ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2015 р. Справа № 922/1008/13-г

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя Івакіна В.О. , суддя Ільїн О.В.

при секретарі Кузнєцовій І.В.

за участю представників сторін:

прокурор - Горгуль Н.В.;

позивач - не з'явився;

1-й відповідач - Панченко Н.В.;

2-й відповідач - Головін Б.В., Захарова Л.М.;

третя особа - не з'явилась

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу прокурора Краснокутського району Харківської області (вх. № 1517Х/1-35) на рішення господарського суду Харківської області від 24 квітня 2013 року у справі №922/1008/13-г

за позовом Прокурора Краснокутського району Харківської області, смт. Краснокутськ Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Харківській області, м. Харків

до 1. Краснокутської районної державної адміністрації, смт. Краснокутськ Харківської області,

2. Товариства з обмеженою відповідальністю НВФ "Агросемсервіс", м. Харків

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - Державна інспекція сільського господарства в Харківській області , м. Харків

про визнання недійсними актів органів державної влади та визнання недійсними договорів,

ВСТАНОВИЛА:

Прокурор Краснокутського району Харківської області в інтересах держави в особі Головного управління Держземагенства у Харківській області звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про:

- визнання недійсним розпорядження Краснокутської районної державної адміністрації № 118 від 12.04.2010 року;

- визнання недійсним договір оренди земельної ділянки від 29.10.2010 р. укладеного між Краснокутською районною державною адміністрацією Харківської області (надалі - 1. Відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю НВФ "Агросемсервіс" (надалі - 2. Відповідач), із земель запасу сільськогосподарського призначення загальною площею 8,7600 га, яка розташована на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області (кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0408);

- визнання недійсним договір оренди земельної ділянки від 29.10.2010 р. укладеного між 1. Відповідачем та 2. Відповідачем, із земель запасу сільськогосподарського призначення загальною площею 10,8000 га, яка розташована на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області (кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0409);

- визнання недійсним договір оренди земельної ділянки від 29.10.2010 р. укладеного між 1. Відповідачем та 2. Відповідачем, із земель запасу сільськогосподарського призначення загальною площею 12,0000 га, яка розташована на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області (кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0410);

- визнання недійсним договір оренди земельної ділянки від 29.10.2010 р. укладеного між 1. Відповідачем та 2. Відповідачем, із земель запасу сільськогосподарського призначення загальною площею 18,4400 га, яка розташована на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області (кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0411);

- зобов'язання 2. Відповідача повернути Позивачеві земельну ділянку площею 8,760 га, яка розташована на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області (кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0408);

- зобов'язання 2. Відповідача повернути Позивачеві земельну ділянку площею 10,8000 га, яка розташована на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області (кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0409);

- зобов'язання 2. Відповідача повернути Позивачеві земельну ділянку площею 12,0000 га, яка розташована на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області (кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0410);

- зобов'язання 2. Відповідача повернути Позивачеві земельну ділянку площею 18,4400 га, яка розташована на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області (кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0411).

Рішенням господарського суду Харківської області від 24 квітня 2013 року у справі №922/1008/13-г (суддя Жигалкін І.П.) в позові відмовлено повністю.

Прокурор Краснокутського району Харківської області з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення господарським судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, просить рішення господарського суду Харківської області від 24 квітня 2013 року у справі № 922/1008/13-г скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, прокурор посилається на те, що передача в оренду спірних земельних ділянок відбулася без проведення земельних торгів, чим порушено вимоги п. 1 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу України, статей 124, 134 Земельного кодексу України, постанови Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 року № 677 "Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок", статті 50 Закону України "Про землеустрій".

Товариство з обмеженою відповідальністю НВФ "Агросемсервіс" надало відзив на скаргу, в якому вважає рішення законним і обґрунтованим, у зв'язку з чим просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Державна інспекція сільського господарства в Харківській області у відзиві на апеляційну скаргу підтримує її у повному обсязі та просить розглядати справу без участі її представника.

