Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================

Р І Ш Е Н Н Я

01 грудня 2015р. справа №927/1417/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз», вул.Любецька,68, м. Чернігів, 14021

До відповідача: Пісківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області

вул.Нова,2, с.Піски, Чернігівський р-н., 15533

предмет спору: стягнення 20245грн.72коп.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: 24.11.2015р., 01.12.2015р. - ОСОБА_1 юрисконсульт довіреність №116 від 08.07.2015р.

Від відповідача: 24.11.2015р., 01.12.2015р. - ОСОБА_2 сільський голова

Рішення приймається після оголошеної в судовому засіданні з 24.11.2015р. по 01.12.2015р. перерви на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позовом про стягнення з відповідача 8867,73грн. боргу за поставлений природний газ згідно договору №ТП-Б-51/1535/чр від 23.01.2015р., 5369,33грн. втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції за період з 01.02.2015р. по 31.10.2015р., 265,97грн. 3% річних за період з 03.02.2015р. по 12.11.2015р., 5742,69грн. пені за період з 03.02.2015р. по 06.10.2015р.

Представники сторін в судовому засіданні 24.11.2015р. надали клопотання про не здійснення технічної фіксації судового процесу, які задоволені судом.

Представник позивача в судовому засіданні 24.11.2015р. надав заяву про зменшення позовних вимог №18/252 від 24.11.2015р., в якій зазначив, що позивач скористався своїм правом, передбаченим п.4.8 договору №ТП-Б-51/1535/чр від 23.01.2015р. та зарахував кошти, отримані 08.04.2015р. в розмірі 797,15грн., 05.05.2015р. в розмірі 9845,60грн. та 04.06.2015р. в розмірі 2136,99грн. в рахунок погашення існуючої заборгованості відповідача за природний газ за січень-квітень 2015р. На підставі п.4.6 договору строк оплати за січень 2015р. з урахуванням вихідних днів настає 03.02.2015р., строк оплати за лютий 2015р. з урахуванням вихідних днів настає 03.03.2015р., строк оплати за березень 2015р. настає 02.04.2015р., строк оплати за квітень 2015р. з урахуванням вихідних днів настає 06.05.2015р. Позивач вказав, що пеня за прострочене зобовязання становить за січень 1264,16грн., за лютий 1882,21грн., за березень 201,01грн., за квітень 545,66грн., а всього 3893,04грн. У поданій заяві позивач зменшив позовні вимоги та просив суд стягнути з відповідача 8867,73грн. боргу, 5369,33грн. втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції, 265,97грн. три проценти річних, 3893,04грн. пені.

Приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття судом рішення по справі збільшити, зменшити розмір позовних вимог, а подана позивачем заява №18/252 від 24.11.2015р. не суперечить діючому законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси, а тому суд приймає заяву №18/252 від 24.11.2015р., відповідно до якої позивачем зменшено розмір позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені на суму 1849,65грн.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.11.2015р. надав відзив на позов від 23.11.2015р., в якому проти позову заперечував та зазначив, що згідно ст.ст.5,6,7,8 ГПК України в досудовому порядку не було врегульовано дане питання, а саме не предявлено претензію ПАТ «Чернігівгаз» по заборгованості за спожитий природний газ, що згідно Типового договору на постачання природного газу бюджетним організаціям за врегульованим тарифом №ТП-Б-51/1535/чр від 23.01.2015р. нарахування суми втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів не передбачено.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.11.2015р. надав клопотання №230 від 23.11.2015р., в якому зазначив, що заборгованість за спожитий газ на даний час складає 8867,73грн. не з вини сільської ради, оскільки всі розрахунки проходять через Державну казначейську службу, у звязку із закінченням терміну дії договору №ТП-Б-51/1535/чр від 23.01.2015р. та зміною постачальника ПАТ «Чернігівгаз» на ТОВ «ЧернігівгазЗбут» проплата через Державну казначейську службу ускладнилась. Пісківська сільська рада є дотаційною бюджетною організацією, бюджетом 2015року не передбачені видатки на оплату штрафів та пені, та просить суд зменшити розмір стягуваної пені на 90% та суми втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів. Вказане клопотання відповідача судом долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 24.11.2015р. суд перейшов до розгляду справи по суті.

