ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 листопада 2015 року Справа № 903/498/15

Вищий господарський суд України у складі: суддя Селіваненко В.П. - головуючий, судді Львов Б.Ю. (доповідач) і Палій В.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м. Ковель Волинської області,

на рішення господарського суду Волинської області від 14.07.2015

та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 23.09.2015

зі справи № 903/498/15

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - Підприємець)

до відділу по управлінню майном комунальної власності виконавчого комітету Ковельської міської ради, м. Ковель Волинської області,

про спонукання до укладення договору оренди нежитлового приміщення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 14.07.2015, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 23.09.2015, у позові відмовлено.

13.10.2015 (згідно з поштовими відмітками на конверті) Підприємець звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить зазначені судові рішення зі справи скасувати та позов задовольнити.

За результатами розгляду матеріалів касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність її повернення з огляду на те, що до скарги на порушення вимог частини четвертої статті 111 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) не додано доказів сплати судового збору у встановленому розмірі.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI "Про судовий збір" (далі - Закон № 3674) ставку судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру встановлено в 1-му розмірі мінімальної заробітної плати (за станом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду).

Водночас з 01.09.2015 набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору", яким внесено зміни до Закону № 3674 стосовно обчислення ставок судового збору за подання, зокрема, касаційних скарг. Згідно з підпунктом 5 пункту 2 частини другої статті 4 Закону № 3674 ставку судового збору за подання касаційної скарги на рішення господарського суду встановлено в розмірі 120 % ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви.

Отже, Підприємець, звернувшись з даною касаційною скаргою в жовтні 2015 року, з огляду на немайновий характер позову мав сплатити судовий збір у сумі 1 461,60 грн., тоді як ним до касаційної скарги додано квитанцію від 13.10.2015 № 13742941 про сплату судового збору лише в сумі 853,00 грн.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись пунктом 4 частини першої статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу на рішення господарського суду Волинської області від 14.07.2015 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 23.09.2015 зі справи № 903/498/15 до розгляду не приймати та повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2.

Суддя В.Селіваненко

Суддя Б.Львов

Суддя В.Палій