КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2015 р. Справа№ 910/29120/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Остапенка О.М.

Сотнікова С.В.

за участю секретаря Халько В.А.,

та представників:

від позивача - Григоренко А.А. - дов. б/н від 02.06.2015р.,

від відповідача - ОСОБА_3 - паспорт,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Маша и Медведь»

на рішення господарського суду м. Києва від 24.09.2015р.

у справі №910/29120/14 (суддя С.А. Ковтун)

за позовом ТОВ «Маша и Медведь»

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3

про стягнення 73080 грн. компенсації за порушення виключних майнових авторських прав

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду м.Києва від 24.09.2015р. у справі №910/29120/14 у позові ТОВ «Маша і Мєдвєдь» відмовлено повністю.

Не погоджуючись з винесеним рішенням, ТОВ «Маша і Мєдвєдь» подало апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2015р. апеляційна скарга ТОВ «Маша и Медведь» була прийнята до провадження та призначена до розгляду на 07.12.2015р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Маша и Медведь" є юридичною особою за законодавством Російської Федерації, місцезнаходженням якої є м. Москва і якій присвоєно основний державний реєстраційний номер НОМЕР_1, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 21.06.2013р. № 7101656_УД.

08.06.2010р. між товариством з обмеженою відповідальністю студією "Анимаккорд" (далі - Студія, правовласник) і ТОВ "Маша и Медведь" (далі - правонабувач) було укладено договір (далі - Договір), предметом якого є надання правовласником правонабувачу за винагороду виключного права на аудіовізуальний твір - серіал "ІНФОРМАЦІЯ_1". Передачі належить виключне право на такі серії аудіовізуального твору: "ІНФОРМАЦІЯ_2"; "ІНФОРМАЦІЯ_3"; "ІНФОРМАЦІЯ_4"; "ІНФОРМАЦІЯ_5"; "ІНФОРМАЦІЯ_6"; "ІНФОРМАЦІЯ_7"; "ІНФОРМАЦІЯ_8"; "ІНФОРМАЦІЯ_9" (пункт 1.1 Договору). Даний договір набуває чинності з моменту його підписання і діє протягом всього терміну дії виключного права на аудіовізуальний твір (пункт 6.1 Договору).

Відповідно до пункту 2 додатку № 1 до Договору одночасно з передачею права на аудіовізуальний твір - серіал "ІНФОРМАЦІЯ_1" правовласник передає правонабувачу в повному об'ємі виключні права на всі юридично значущі охоронювані елементи твору (включаючи, але не обмежуючись, назвою твору та його окремих серій, графічним зображенням, мальованими зображеннями персонажів твору, їх іменами, текстом) незалежно від того, пойменовані вказані елементи безпосередньо в додатках до Договору.

Для підтвердження первісної належності виключних прав у Студії позивачем було надано авторський договір замовлення від 01.04.2008р. №ОК-2/2008, укладений Студією та ОСОБА_4, відповідно до умов якого ОСОБА_4 створив і передав Студії сценарії до перших 8-ми серій аудіовізуального твору - серіалу "ІНФОРМАЦІЯ_1".

Статтею 435 ЦК України передбачено, що первинним суб'єктом авторського права є автор твору. За відсутності доказів іншого автором твору вважається фізична особа, зазначена звичайним способом як автор на оригіналі або примірнику твору (презумпція авторства). Суб'єктами авторського права є також інші фізичні та юридичні особи, які набули прав на твори відповідно до договору або закону.

Відповідно до частини першої статті 15 Закону майнові права автора (чи іншої особи, яка має авторське право) можуть бути передані (відчужені) іншій особі згідно з положеннями Закону, після чого ця особа стає суб'єктом авторського права.

За приписами частини першої статті 31 Закону автор (чи інша особа, яка має авторське право) може передати свої майнові права, зазначені у статті 15 цього Закону, будь-якій іншій особі повністю чи частково. Передача майнових прав автора (чи іншої особи, яка має авторське право) оформляється авторським договором. Майнові права, що передаються за авторським договором, мають бути у ньому визначені. Майнові права, не зазначені в авторському договорі як відчужувані, вважаються такими, що не передані.