Після оголошеної у судовому засіданні 24.11.2015р. перерви у судове засідання призначене на 01.12.2015р. зявилися уповноважені представники позивача та відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні 01.12.2015р. надав клопотання, в якому зазначив, що відповідачем 25.11.2015р. на рахунок позивача було сплачено суму боргу в розмірі 8867,73грн., просив припинити провадження у справі в частині стягнення боргу в розмірі 8867,73грн. на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України, відмовився від стягнення з відповідача 5369,33грн. інфляційних та 265,97грн. трьох відсотків річних, та просив стягнути з відповідача 1218грн. судового збору. Клопотання відповідача про зменшення розміру пені позивач поклав на розсуд суду.

Вказане клопотання позивача судом долучено до матеріалів справи. Представник відповідача не заперечував проти клопотання позивача від 01.12.2015р.

Приймаючи до уваги, що відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття судом рішення по справі збільшити, зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а подане позивачем клопотання не суперечить діючому законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси, а тому суд приймає відмову позивача від стягнення з відповідача 5369,33грн. втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції та 265,97грн. трьох відсотків річних.

Представник відповідача в судовому засіданні 01.12.2015р. надав клопотання від 01.12.2015р., в якому у звязку з повною сплатою боргу 25.11.2015р. в сумі 8867,73грн., а також з недостатнім фінансуванням, що підтверджено копією кошторису на 2015р., просив зменшити розмір пені на 95%.

Представник відповідача в судовому засіданні надав клопотання про залучення документів до матеріалів справи, яке задоволено судом, документи долучені до матеріалів справи.

Розглянувши подані матеріали, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, зясувавши фактичні обставини справи, дослідивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Стаття 627 Цивільного кодексу України встановлює, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ч.1 статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобовязується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не повязаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобовязується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

23.01.2015 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» (як постачальником) та Пісківською сільською радою (як споживачем) було укладено типовий договір на постачання природного газу бюджетним організаціям за регульованим тарифом №ТП-Б-51/1535/чр (далі договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору постачальник (позивач у справі) постачає споживачу (ДК016-2010 код -06.20.1) газ природний, скраплений або в газоподібному стані (газ природний) в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач (відповідач у справі) оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Передача газу здійснюється на межах балансової належності обєктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування. Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживного обладнання визначається сторонами в додатку 1 до договору (п.1.2 договору).

Відповідно до п.2.3 договору обсяг спожитого (протранспортованого) газу за розрахунковий період, що підлягає оплаті споживачем, визначається за підсумками розрахункового періоду на межі балансової належності обєктів споживача за даними комерційних вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору.

Як свідчать матеріали справи, сторонами підписано Додаток 1 до договору на постачання природного газу за регульованим тарифом - Перелік комерційних вузлів обліку газу та газоспоживчого обладнання, в якому визначено місцезнаходження пункту призначення.

Також між сторонами підписано Додаток 2 до договору на постачання природного газу за регульованими тарифами - Договірні обсяги постачання природного газу на 2015 рік, в якому визначено, що постачальник здійснює постачання природного газу споживачу в обсязі 0,300тис.куб.м у січні 2015р., 0,280тис.куб.м. у лютому 2015р.

Додатковою угодою №3 від 31.03.2015р. про внесення змін до типового договору №ТП-Б-51/1535/чр від 23.01.2015р. на постачання природного газу бюджетним організаціям за регульованим тарифом сторони виклали додаток 2 договору в новій редакції, визначивши, що постачальник здійснює протягом 2015 року постачання природного газу споживачу для власного споживання в обсязі 3840тис.куб.м, у т.ч.: у січні 2015р. 1270тис.куб.м., у лютому 2015р. 1200тис.куб.м., у березні 2015р. 600тис.куб.м., у листопаді 2015р. 250тис.куб.м., у грудні 2015р. 520тис.куб.м.

Пунктами 2.6-2.9 договору сторонами встановлено, що послуги з постачання газу підтверджуються підписаним сторонами актом приймання-передачі газу, що оформлюється за даними вузлів обліку, визначених у додатку 1 до договору. Постачальник до 5 числа місяця, наступного за звітним місяцем, направляє споживачу два примірника акта приймання-передачі газу за звітний місяць, підписані уповноваженим представником постачальника та скріплений печаткою постачальника. Споживач протягом двох днів з дати одержання акта приймання-передачі газу зобовязується повернути постачальнику один примірник оригіналу акта приймання-передачі газу, підписаний уповноваженим представником споживача та скріплений печаткою споживача або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта приймання-передачі газу. У випадку відмови від підписання акта приймання-передачі газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість послуг з постачання газу встановлюється відповідно до даних постачальника. Акти приймання-передачі газу є підставою для остаточних розрахунків споживача з постачальником.

