 17.04.15р. сплачено аванс за послуги адвоката у розмірі 9 500,00 грн. без ПДВ.

Відповідач явку повноважного представника у судове засідання не забезпечив, відзив на позов, документи витребувані судом чи докази відсутності боргу на час розгляду справи господарському суду не надав. Поштові відправлення №49 6, №49 4 повернулись до суду з відміткою поштової установи "за відмовою адресата від одержання". Позивач надав докази додатково повідомлення Відповідача про слухання справи.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Розгляд справи відкладався.

Справа, згідно зі ст. 75 ГПК України, розглядається за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника Позивача, господарський суд

СУТЬ СПОРУ:

12.04.12р. сторонами укладено Договір купівлі-продажу на умовах відстрочення платежу № 12/04-днв (далі Договір), за яким Продавець зобов'язався передати у власність Покупця товар - засоби захисту рослин (далі Товар), а Покупець - прийняти їх та сплатити їх вартість на умовах, обумовлених в Договорі.

На виконання умов Договору, Продавець передав у власність Покупця на умовах самовивозу Товар за видатковими накладними:

- № Х-0019 від 18.04.12р., на Товар: "Шанс" - 3 580л на суму 232 700, 00 грн. з ПДВ, Товар отримано ОСОБА_3 за Довіреністю № 8 від 18.04.12р. Податкова накладна № 19 від 18.04.12р. Рахунок-фактури № 00000039 від 18.05.12р.;

- № Х-о025 від 14.05.12р., на Товар: "Даккар" - 1 000л на загальну суму 81 500, 00 грн. з ПДВ, Товар отримано ОСОБА_4 за Довіреністю № 10 від 14.05.15р.; Податкова накладна № 25 від 14.05.12р.; Рахунок-фактури № 00000086 від 14.05.12р.

Відповідно до п. 4.3. Договору оплата Товару здійснюється у порядку: 10 % - попередня оплата, 90 % - до 01.10.12р.

Відповідач порушив умови Договору стосовно оплати за отриманий Товар.

За даними Позивача, на момент звернення з позовом, Відповідач частково розрахувався за товар поставлений за видатковою накладною № Х-0019 від 18.04.12р. сплативши:

- 11.05.12р. - 23 270,00 грн. з ПДВ - платіжне доручення № 326;

- 28.02.13р. 5 000,00 грн. з ПДВ - платіжне доручення № 103;

- 11.02.14р. - 10 000,00 грн. з ПДВ - платіжне доручення № 12.

У звязку з цим, у Відповідача утворився борг за поставлений Товар у сумі 275 930,00 грн. з ПДВ.

Пунктом 5.2 Договору передбачено, що у випадку порушення Покупцем умов п. 4.3. даного Договору, Продавець має право нарахувати, а Покупець зобов'язаний сплатити Продавцю пеню в розмірі 0,5 відсотків від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання грошового зобов'язання. Також, окрім цього, Покупець зобов'язаний сплатити Продавцю проценти за користування чужими грошовими коштами в розмірі 30 % (тридцять відсотків) річних суми боргу.

Відповідно до п. 5.7. Договору сторони домовились, що до нарахування штрафних санкцій, передбачених цим Договором, не застосовуються положення ч. 6 ст. 232 ГК України.

Відповідно до п. 4.1., 4.3. Договору оплата за Договором здійснюється шляхом перерахування Покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця до 01.10.12р.

З огляду на це, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог Позивач на прострочений борг Відповідача нарахував 125 574,09 грн. - пені, 235 305,80 грн. збитків від інфляції, 246 283,30 грн. 30 % річних.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобовязаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частинами 1, 2 ст. 694 ЦК України встановлено, що договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит, з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобовязання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобовязання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною 5 ст. 694 ЦК України встановлено, що якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Згідно зі ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу чи контррозрахунку стягуваної суми.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд визнає обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи розрахунки Позивача в частині нарахованих: основного боргу в розмірі 275 930,00 грн., збитків від інфляції за період прострочення з 01.03.13р. по 01.09.15р. в розмірі 235 305,80 грн., 30 % річних за період прострочення з 02.10.12р. по 21.09.15р в розмірі 246 238,30 грн.

Щодо нарахованої пені, то суд вважає, що така вимога Позивача не підлягає задоволенню, оскільки пунктом 5.2 Договору передбачено, що у випадку порушення Покупцем умов п. 4.3. даного Договору, Продавець має право нарахувати, а Покупець зобов'язаний сплатити Продавцю пеню в розмірі 0,5 відсотків від суми заборгованості за кожен день прострочення виконання грошового зобов'язання. Водночас, відповідно до п. 5.7. Договору сторони домовились, що до нарахування штрафних санкцій, передбачених цим Договором, не застосовуються положення ч. 6 ст. 232 ГК України. Частиною 6 ст. 232 ГК України обумовлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано. Сторони у договорі не визначили період нарахування штрафних санкцій, тобто не погодили умови нарахування пені. Наведене є підставою для відмови у задоволенні вимоги Позивача про стягнення з Відповідача пені за період прострочення з 20.09.14р. по 21.09.15р. в розміні 125 574,09 грн.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню в розмірі 275 930,00 грн. основного боргу, 235 305,80 грн. збитків від інфляції, 246 283,30 грн. 30 % річних, решта позовних вимог не підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на сторін, пропорційно розміру задоволених вимог.

До складу судових витрат Позивач просив включити 9 500,00 грн. витрат на послуги адвоката, вказав, що з метою отримання Позивачем кваліфікованої правової допомоги для підготовки цієї позовної заяви, надсилання її у Господарський суд Дніпропетровської області для розгляду, представництва та захисту прав та законних інтересів ТОВ "Продагрозбут" у суді, з Адвокатом ОСОБА_2 уклав договір № 08/04/15 від 08.04.15р. про надання правової допомоги та платіжним дорученням № 1103. від 17.04.15р. сплатив аванс за послуги адвоката у розмірі 9 500,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Згідно ч. 5 ст. 49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 6.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 передбачено, що витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

На підтвердження заявленої вимоги Позивач не надав акту виконаних адвокатом робіт. Наведене є підставою для відмови в задоволенні вимог Позивача в цій частині.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма СЛАВУТИЧ" (51813, Дніпропетровська область, Царичанський район, с. Гречане, пров. Колгоспний, буд. № 5-А, код 320 585 96) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОДАГРОЗБУТ" (08623, Київська область, м. Васильків, вул. Артема, 15, код 315 753 63) 275 930,00 грн. основного боргу, 235 305,80 грн. збитків від інфляції, 246 283,30 грн. 30 % річних, 11 362,11 грн. судового збору.

У решті позову відмовити.

Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Повний текст рішення виготовлено _________________