ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2015 р. Справа № 917/1031/15

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя Івакіна В.О. , суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Кузнєцовій І.В.

за участю представників:

позивача не зявився,

відповідача - не зявився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №4136 П/1-12) на рішення господарського суду Полтавської області від 14 липня 2015 року по справі № 917/1031/15,

за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, м. Дніпропетровськ,

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Кременчук, Полтавська область,

про стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2015 року ПАТ Приватбанк (позивач) звернувся до господарського суду Полтавської області з позовною заявою до ФОП ОСОБА_1, м. Кременчук, Полтавська область (відповідач), в якій просив стягнути з відповідача 49045,32 грн., з яких 27559,88 грн. - заборгованості за кредитом за умовами договору банківського обслуговування № б/н від 11.10.2013 р., 14838,68 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 6646,76 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 14 липня 2015 року по справі № 917/1031/15 (суддя Іваницький О.Т.) позов задоволено.

Відповідач з рішенням господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції у справі № 917/1031/15 від 14.07.2015 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову.

Представник позивача надав заперечення до апеляційної скарги (вх №13209, від 18.09.2015 року), (вх. №13898, від 07.10.2015 р.) та (вх. №16043, від 27.11.2015 р.) в яких просить залишити рішення господарського суду Полтавської області від 14.07.2015 року без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідач надав письмові пояснення (вх. №15877, від 24.11.2015 р.) в яких просить задовольнити апеляційну скаргу.

Представник позивача надав заяву (вх. №16043, від 27.11.2015 р.) в якій просить провести засідання без участі представника банка (а.с.228).

Позивач та відповідач своїх представників у призначене судове засідання не направили, про час і місце розгляду справи повідомленні належним чином. що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 227).

Згідно із пунктом 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що явка представників сторін не була визнана обовязковою, а також те, що їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності зазначених представників за наявними матеріалами у справі.

Розглянувши матеріали справи, а також дослідивши доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 11 жовтня 2013 р. фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 було відкрито в ПАТ КБ "Приватбанк" поточний рахунок № 5130 на підставі письмових заявок про відкриття поточного рахунку (а.с.39- 42).

Підписавши зазначену заяву, відповідач погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, що розміщені на сайті www.privatbank.ua, https://client-bank.privatbank.ua та які разом із заявою складають договір банківського обслуговування від 11.10.2013 року.

Розділом 3.2.2. умов та правил надання банківських послуг регламентований порядок надання кредиту за послугою "Гарантований платіж".

Пункт 3.1.1.74 зазначених умов передбачає, що послугу "Гарантований платіж" банк надає за господарськими договорами, що укладаються між клієнтом та його контрагентами, а також між клієнтом і ПАТ КБ "Приватбанк". Послуга надається у вигляді виконання банком заявок на договірне списання коштів, згідно якої клієнт-платник доручає ПАТ КБ "Приватбанк" зарахувати кошти на рахунок отримувача, в сумі і в дату, зазначені при створенні заявки. Послуга надається банком як за рахунок власних коштів платника, так і за рахунок кредитних коштів. Споживачами цієї послуги є платник і одержувач платежів за господарськими договорами.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 27559,88 грн. заборгованості за договором, колегія суддів прийшла до висновку, що заявлений розмір заборгованості є обґрунтованим.

Обов'язковими реквізитами заявки на договірне списання коштів є: номер і дата заявки (присвоюються автоматично), рахунок платника, рахунок одержувача, сума платежу, призначення платежу (із зазначенням відомостей по господарському договору, на виконання оплати по якому подається заявка), дата зарахування коштів одержувачу (дата виконання заявки), вказівки за рахунок яких коштів (власних коштів клієнта/кредитних/змішано) необхідно зарезервувати гроші для виконання гарантованого платежу (п. 3.1.1.74 умов).

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки). Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму.

Відповідно до п. 1.1.1.91. та п. 3.1.1.76. умов після отримання за допомогою системи дистанційного обслуговування заявки (система Іnternet Banking Приват - 24), банк розглядає її на предмет надання або відмови у наданні такої послуги, у разі відсутності у платника власних коштів та/або некредитоспроможності платника.