Згідно п.4.1 договору розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються Національною комісією, яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

У відповідності до п.4.2 договору ціна за 1000 кубічних метрів газу складає:

- 5900,0000грн., крім того ПДВ - 1180,0000грн., без врахування вартості транспортування газу по території України відповідно до постанови НКРЕ;

- 45,3000грн., крім того ПДВ 9,0600грн. тариф на постачання природного газу згідно постанови НКРЕ №617 від 30.04.2014р.

- 47,3000грн., крім того ПДВ 9,4600грн. вартість транспортування 1000,0м.куб газу магістральними мережами згідно постанови НКРЕ №786 від 30.05.2014р.;

- 118,0000грн., крім того ПДВ 23,6000грн. цільова надбавка 2% на підставі Податкового кодексу України від 02.12.2010р №2755-VI (розділ ХIV, глава 4);

- 319,4000грн., крім того ПДВ 63,8800грн. тариф на послуги з транспортування природного газу розподільчими газопроводами згідно постанови НКРЕ №617 від 30.04.2014р.

Разом до сплати за 1000,0м.куб газу 7716,000м.куб, в т.ч. ПДВ 1286,000грн.

Додатковою угодою №1 від 01.02.2015р. про внесення змін до типового договору №ТП-Б-51/1535/чр від 23.01.2015р. на постачання природного газу бюджетним організаціям за регульованим тарифом сторони виклали п.4.2 договору в новій редакції:

Ціна за 1000 куб.м природного газу без урахування податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання становить:

- 5700,0000грн., крім того ПДВ - 1140,0000грн., без врахування вартості транспортування газу по території України відповідно до постанови НКРЕКП;

- 45,3000грн., крім того ПДВ 9,0600грн. тариф на постачання природного газу згідно постанови НКРЕ №617 від 30.04.2014р.

- 47,3000грн., крім того ПДВ 9,4600грн. вартість транспортування 1000,0м.куб газу магістральними мережами згідно постанови НКРЕ №786 від 30.05.2014р.;

- 114,0000грн., крім того ПДВ 22,8000грн. цільова надбавка 2% на підставі Податкового кодексу України від 02.12.2010р №2755- VI (розділ ХIV, глава 4);

- 319,4000грн., крім того ПДВ 63,8800грн. тариф на послуги з транспортування природного газу розподільчими газопроводами згідно постанови НКРЕ №617 від 30.04.2014р.

Разом до сплати за 1000,0м.куб газу 7471,2000м.куб, в т.ч. ПДВ 1245,2000грн.

Додатковою угодою №2 від 01.03.2015р. про внесення змін до типового договору №ТП-Б-51/1535/чр від 23.01.2015р. на постачання природного газу бюджетним організаціям за регульованим тарифом сторони виклали п.4.2 договору в новій редакції:

Ціна за 1000 куб.м природного газу без урахування податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання становить:

- 8900,0000грн., крім того ПДВ - 1780,0000грн., без врахування вартості транспортування газу по території України відповідно до постанови НКРЕКП;

- 45,3000грн., крім того ПДВ 9,0600грн. тариф на постачання природного газу згідно постанови НКРЕ №617 від 30.04.2014р.

- 47,3000грн., крім того ПДВ 9,4600грн. вартість транспортування 1000,0м.куб газу магістральними мережами згідно постанови НКРЕ №786 від 30.05.2014р.;

- 178,0000грн., крім того ПДВ 35,6000грн. цільова надбавка 2% на підставі Податкового кодексу України від 02.12.2010р №2755- VI;

- 319,4000грн., крім того ПДВ 63,8800грн. тариф на послуги з транспортування природного газу розподільчими газопроводами згідно постанови НКРЕ №617 від 30.04.2014р.

Разом до сплати за 1000,0м.куб газу 11388,000м.куб, в т.ч. ПДВ 1898,000грн.

Додатковою угодою №3 від 31.03.2015р. про внесення змін до типового договору №ТП-Б-51/1535/чр від 23.01.2015р. на постачання природного газу бюджетним організаціям за регульованим тарифом сторони виклали п.4.2 договору в новій редакції:

Ціна за 1000 куб.м природного газу без урахування податку на додану вартість, збору до затвердженого тарифу на природний газ у вигляді цільової надбавки, тарифів на його транспортування, розподіл і постачання становить:

- 7200,0000грн., крім того ПДВ - 1440,0000грн., без врахування вартості транспортування газу по території України відповідно до постанови НКРЕКП;

- 94,4000грн., крім того ПДВ 18,8800грн. тариф на постачання природного газу згідно постанови НКРЕ №578 від 03.03.2015р.