Головне управління Держземагенства у Харківській області надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило скасувати рішення суду та і прийняти нове, яким задовольнити позов.

Головне управління Держземагенства у Харківській області та Державна інспекція сільського господарства в Харківській області надали клопотання через канцелярію суду, в яких просили здійснювати розгляд справи без участі представників.

Позивач і третя особа у судове засідання не з'явились.

Враховуючи те, що явка сторін не була визнана обов'язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду справи без їх участі за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши наявні матеріали справи, перевіривши повноту встановлених судом першої інстанції обставин та докази на їх підтвердження, юридичну оцінку, правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, заслухавши присутніх у судовому засіданні представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

Як досліджено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, прокуратурою Краснокутського району Харківської області проведено перевірку додержання Краснокутською районною державною адміністрацією вимог чинного законодавства в частині надання у користування земельних ділянок ТОВ НВФ "Агросемсервіс".

За результатами перевірки встановлено, що Краснокутською районною державною адміністрацією 12.04.2010 року видано розпорядження № 118 "Про затвердження ТОВ НВФ "Агросемсервіс" технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право оренди на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

Пунктом 1 вказаного розпорядження затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та складання документів, що посвідчують право оренди на земельні ділянки площею 50,0000 га ріллі надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

Пунктом 2 розпорядження ТОВ НВФ "Агросемсервіс" надано в оренду земельні ділянки загальною площею 50,0000 га ріллі із земель сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за межами населених пунктів на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

Як зазначає прокурор вказане розпорядження Краснокутської районної державної адміністрації № 118 від 12.04.2010 року видане з порушенням вимог законодавства, що регулює порядок надання у користування земельних ділянок, які знаходяться у державній власності.

Відповідно до інформації управління Держкомзему у Краснокутському районі, на час видання розпорядження межі земельних ділянок, що передавалися ТОВ НВФ "Агросемсервіс" не були визначені в натурі.

Між Краснокутською районною державною адміністрацією, в особі голови Ечкенка В.М. з одного боку, та ТОВ НВФ "Агросемсервіс" з іншого боку, 29.10.2010 року укладено договір оренди земельної ділянки, із земель запасу сільськогосподарського призначення, загальною площею 8,7600 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0408.

Відповідно до п. 5 вказаного договору, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2010 року складає 110585,41 грн.

Разом з цим, згідно витягу з технічної документації нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 12.02.2013 року, наданого відділом Держкомзему у Краснокутському районі Харківської області, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2013 року складає 194187,98 грн.

Також, 29.10.2010 між Краснокутською районною державною адміністрацією, в особі голови Ечкенка В.М. з одного боку, та ТОВ НВФ "Агросемсервіс" з іншого боку, укладено договір оренди земельної ділянки, із земель запасу сільськогосподарського призначення загальною площею 10,8000 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Кадастровий номер земельної ділянки : :02:001:0409.

Відповідно до п. 5 вказаного договору, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2010 року складає 92799,71 грн.

Згідно з витягом з технічної документації нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 12.02.2013 року, наданого відділом Держкомзему у Краснокутському районі Харківської області, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2013 року складає 162956,46 грн.

Крім того, 29.10.2010 між Краснокутською районною державною адміністрацією, в особі голови Ечкенка В.М. з одного боку, та ТОВ НВФ "Агросемсервіс" з іншого боку, укладено договір оренди земельної ділянки, із земель запасу сільськогосподарського призначення, загальною площею 12,0000 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0410.

Відповідно до п. 5 вказаного договору, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2010 року складає 84159,36 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до витягу з технічної документації нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 12.02.2013 року, наданого відділом Держкомзему у Краснокутському районі Харківської області, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2013 року складає 147783,84 грн.