Згідно з п. 3.2.2.2. умов клієнт погашає заборгованість по кредиту в розмірі, зазначеному в заявці клієнта, в строк до 30 днів з дати виконання заявки. За користування кредитом у період з дати ініціювання клієнтом заявки до дати виконання заявки клієнт сплачує винагороду за надання фінансового інструменту в розмірі 4% річних (але не менш ніж 5 гривень) від розміру кредиту, зазначеного у черговій заявці клієнта. Винагорода за надання фінансового інструменту сплачується клієнтом в дату надання в банк чергової заявки. У період з дати виконання заявки за рахунок кредитних коштів клієнт за користування кредитом сплачує ПАТ КБ "Приватбанк" відсотки в розмірі 28 % річних, 36 % річних від суми заборгованості. У разі не погашення заборгованості клієнтом за кредитом у строк до 30 днів включно, на 31-й день - заборгованість по кредиту стає простроченою. При цьому, за користування кредитом клієнт платить відсотки в розмірі 56 % річних від суми заборгованості.

Починаючи з 16.10.2013 р. відповідач почав користуватись послугою "Гарантований платіж" що підтверджується виписками по рахунку (а.с. 44-45) та здійснював погашення заборгованості у відповідності до умов укладеного договору. Однак, починаючи з 27.01.2014 р. відповідач припинив здійснювати погашення заборгованості.

Як свідчать матеріали справи, перший гарантований платіж в сумі 30000,00 грн., що був отриманий 16.10.2013 р., погашався частинами (виписка а.с. 55, розрахунок а.с. 43).

Всього взято фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 гарантованих платежів на суму 67018,77 грн., сплачено 39458,89 грн., залишок несплачених платежів становить 27559,88 грн.

Що стосується процентів за користування кредитом банком нараховані проценти за користування кредитом в розмірі 14836,68 грн. (розрахунок а.с.43).

Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 27559,88 грн. та відсотками в розмірі 14838,68 грн. станом на день розгляду справи підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому підлягають задоволенню.

Згідно ст. ст. 525, 526, 629 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 3.2.2.10.1 "Умов і правил надання банківських послуг" при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п.п. 3.2.1.6,2, 3.2.2.9.1-,3.2.2.9.3. термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.2.2., 3.2.2.6.3., 3.2.6.16, 3.2.2.7.2 винагороди, передбаченого п.п. 3.2.6.5., 3.2.9.4.-3.2.2.9.6 клієнт виплачує банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту (п. 3.2.2.2.) , клієнт сплачує банку пеню у розмірі, зазначеному в Заявці, від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 6646,78 грн. пені за період з 17.11.2014 р. по 11.03.2015 р. (розрахунок а.с. 43, виписка а.с.58-66), колегія суддів прийшла до висновку, що останні є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 3.2.2.10.7 умов, строки позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки (пені, штрафу) за цим договором встановлені сторонами тривалістю 15 років та згідно з п. 3.2.2.10.4 умов нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбачених п.п. 3.2.2.10.1 - 3.2.2.10.3 цього договору, здійснюється протягом 15 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано клієнтом.

Крім того колегія суддів не погоджується з письмовими поясненнями відповідача про укладений договір реструктуризації, та зазначає, що даний договір № PLRHLON06695, було укладено лише 10.11.2015 р., тобто вже на стадії апеляційного провадження. Також цей договір не спростовує того факту, що у відповідача відсутній борг, а навпаки підтверджує його.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Згідно з ст. 101 Господарського процесуального кодексу України У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів створила всі належні умови для повного і всебічного розгляду справи відкладаючи судові засідання надаючи при цьому можливість відповідачу підготовитись до судового засідання та надати свої обґрунтовані твердження, щодо оскаржуваної суми заборгованості, але відповідачем ніяких обґрунтованих пояснень надано не було.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга відповідача, є необґрунтованою, безпідставною і підлягає залишенню без задоволення, оскільки апелянт не довів ті обставини, на які він посилався в апеляційній скарзі, як на підставу для скасування рішення суду першої інстанції.

Колегія суддів, з урахуванням зазначеного дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв оскаржуване рішення обґрунтовано, з урахуванням матеріалів справи, тому рішення господарського суду Полтавської області від 14 липня 2015 року у справі № 917/1031/15 підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України судова колегія Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 14 липня 2015 року у справі № 917/1031/15 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 02.12.2015 року

Головуючий суддя Черленяк М.І.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Хачатрян В.С.