РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2015Справа №910/25300/15

За позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»

До відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Фаворит»

Про стягнення 254504,07 грн.

Суддя Ковтун С.А.

Представники сторін:

від позивача Петренко С.В. (за дов.)

від відповідача Кульчицький О.В. (за дов.)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду міста Києва звернулося з позовом публічне акціонерне товариство комерційний банк (далі - ПАТ КБ) «Приватбанк» до товариства з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Фаворит» про стягнення за договором № б/н від 24.07.2014 254504,07 грн., з яких: 200000,00 грн. заборгованості за кредитом, 337370,70 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 6777,34 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 10356,03 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором.

Позовні вимоги мотивовані неналежним невиконанням відповідачем зобов'язань за вищевказаним договором, який було укладено шляхом подачі відповідачем заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.

Суд своєю ухвалою від 28.09.2015 порушив провадження у справі № 910/25300/15, розгляд останньої призначив на 19.10.2015.

У зв'язку з неявкою в судове засідання представників сторін суд відклав розгляд справи до 12.11.2015.

Відповідач позовні вимоги відхилив у повному обсязі зазначивши, що 21.09.2015 позивач та відповідач уклали додаткову угоду № 1 до договору, згідно з умовами якої заборгованість відповідача зменшилась до 229260,00 грн., які відповідач погасив платіжним дорученням № 538 від 21.09.2015.

Розглянувши надані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

24.07.2014 товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Фаворит»» (клієнт) подало публічному акціонерному товариству комерційному банку «Приватбанк» (банку) заяву про відкриття поточного рахунку, відповідно до якої клієнт, підписавши цю заяву, погодився із Умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами і правилами обслуговування за розрахунковими картками, що розміщені на сайті банку, тарифами банку, які разом з цією заявою та карткою зі зразками підписів і відбитків печатки складають договір банківського обслуговування (далі - Договір).

Клієнт приєднався і зобов'язався виконувати умови, вкладені в Умовах і правилах надання банківських послуг (далі - Умови), тарифах Приватбанку - договорі банківського обслуговування в цілому.

Відповідно до статті 634 ЦК України договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, є договором приєднання.

За своєю правовою природою правовідносини між банком та клієнтом є кредитними, які урегульовані в нормах цивільно-правового зобов'язального інституту «Позика. Кредит. Банківський вклад» (гл. 71 Цивільного кодексу України), Закону від 7 грудня 2000 року N 2121-III «Про банки і банківську діяльність» та інших відповідних правових актах.

За умовами Договору клієнту було встановлено кредитний ліміт на поточний рахунок № 2592 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms-повідомлення або інші), що визначено і врегульовано «Умовами та правилами надання банківських послуг».

Звертаючись з позовом до суду (23.09.2015) позивач заявив до стягнення з відповідача 200000,00 грн. заборгованості за кредитом, 37370,70 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 6777,34 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 10356,03 грн. пені.

Судом встановлено, що 01.09.2015 публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» та товариство з обмеженою відповідальністю «Лізингова компанія «Фаворит» уклали додаткову угоду № 1 до Договору, за умовами якої станом на 01.09.2015 заборгованість відповідача становить 279324,63 грн., з яких: 200000,00 грн. заборгованості за кредитом, 47637,37 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 8577,34 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом, 23109,92 грн. пені.

За п. 1.2 вказаної угоди сторони погодили суму заборгованості, що виникла в період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання цієї угоди, зменшити на 50064,63 грн., а саме: пеня у розмірі 23109,92, комісія у розмірі 8577,34 грн., проценти у розмірі 18377,37 грн..

Зменшення суми заборгованості згідно з п. 1.2 відбудеться у випадку внесення позичальником суми у розмірі 229260,00 грн. на погашення простроченої заборгованості за кредитом, а саме: на прострочений кредит 200000,00 грн., на прострочені проценти 29260,00 грн. (п. 1.3 угоди).

Таким чином, в даному випадку має місце прощення позивачем боргу відповідачу в частині стягнення 50064,63 грн.. В силу ст. 605 ЦК України прощення боргу є одним із видів припинення зобов'язань за домовленістю сторін.

21.09.2015 платіжним дорученням № 538 відповідач сплатив позивачу 229260,00 грн..

Отже, станом на час подання позову до суду (23.09.2015) 229260,00 грн. боргу відповідач погасив, а в іншій частині заявлених вимог зобов'язання між сторонами припинилось. Наведені обставини є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення підписано 27.11.2015.

Суддя С. А. Ковтун