Також, 29.10.2010 між Краснокутською районною державною адміністрацією, в особі голови Ечкенка В.М. з одного боку та ТОВ НВФ "Агросемсервіс" з іншого боку, укладено договір оренди земельної ділянки із земель запасу сільськогосподарського призначення загальною площею 18,4400 га, яка розташована за межами населених пунктів на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Кадастровий номер земельної ділянки: :02:001:0411.

Відповідно до п. 5 вказаного договору, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2010 року складає 138189,66 грн.

У відповідності до витягу з технічної документації нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 12.02.2013 року, наданого відділом Держкомзему у Краснокутському районі Харківської області, нормативно-грошова оцінка земельної ділянки станом на 01.01.2013 року складає 242661,05 грн.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд попередньої інстанції виходив з наступного.

Відповідно до ст. 1 Господарського кодексу України (надалі - ГК України), підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених ГПК України заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 14 Конституції України земля є основним національним багатством, яке знаходиться під особливою охороною держави.

Відповідно до ст. 1 Земельного кодексу України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності, право власності на землю - це право володіти, користуватися, розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України.

Приписами ч. 2 ст. 144 Конституції України встановлено, що рішення органів місцевого самоврядування з мотивів їх невідповідності Конституції чи законам України зупиняються у встановленому законом порядку з одночасним зверненням до суду.

Так, частиною 1 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі ст. 12 Земельного кодексу України, п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" міська рада здійснює передачу у власність або надання у користування земельних ділянок виключно відповідно до закону та в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.

Статтями 123, 124, 134, 135 Земельного кодексу України визначено порядок передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній чи комунальній власності, права на які підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельних торгах).

Згідно зі статтею 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Пунктом 5 рішення № 7-рп/2009 Конституційний Суд України вказав, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов'язані з реалізацією певних суб'єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб'єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Ненормативні правові акти місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вони вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, а тому не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Суд у рішенні зазначив, що прокурором у позові неправильно визначено початок дії ст. 124 Земельного кодексу України в частині щодо визначення аукціонних засад (обов'язковість проведення торгів) для набуття права на оренду земель державної власності та не враховано наявність розпорядження Краснокутської РДА №572 від 29 грудня 2007 року.

Відповідно до ст. 21 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" зазначено, що до компетенції місцевих державних адміністрацій віднесено питання розпорядження землями державної власності (в редакції станом на день видання розпорядження).

Відповідно до ст. 122 Земельного кодексу України визначені повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або користування (в редакції станом на день видання розпорядження).

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні забезпечується дія принципу верховенства права. Не допускається зворотна дія законів крім випадків пом'якшення відповідальності особи (ст. 58 Конституції України).

Відповідно до абз. 3 п. 1 Розділу "Перехідні положення" Земельного кодексу України в редакції, що діяла станом на день винесення Розпорядження Краснокутською РДА №118 від 12.04.2010 року зазначено, що у разі прийняття відповідними органами рішення про погодження місця розташування об'єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки до 1 січня 2008 року передача в оренду таких земельних ділянок із земель державної та комунальної власності здійснюється без проведення земельних торгів (аукціонів).

Дана норма Закону підлягала застосуванню протягом двох років з дня набуття чинності законом №509-VI від 16.09.2008р., з дня опублікування (опублікований в газеті "Голос України" 14.10.2008 року).

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України придбання права оренди земельних ділянок, які знаходяться в державній або комунальній власності, здійснюється виключно на аукціонах. Вказана норма закону вперше була введена в дію Законом України від 28.12.2007 року "Про державний бюджет України на 2008 рік і про внесення змін до деяких законодавчих актів України", який в подальшому визнаний Конституційним Судом України неконституційним у відповідній частині (рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008р. №10-рп/2008).

Відповідно до прийнятого 03.06.2008 року Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", яким були внесені зміни до Земельного кодексу України, в тому числі і в ст. 124 Земельного кодексу України, а саме знову передбачено придбання права на оренду земельних ділянок виключно на аукціонах.

