КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2015 р. Справа№ 910/12536/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Синиці О.Ф.

Зеленіна В.О.

За участю секретаря судового засідання Бородулі В.В.

представників сторін:

від позивача - не з'явилися;

від відповідача - Мухін А.М., дов. № 3-131100/17914 від 21.09.2015 року.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотехімпульс»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 03.08.2015 року

у справі № 910/12536/15 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотехімпульс»

до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та

Кредит»

про стягнення 1 134 044,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 року по справі № 910/12536/15 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Біотехімпульс» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 року по справі № 910/12536/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.08.2015 року апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 07.10.2015 року.

07.10.2015 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

07.10.2015 року, у зв'язку з перебуванням головуючого судді Ткаченка Б.О. на лікарняному, розгляд справи не відбувся.

Після виходу головуючого судді з лікарняного, ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.10.2015 року справу № 910/12536/15 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 28.10.2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.10.2015 року було оголошено перерву в розгляді справи до 11.11.2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2015 року було подовжено розгляд спору та оголошено перерву в розгляді справи до 18.11.2015 року.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також невірно застосовано норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття невірного судового рішення.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотехімпульс» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в його апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 року по справі № 910/12536/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити, судові витрати покласти на відповідача.

Представник Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, заперечував проти доводів апелянта, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване судове рішення місцевого господарського суду як таке, що прийняте з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

28.01.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - банк, відповідач, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит») та Товариством з обмеженою відповідальністю «Біотехімпульс» (далі - клієнт, позивач, ТОВ «Біотехімпульс») укладено договір на розрахунково-касове обслуговування № 13067-KRLY (далі - Договір № 13067-KRLY).

За умовами Договору № 13067-KRLY банк відкриває клієнту поточний рахунок у національній валюті № 01, та зобов'язується здійснювати його розрахунково-касове обслуговування, а клієнт зобов'язується оплачувати послуги банку згідно тарифів банку в порядку і на умовах, визначених договором.

Згідно з п.п. 2.1, 2.2 та 2.4 Договору № 13067-KRLY банк здійснює розрахунково-касове обслуговування рахунку в операційний день банку у порядку і на умовах, визначених чинним законодавством України та банківськими правилами. Списання банком грошових коштів з рахунку здійснюється за дорученням клієнта або без його доручення у випадках, передбачених чинним законодавством. Умови та порядок роботи за системою «Клієнт-Банк» регламентуються окремим договором, який є невід'ємною частиною договору.

Положеннями п. 3.3 Договору № 13067-KRLY встановлено, що банк, серед іншого, зобов'язаний вести комплексне розрахунково-касове обслуговування рахунків та виконувати за дорученням розрахункові, касові та інші операції, які не суперечать та передбачені для даного виду рахунків чинним законодавством України та банківськими правилами; здійснювати розрахунково-касове обслуговування рахунків у визначений внутрішніми документами робочий час, крім суботи, неділі та святкових днів.

Відповідно до п. 8.1 Договору № 13067-KRLY, він набирає чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін та скріплення печатками сторін і діє протягом невизначеного строку.

Як передбачено п.п. 8.2 та 8.3 Договору № 13067-KRLY може бути розірваний за заявою будь-якої із сторін, а також в інших випадках та з підстав, передбачених договором та чинним законодавством України. При розірванні договору клієнт зобов'язаний закрити рахунок, подавши в банк документи, що передбачені чинним законодавством України для закриття рахунку.

02.04.2013 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «Біотехімпульс» укладено договір обслуговування банківського рахунку з системою FC BUSINESS, за умовами якого банк підключає клієнта до системи FC BUSINESS для здійснення останнім дистанційного обслуговування своїх рахунків відкритих у банку, а також обміну технологічною та іншою інформацією між сторонами за допомогою усіх можливих засобів системи FC BUSINESS, що впровадженні в банку.

З 26.02.2015 року по 27.04.2015 року позивачем надавалися відповідачу платіжні доручення про перерахування коштів, проте вони відповідачем проведені належним чином не були, пояснень відмови від їх проведення матеріали справи не містять.

З виписки по рахунку вбачається, що станом на 07.05.2015 року у ТОВ «Біотехімпульс» залишок коштів на рахунку становить 1 134 194,70 грн.

30.04.2015 року позивач звернувся до відповідача із заявою № 45 від про розірвання Договору № 13067-KRLY та 14.05.2015 року із заявою про закриття рахунку та повернення залишку коштів на розрахунковий рахунок позивача № 612, відкритий в ПАТ «Кредобанк».

Відповідачем вимоги позивача ні щодо виконання платіжних доручень, ні щодо перерахування всіх коштів на рахунок в іншому банку та закриття рахунку не відреагував.

У зв'язку з невиконанням банку зобов'язань щодо повернення позивачу залишку коштів, у зв'язку, із закриттям рахунку, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача безпідставно набутих та збережених коштів у розмірі 1 134 044,70 грн.

Заперечуючи проти позову, відповідач зазначав, що у банку з 18.09.2015 року було запроваджено тимчасову адміністрацію, а тому, з урахуванням положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», вимоги позивача, як кредитора банку, про стягнення коштів, не можуть бути задоволені.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Статтею 1068 Цивільного кодексу України банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом.

У відповідності до ст. 1071 Цивільного кодексу України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом.

Статтею 1074 Цивільного кодексу України встановлено, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Пунктами 8.2, 8.3, 8.4 ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, яке міститься в документі на переказ готівки, протягом операційного часу в день надходження цього документа до банку. Банки та їх клієнти мають право обумовлювати в договорах інші, ніж встановлені в цьому пункті, строки переказу готівки. Міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Відповідно до п. 30.1 ст. 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі йому в готівковій формі.