- 37,9000грн., крім того ПДВ 7,5800грн. вартість транспортування 1000,0м.куб газу магістральними мережами згідно постанови НКРЕКП №503 від 03.03.2015р.;

- 144,0000грн., крім того ПДВ 28,8000грн. цільова надбавка 2% на підставі Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755- VI;

- 618,3000грн., крім того ПДВ 123,6600грн. тариф на послуги з транспортування природного газу розподільчими газопроводами згідно постанови НКРЕКП №538 від 03.03.2015р.

Разом до сплати за 1000,0м.куб газу 9713,5200м.куб, в т.ч. ПДВ 1618,9200грн.

Згідно з п. 4.4. договору сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пунктів 4.1. та 4.2. цього розділу, є обовязковою для сторін з дати набрання нею чинності. Визначена на її основі вартість газу буде застосовуватись сторонами при складанні актів приймання-передачі газу та розрахунках за газ згідно з умовами договору.

У п.4.5 договору сторони погодили, що розрахунковий період за договором становить один місяць - з 9-00 години першого дня місяця до 8-00 години першого дня наступного місяця включно. Місячна вартість газу визначається як добуток ціни газу на загальну кількість реалізованого газу, визначену згідно з розділом 3 договору. Загальна суму договору на час його укладання становить 8350грн. Загальна сума вартості договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу споживачеві.

На підтвердження постачання природного газу відповідачу у 2015 році позивачем надано двосторонні акти приймання-передачі протранспортованого природного газу: за січень 2015 року з 01.01.2015р. по 31.01.2015р. в обсязі 1,276тис.м.куб газу, за лютий 2015 року з 01.02.2015р. по 28.02.2015р. в обсязі 1,187тис.м.куб газу, за березень 2015 року з 01.03.2015р. по 31.03.2015р. в обсязі 0,070тис.м.куб газу, за квітень 2015 року з 01.04.2015р. по 30.04.2015р. в обсязі 0,220тис.м.куб газу.

На виконання умов договору позивач передав, а відповідач прийняв природний газ в січні в обсязі 1,276тис.куб.м. згідно акту прийому-передачі природного газу за січень 2015 року № ЧН000004909 на суму 9845,60грн., в лютому в обсязі 1,187тис.куб.м. згідно акту прийому-передачі природного газу за лютий 2015 року №ЧН000005073 на суму 8868,32грн., в березні в обсязі 0,07тис.куб.м. згідно акту прийому-передачі природного газу за березень 2015 року №ЧН000008069 на суму 797,15грн., у квітні 2015р. 0,22тис.м.куб. згідно акту прийому-передачі природного газу за квітень 2015 року №ЧН000010693 на суму 2136,99грн., які підписані сторонами та скріплені їх печатками. Всього відповідачем спожито природний газ на загальну суму 21648,06грн.

Від відповідача не надходило заперечень щодо обсягу та вартості отриманого природного газу у січні-квітні 2015 року.

У відповідності з п. 4.6 договору оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем авансовими та/або плановими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу протягом періоду оплати відповідно до додатка 2 до договору. Споживач самостійно розраховує суму платежу, виходячи з ціни газу на наступний розрахунковий період та відповідної величини договірного обсягу газу, заявленого на наступний розрахунковий період. У разі відсутності інформації про ціну газу на наступний розрахунковий період до дати здійснення оплати споживач розраховує суму платежу за ціною, що діяла у попередньому місяці. У випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 1 числа місяця, наступного за розрахунковим. У разі переплати за фактично спожитий газ сума переплати зараховується постачальником в рахунок оплати поставленого газу в наступному розрахунковому періоді або повертається на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу. У разі збільшення підтвердженого обсягу газу протягом розрахункового періоду споживач здійснює оплату додатково заявлених обсягів газу в пятиденний строк після збільшення цього обсягу в установленому договором порядку.

Таким чином, відповідач мав розрахуватись за поставлений природний газ: у січні 2015року - по 02.02.2015р. включно, у лютому 2015 року - по 02.03.2015р. включно, у березні 2015 року по 01.04.2015р. включно, у квітні 2015 року по 05.05.2015р. включно.

У відповідності зі ст.193 Господарського кодексу України та ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Як свідчать матеріали справи, зокрема копії банківських виписок, відповідач за поставлений природний газ розрахувався частково, сплативши 08.04.2015р. 797,15грн., 05.05.2015р. 9845,60грн., 04.06.2015р. 2136,99грн., а всього 12779,74грн.

Згідно двостороннього акту взаємних розрахунків за період січень-жовтень 2015 року станом на 01.01.2015р. за відповідачем рахується сума оплати 0,59грн.