При цьому, ст. 11 Прикінцевих положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 03.06.2008 року № 309-VI передбачена можливість визначення особливостей оформлення права оренди земельної ділянки без проведення аукціону громадянам чи юридичним особам, які звернулись із заявою (клопотанням) про передачу земельної ділянки в оренду із земель державної або комунальної власності, станом на 1 січня 2008 року відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування було прийнято рішення про погодження місця розташування такого об'єкту або про надання дозволу на розробку проекту її відведення.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 Перехідних положень Земельного кодексу України, у разі прийняття відповідними органами рішення про погодження місця розташування об'єкта або про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки до 01.01.2008 pоку, передача в оренду таких земельних ділянок із земель державної та комунальної власності здійснюється без проведення земельних торгів (аукціонів).

Дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки був наданий згідно розпорядження Краснокутської РДА №572 від 29 грудня 2007 року "Про надання дозволу ТОВ НФВ "Агросемсервіс" на розробку технічної документації із землеустрою (щодо встановлення меж земельних ділянок) в натурі (на місцевості) для подальшого надання в оренду на території Рябоконівської сільської ради Краснокутського району". Зазначене розпорядження №572 від 29 грудня 2007 року є дійсним та діючим, не скасоване та не визнане недійсним.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між Краснокутською РДА та ТОВ НВФ "Агросемсервіс" щодо попереднього узгодження і оформлення документів про передачу в оренду земельної ділянки, виникли ще в 2007 р. та тривали до набуття чинності Закону України "Про державний бюджет України на 2008 рік" і Закону України від 03.06.2008 року "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", в зв'язку з чим до правовідносин сторін положення ст. 124 Земельного кодексу України щодо необхідності проведення аукціонів застосуванню не підлягають.

Розроблена землевпорядна документація проходила належну державну експертизу на предмет її відповідності вимогам законодавства і є чинними та дійсними, не скасовані станом на день розгляду справи (висновок №1-121/2557 від 04.03.2010 року).

Такої ж позиції дотримується і Вищий господарський суд України у справах №8/5009/7089/11; №37/197-08; №8/114-09.

У дійсності межі всіх чотирьох земельних ділянок були визначені в натурі ще 18 березня 2010 року (практично за місяць до видання оскаржуваного розпорядження РДА) згідно з актами закріплення та погодження зовнішніх меж земельної ділянки в натурі. Зазначені акти були складені в тому числі і за участі Начальника відділу Держкомзему у Краснокутському районі Харківської області. Після закріплення та погодження меж земельних ділянок межеві знаки були передані замовнику на відповідальне зберігання (акт про передачу під охорону та зберігання геодезичних межевих знаків від 18 березня 2010р. складений за участю начальника відділу Держкомзему у Краснокутському районі Харківської області).

Відповідно до приписів ст. ст. 1, 6 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі.

Згідно з ст. 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються Законом. Приписами ст. 2 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Приписами ст. 13 Конституції України встановлено, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Відповідно до ст. 142-145 Конституції України до матеріальної основи органів місцевого самоврядування, крім інших об'єктів, належить земля, управління якою здійснюють територіальні громади через органи місцевого самоврядування в межах їх повноважень шляхом прийняття рішень.

Відповідно до п. 12 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці другому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

Згідно з ст. 116 Земельного кодексу України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 126 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, зареєстрованим відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 180 ГК України істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Згідно з ст. 15 Закону України "Про оренду землі" істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін.

Відповідно до ч. 2 ст.15 цього Закону відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Невід'ємною частиною договору оренди є: план або схема земельної ділянки, яка передається в оренду; кадастровий план земельної ділянки з відображенням обмежень (обтяжень) у її використанні та встановлених земельних сервітутів; акт визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості); акт приймання-передачі об'єкта оренди; проект відведення земельної ділянки у разі його розроблення, згідно з Законом.

Господарським судом при розгляді справи по суті не встановлено порушення істотних умов договору оренди землі, необхідних для даного виду договорів та порушення інших вимог закону при укладенні спірного договору.