Отже, позивач є власником виключних майнових авторських прав на аудіовізуальний твір - мультиплікаційний серіал "ІНФОРМАЦІЯ_1" та його складові частини і має право захищати свої права у тому числі шляхом звернення до господарського суду з даним позовом.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону аудіовізуальний твір - це твір, що фіксується на певному матеріальному носії (кіноплівці, магнітній плівці чи магнітному диску, компакт-диску тощо) у вигляді серії послідовних кадрів (зображень) чи аналогових або дискретних сигналів, які відображають (закодовують) рухомі зображення (як із звуковим супроводом, так і без нього), і сприйняття якого є можливим виключно за допомогою того чи іншого виду екрана (кіноекрана, телевізійного екрана тощо), на якому рухомі зображення візуально відображаються за допомогою певних технічних засобів. Видами аудіовізуального твору є кінофільми, телефільми, відеофільми, діафільми, слайдофільми тощо, які можуть бути ігровими, анімаційними (мультиплікаційними), неігровими чи іншими.

Статтею 9 Закону передбачено, що частина твору, яка може використовуватись самостійно, у тому числі й оригінальна назва твору, розглядається як твір і охороняється відповідно до цього закону.

Персонажі аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "ІНФОРМАЦІЯ_1": "ІНФОРМАЦІЯ_10" і "ІНФОРМАЦІЯ_11", і кадри серій названого мультиплікаційного серіалу є частинами аудіовізуального твору, які можуть використовуватися самостійно.

Статтею 443 ЦК України встановлено, що використання твору здійснюється лише за згодою автора, крім випадків правомірного використання твору без такої згоди, встановлених цим Кодексом та іншим законом.

Відповідно до статті 440 ЦК України та частини третьої статті 15 Закону майновими правами інтелектуальної власності на твір є: право на використання твору; виключне право дозволяти використання твору; право перешкоджати неправомірному використанню твору, в тому числі забороняти таке використання; інші майнові права інтелектуальної власності, встановлені законом.

Частиною другою статті 32 Закону передбачено, що використання твору будь-якою особою допускається виключно на основі авторського договору, за винятком випадків правомірного використання, передбачених статтями 21 - 25 цього Закону.

У відповідача відсутні правової підстави використання персонажів "ІНФОРМАЦІЯ_10" і "ІНФОРМАЦІЯ_11" і кадрів аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "ІНФОРМАЦІЯ_1", що визнається позивачем та відповідачем.

01.04.2014р., 02.04.2014р. та 03.04.2014р. представником позивача у магазині "ІНФОРМАЦІЯ_12", що належить відповідачу та знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, було куплено за 23 грн. чотири шоколадні яйця (вартість одного яйця - 5,75 грн.), на яких без дозволу позивача зображені персонажі "ІНФОРМАЦІЯ_10" і "ІНФОРМАЦІЯ_11" аудіовізуального твору - мультиплікаційного серіалу "ІНФОРМАЦІЯ_1". Факт купівлі товарів підтверджується фіскальними чеками: від 01.04.2014р. № 116548; від 02.04.2014р. № 117095; від 03.04.2014р. № 117836 та від 03.04.2014р. № 117966 і відповідачем не оспорюється.

У пункті "г" частини першої статті 52 Закону встановлено, що за захистом свого авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права та суміжних прав мають право звертатися в установленому порядку до суду та інших органів відповідно до їх компетенції.