За таких обставин, заборгованість відповідача за спожитий у січні-квітні 2015 року природний газ на день подання позову становила 8867,73грн., що підтверджується матеріалами справи, та актом звірки розрахунків станом на 31.10.2015р., який підписаний сторонами та скріплений їх печатками.

Після порушення провадження у справі відповідач здійснив повне погашення боргу в сумі 8867,73грн. згідно платіжного доручення №486 від 23.11.2015р.

Оскільки, заборгованість в сумі 8867,73грн. відповідачем сплачена після порушення провадження у справі, спір між сторонами в цій частині врегульовано, предмет спору відсутній, провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 8867,73грн. підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України, а відповідне клопотання позивача задоволенню.

Суд не приймає до уваги заперечення відповідача проти позову, викладені у відзиві на позов, оскільки нормами господарського процесуального кодексу України не передбачено обовязкового досудового порядку врегулювання спору, а нарахування інфляційних та 3% річних є відповідальністю, яка передбачена нормами Цивільного кодексу України і не потребує письмового визначення у договорі.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п.6.2.2 договору у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобовязань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобовязання.

Відповідно до ч.1 ст.216, ч.2 ст.217 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарську-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбаченим цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно зі ст.230 Господарського кодексу України штрафними санкціями є господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штраф, пеня), яка сплачується у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобовязання.

Пунктами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення зобовязання застосовуються у розмірі передбаченому сторонами у договорі.

Позивач з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог просить стягнути з відповідача 3893,04грн. пені за період з 03.02.2015р. по 06.10.2015р. Дослідивши поданий розрахунок суд встановив, що позивачем допущено арифметичну помилку при здійсненні розрахунку, а тому пеня підлягає нарахуванню в сумі 3867,28грн. за період з 03.02.2015р. по 06.10.2015р.

У відповідності до ст. 614 Цивільного кодексу України, особа яка порушила зобовязання несе відповідальність за наявності її вини.

Суд при прийнятті рішення враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість - одна з основних засад права, є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права.

Як свідчать матеріали справи, природний газ, що постачається за договором №ТП-Б-51/1535/чр від 23.01.2015р, використовується бюджетною організацією.

У відповідності до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України також визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

У відповідності до п.3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобовязання.

Враховуючи ті обставини, що поставка природного газу здійснювалась для потреб установи, що фінансуються з державного бюджету, а також те, що відповідачем повністю сплачено суму боргу в розмірі 8867,73грн., суд доходить висновку за можливе зменшити розмір пені, заявленої позивачем до стягнення, на 95% керуючись нормами ст.83 п.3 Господарського процесуального кодексу України, ст. 233 Господарського кодексу України. Відповідно пеня підлягає стягненню в сумі 193,36грн., а подані відповідачем клопотання підлягають задоволенню в цій частині.

Враховуючи, що відповідач в порушення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України взяті на себе зобов'язання не виконав, за поставлений природний газ своєчасно не розрахувався, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в частині стягнення пені в сумі 193,36грн. В решті позову відмовити. Провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 8867,73грн. підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст.80 ГПК України. Провадження у справі в частині стягнення 5369,33грн. втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції та 265,97грн. 3% річних підлягає припиненню на підставі п.4 ст.80 ГПК України.

Оскільки спір виник з вини відповідача, та відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1218грн. судового збору.

Керуючись ст. 193, 230, 231, 233 Господарського кодексу України, ст.ст. 525, 526, 549, 625, 627, 629, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст. 22, 33, 34, 49, 77, п.1-1, п.4 ст.80, ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Припинити провадження у справі в частині стягнення боргу в сумі 8867грн.73коп. згідно п.1-1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України у звязку з відсутністю предмету спору.

2. Прийняти відмову позивача від позовних вимог в частині стягнення 5369грн.33коп. втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції та 265грн.97коп. 3% річних.

3. Припинити провадження у справі в частині стягнення 5369грн.33коп. втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляції та 265грн.97коп. 3% річних на підставі п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

4. Позовні вимоги задовольнити частково.

5. Стягнути з Пісківської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (вул.Нова,2, с.Піски, Чернігівський р-н, відомості про банківські реквізити відсутні, ідентифікаційний код 04412774) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Чернігівгаз» (вул. Любецька,68, м. Чернігів, відомості про банківські реквізити відсутні, ідентифікаційний код 03358104) 193грн.36коп. пені, 1218грн.00коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

6. В решті позову відмовити.

Повний текст рішення складено 02.12.2015р.

Суддя Н.Ю.Книш