Судом було встановлено наявність в матеріалах справи усіх обов'язкових документів, які являються невід'ємними частинами цього договору.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач належним чином виконував умови спірного договору в частині сплати орендної плати, що підтверджуються відповідними квитанціями, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно п. 2 Постанови Верховного Суду від 06.11.2009 року № 9 „Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Відповідно до приписів ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ж до приписів ст. 203 цього Кодексу зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Посилання прокурора та позивача на Закон України "Про Державний бюджет України на 2008 рік та внесення змін до деяких законодавчих актів України", прийнятий 27.12.2007 року, який вніс зміни до Земельного кодексу України, Закону України " Про оренду землі " та змінив процедуру набуття права оренди земель державної та комунальної власності , запровадивши передачу земельних ділянок в оренду на аукціонах, господарський суд не приймає до уваги та вважає за необхідне зауважити на наступне.

Системний аналіз вищезазначених правових норм свідчить про те, що наявність вільного волевиявлення учасників правочину та його відповідність внутрішній волі при укладенні цього правочину є однією з необхідних умов визнання останнього дійсним, а відсутність вільного волевиявлення учасника правочину саме при укладенні цього правочину є підставою для визнання правочину недійсним.

Таким чином, волевиявлення відповідного органу (Краснокутської районної державної адміністрації) як орендодавця, в даному випадку, було здійснено у формі рішення (розпорядження) такого органу і було реалізовано шляхом укладення оспорюваного прокурором договору оренди.

Вимогами статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Скасування ж розпорядження №118 від 12.04.2010 року голови Краснокутської районної державної адміністрації про надання в оренду 2. Відповідачеві земельної ділянки (на підставі якого був укладений спірний договір) розпорядженням голови свідчить не про відсутність на час укладання цього договору оренди вільного волевиявлення відповідного органу як орендодавця, а свідчить лише про зміну попереднього волевиявлення; що не може вважатися достатньою правовою підставою для визнання недійсним вказаного договору оренди земельної ділянки, як такого, що не відповідає загальним умовам дійсності правочину.

Наведена правова позиція не суперечить приписам оглядового листа Вищого господарського суду України від 30.11.2007 р. № 01-8/918. Зміна ж волевиявлення органу, уповноваженого приймати рішення щодо надання в оренду земельних ділянок після укладання відповідного договору оренди, може бути підставою для дострокового розірвання такого договору оренди в установленому законом порядку, а не підставою для визнання такого договору недійсним.

Також суд зазначає, що прокурором не доведено, а матеріалами справи не підтверджено, що з приводу земельних ділянок зазначених у договорах оренди з боку відповідачів було необхідно розробляти замість технічної документації, проект відведення земельних ділянок, оскільки першим (Прокурором) не доведено і матеріалами справи не підтверджено зміни цільового призначення та не встановлення меж земельних ділянок в натурі (на місцевості), як це передбачено ст. 123 Земельного кодексу України.

Окрім того, прокурором не доведено з боку першого відповідача порушення щодо видачі та підстав скасування розпорядження Краснокутської районної державної адміністрації № 118 від 12.04.2010 року.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що рішення господарського суду прийняте при належному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до чинного законодавства, правомірним є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення в рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що місцевий господарський суд розглянув всебічно, повно та об'єктивно в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, належним чином проаналізував правовідносини, що виникли між сторонами, та правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апелянта про порушення і неправильне застосування господарським судом норм матеріального права при прийнятті оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що прийняте господарським судом рішення відповідає статтям 43, 85 Господарського процесуального кодексу України, вимогам щодо законності та обґрунтованості, підстав для його скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається.

Керуючись статтями 85, 99, 101, 102, п. 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора Краснокутського району Харківської області залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області Харківської області від 24 квітня 2013 року у справі №922/1008/13-г залишити без змін.

Повний текст постанови підписаний 30.11.2015 року.

Головуючий суддя Черленяк М.І.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Ільїн О.В.