При порушеннях будь-якою особою авторського права і (або) суміжних прав, передбачених статтею 50 цього Закону, недотриманні передбачених договором умов використання творів і (або) об'єктів суміжних прав, використанні творів і об'єктів суміжних прав з обходом технічних засобів захисту чи з підробленням інформації і (або) документів про управління правами чи створенні загрози неправомірного використання об'єктів авторського права і (або) суміжних прав та інших порушеннях особистих немайнових прав і майнових прав суб'єктів авторського права і (або) суміжних прав суб'єкти авторського права і (або) суміжних прав мають право: подавати позови про відшкодування збитків (матеріальної шкоди), включаючи упущену вигоду, або стягнення доходу, отриманого порушником внаслідок порушення ним авторського права і (або) суміжних прав, або виплату компенсацій.

Пунктом "г" частини другої вказаної статті передбачено, що суд має право постановити рішення чи ухвалу про виплату компенсації, що визначається судом, у розмірі від 10 до 50 000 мінімальних заробітних плат, замість відшкодування збитків або стягнення доходу.

За розрахунком позивача компенсація склала 73080 грн. (6х10х1218), яка визначена шляхом множення кількості об'єктів інтелектуальної власності позивача, права на які були порушені (6) на 10 мінімальних заробітних плат (1 218 грн.).

Відповідно до п.42 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010р. № 5 "Про застосування судами норм законодавства у справах про захист авторського права і суміжних прав", розмір компенсації визначається судом у межах заявлених вимог у залежності від характеру порушення, ступеню вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується: тривалість порушення та його обсяг (одно- або багаторазове використання об'єкта авторського права); передбачуваний розмір збитків потерпілої особи; розмір доходу, отриманого внаслідок правопорушення; кількість потерпілих осіб; наміри відповідача; наявність раніше вчинених відповідачем порушень виключного права даного позивача; можливість відновлення попереднього стану та необхідні для цього зусилля тощо. Відповідні мотиви визначення розміру компенсації мають бути наведені в судовому рішенні.

У пункті 51 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" (із змінами і доповненнями), зазначено, що у вирішенні відповідних спорів господарським судам слід мати на увазі таке. Компенсація підлягає виплаті у разі доведення факту порушення майнових прав суб'єкта авторського права та/або суміжних прав, а не розміру заподіяних збитків. Таким чином, для задоволення вимоги про виплату компенсації достатньо наявності доказів вчинення особою дій, які визнаються порушенням авторського права та/або суміжних прав, а розмір збитків суб'єкт такого права доводити не зобов'язаний. Водночас розмір доведених збитків має враховуватися господарським судом у визначенні розміру компенсації.

За приписом статті 3 Цивільного кодексу України загальними засадами цивільного законодавства є: неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини; неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; свобода договору; свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом; судовий захист цивільного права та інтересу; справедливість, добросовісність та розумність.

У підпункті 51.3 пункту 51 тієї ж постанови йдеться про те, що у визначенні розміру такої компенсації господарським судам необхідно виходити з конкретних обставин справи і загальних засад цивільного законодавства, встановлених статтею 3 ЦК України, зокрема, справедливості, добросовісності та розумності.

Наявні в матеріалах справи докази не містять відомостей про те, що відповідач замовляв виготовлення шоколадних яєць із зображенням персонажів мультиплікаційного серіалу "ІНФОРМАЦІЯ_1" з метою подальшої реалізації або здійснював оптовий продаж шоколадних яєць із зображенням персонажів мультиплікаційного серіалу "ІНФОРМАЦІЯ_1". Також відсутні докази, які б свідчили про кількість потерпілих осіб внаслідок реалізації шоколадних яєць.

Крім того, апеляційний суд враховує малозначимість порушення, вчиненого відповідачем, розмір отриманого доходу (фактично 23 грн.), а тому вважає, що суд першої інстанції законно і обґрунтовано відмовив ТОВ «Маша і Мєдвєдь» у задоволенні його позовних вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 23.12.2014р. по справі №910/10421/14.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ «Маша і Мєдвєдь» залишити без задоволення, а рішення господарського суду м.Києва від 24.09.2015р. у справі №910/29120/14 - без змін.

Справу №910/29120/14 повернути до господарського суду м.Києва .

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді О.М. Остапенко

С.В. Сотніков