Умовами п. 2.15 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Правління Національного банку України № 22 від 21.01.2004 року, з наступними змінами та доповненнями, передбачено, що порядок повернення банком своїм клієнтам оформлених ними розрахункових документів та супровідних документів визначається в договорах банківського рахунку клієнтів. Банк, повертаючи розрахунковий документ у день його надходження, має зробити на його зворотному боці напис про причину повернення документа без виконання (з обов'язковим посиланням на статтю закону України, відповідно до якої розрахунковий документ не може бути виконано, або/та главу/пункт нормативно-правового акта Національного банку, який порушено) та зазначити дату його повернення (це засвідчується підписами відповідального виконавця і працівника, на якого покладено функції контролера, та відбитком штампа банку).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов'язання за Договором № 13067-KRLY не виконав, коштів не перерахував, чим порушив умови Договору № 13067-KRLY.

Згідно з п.п. 1, 3 ст. 1075 Цивільного кодексу України встановлено, що договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Як передбачено ст. 1073 Цивільного кодексу України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

У відповідності до положень п. 20.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Національного банку від 12.11.2003 року № 492, (далі - Інструкція) закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття поточного рахунку, складеної в довільній формі із зазначенням таких обов'язкових реквізитів: найменування банку; найменування (прізвища, ім'я, по батькові), коду за ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) власника рахунку; номера рахунку, який закривається; дати складання заяви. Заява про закриття поточного рахунку юридичної особи підписується керівником юридичної особи або іншою уповноваженою на це особою і засвідчується відбитком печатки юридичної особи.

Положеннями пункту 20.6. Інструкції встановлено, що банк за наявності коштів на поточному рахунку, який закривається на підставі заяви клієнта, здійснює завершальні операції за рахунком (з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів згідно з дорученням клієнта тощо). Датою закриття поточного рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком день. Якщо на поточному рахунку власника немає залишку коштів, а заява подана в операційний час банку, то датою закриття поточного рахунку є день отримання банком цієї заяви. У заяві про закриття поточного рахунку (паперовій копії заяви в електронній формі) головний бухгалтер банку або інша уповноважена особа банку зазначає дату та час отримання заяви, дату закриття рахунку та засвідчує це своїм підписом. Заява про закриття поточного рахунку зберігається в справі з юридичного оформлення рахунку. У день закриття поточного рахунку банк зобов'язаний видати клієнту довідку про закриття рахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.04.2015 року та 14.05.2015 року позивач звертався до відповідача із відповідними заявами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - п. 1 ст. 530 ЦК України.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, відповідач порушив умови Договором № 13067-KRLY щодо перерахування коштів у відповідності до платіжних доручень, а також вимог позивача про закриття рахунку та повернення залишку коштів у сумі 1 134 044,70 грн. на рахунок позивача у іншому банку.

Проте, судом першої інстанції було відмовлено в задоволенні позову з огляду на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів направлення відповідачу заяви вих. № 45 від 30.04.2015 року про розірвання Договору № 13067-KRLY та заяви вих. № б/н від 14.05.2015 року про закриття рахунку та повернення залишку коштів.

Колегія суддів не може погодитися з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

На заяві вих. № 45 від 30.04.2015 року про розірвання Договору № 13067-KRLY (а.с. 21) та заяві від 14.05.2015 року про закриття рахунку та повернення залишку коштів (а.с. 23) міститься відмітка про прийняття вказаних заяв за підписом Макаренко Т.В.

При цьому, позивачем до матеріалів справи надано лист-відповідь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» № 9-314900/44-1 від 26.06.2015 року на звернення від 14.05.2015 року, який підписано Начальником відділення № 190 АТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Макаренком Т.В.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції є передчасним та помилковим.

Враховуючи встановлені вище обставини щодо порушення банком умов Договору № 13067-KRLY, спочатку про перерахування коштів за платіжними дорученнями, пізніше про розірвання договору, закриття рахунку та перерахування коштів у сумі 1 134 044,70 грн. на рахунок позивача у іншому банку, колегія суддів дійшла висновку про задоволення вимог та стягнення з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ТОВ «Біотехімпульс» 1 134 044,70 грн. безпідставно набутих коштів, оскільки підстава, на якій вони були набуті, - відпала.

Стосовно посилання відповідача на постанову Правління Національного банку України від 17.09.2015 року № 612 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних», рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.09.2015 року № 171 про запровадження з 18.09.2015 року тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», колегія суддів відзначає наступне.

Норма п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не може бути застосована у даному випадку, оскільки неправомірні дії банку, як і винесення оскаржуваного рішення відбулося до запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Згідно ст.ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю «Біотехімпульс» у апеляційній скарзі, знайшли підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 року по справі № 910/12536/15 прийнято з не повним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з порушенням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотехімпульс» підлягає задоволенню.

У зв'язку із задоволенням апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Біотехімпульс» задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.08.2015 року по справі № 910/12536/15 скасувати.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Біотехімпульс» безпідставно набуті та збережені кошти у сумі 1 134 044,70 грн.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь Товариства з обмеженою відповідальність «Біотехімпульс» 22 680,89 грн. судового збору за подання та розгляд позовної заяви та 11 340,45 грн. судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги.

5. Доручити видачу відповідних наказів Господарському суду міста Києва.

6. Матеріали справи № 910/12536/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

7. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.Ф. Синиця

В.О. Зеленін

Повний текст рішення складено 23.11.2015 року.