ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" листопада 2015 р. Справа № 911/4311/15

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства «Міськтепловоденергія», Хмельницька обл., м. Камянець-Подільський

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Артур-К», Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Чайки

про стягнення 63494,66 грн.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. № 01-10/3010 від 02.10.2015р.);

від відповідача: не з'явився;

Обставини справи:

комунальне підприємство «Міськтепловоденергія» (далі-позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Артур-К» (далі-відповідач) про стягнення 63494,66 грн. заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що ним в період з жовтня 2014 р. по квітень 2015 р. було надано відповідачу послуги з постачання теплової енергії на загальну суму 63494,66 грн. Проте, відповідачем взагалі не було оплачено надані послуги, у звязку з чим позивач на підставі ч. 6 ст. 19, ч. 3 ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» просить суд стягнути з відповідача 63494,66 грн. заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії.

Представник позивача в судових засіданнях 02.11.2015 р. та 19.11.2015 р. позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позовній заяві.

Представник відповідача в судові засідання 02.11.2015 р. та 19.11.2015 р. не зявився, хоча про час та місце судових засідань відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 174 та № 193. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

Встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю Артур-К являється власником нежитлового приміщення загальною площею 407.2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Кам'янець-Подільський, вул. Князів Коріатовичів, 7, що підтверджується наявним в матеріалах справи технічним паспортом на зазначене приміщення, виданим бюро технічної інвентаризації Хмельницької області.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України №1875-IV від 24 червня 2004 року Про житлово-комунальні послуги встановлено, що споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Враховуючи вищезазначені приписи закону, 31.10.2013 р. та 18.11.2013 р. позивачем на адресу відповідача було надіслано примірник договору № КП-1292 про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 30.08.2013 р., що підтверджується наявними в матеріалах справи фіскальними чеками № 2822 від 31.10.2013 р., № 2608 від 18.11.2013 р. та описами вкладення у цінний лист від 31.10.2013 р. та 18.11.2013 р. відповідно, який відповідачем, всупереч вимог чинного законодавства України, підписано не було.

Судом встановлено, що система централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення на обєкті по вул. Князів Коріатовичів, 7 м. Кам'янця-Подільського є єдиною та цілісною, що також підтверджується довідкою № 430 від 15.09.2015 р. КП «Міськотепловодоенергія».

Незважаючи на відсутність між сторонами відповідного письмового договору, позивач продовжував надавати послуги з теплопостачання щодо зазначеної будівлі у період з жовтня 2014 р. по квітень 2015 р., що підтверджується наявними в матеріалах справи рапортами про спожиту теплову енергію за період жовтень 2014 р. квітень 2015 р. у кількості 7 штук.

Позивачем з метою оплати наданих послуг з теплопостачання було виставлено відповідачу акти-рахунки № 2941/10 від 31.10.2014 р. за жовтень 2014 р. на суму 2619,62 грн., № 2941/11 від 30.11.2014 р. за листопад 2014 р. на суму 8581,69 грн., № 2941/12 від 31.12.2014 р. за грудень 2014 р. на суму 13522,30 грн., № 2941/1 від 31.01.2015 р. за січень 2015 р. на суму 13138,56 грн., № 2941/2 від 28.02.2015 р. за лютий 2015 р. на суму 10443,73 грн., № 2941/3 від 31.03.2015 р. за березень 2015 р. на суму 11970,05 грн. та № 2941/4 від 30.04.2015 р. за квітень 2015 р. на суму 3218,71 грн. на загальну суму 63494,66 грн.

Зазначені акти-рахунки були направлені на адресу відповідача 13.02.2015 р., 11.03.2015 р. та 26.06.2015 р., що підтверджується наявними в матеріалах справи фіскальними чеками та описами вкладення у цінний лист.

Законом України Про теплопостачання врегульовано відносини, що виникають у звязку з виробництвом, транспортуванням, постачанням і використанням теплової енергії, державним наглядом (контролем) у сфері теплопостачання, експлуатацією теплоенергетичного обладнання та виконанням робіт на обєктах у сфері теплопостачання субєктами господарської діяльності незалежно від форми власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України Про житлово-комунальні послуги предметом регулювання цього Закону є правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Отже, предметом регулювання згаданих Законів України Про теплопостачання та Про житлово-комунальні послуги є різні правовідносини, а саме: правовідносини, які виникають у сфері теплопостачання та правовідносини, які виникають у сфері створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України Про житлово-комунальні послуги термін житлово-комунальні послуги вживається в такому значенні: результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Таким чином, житлово-комунальні послуги це є господарська діяльність, яка спрямована на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд.

Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України Про теплопостачання, споживач теплової енергії, зокрема має право на приєднання до теплової мережі відповідно до нормативно-правових актів.

Статтею 24 Закону України Про теплопостачання встановлено, що своєчасне укладання договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії є одним з основних обовязків споживача теплової енергії.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачено, що споживач зобов'язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Відповідно до п. 5. ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги Споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 6 ст. 19 Закону України Про теплопостачання споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України Про теплопостачання теплогенеруюча, теплотранспортна та теплопостачальна організації мають, зокрема право видавати дозволи та технічні умови на підключення споживачів до розподільчих теплових мереж.

Також, відповідно до ч. 3 ст. 25 Закону України Про теплопостачання теплопостачальні організації, які здійснюють діяльність із постачання теплової енергії з використанням власних теплових мереж, зобовязані забезпечити рівноправний доступ до цих мереж усіх субєктів господарської діяльності відповідно до укладених договорів.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 19 Закону України Про житлово-комунальні послуги, учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг є власник, споживач, виконавець, виробник; особливими учасниками цих відносин є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Як вже зазначалось, пунктом 1 ч. 3 ст. 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачено, що споживач зобовязаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Однак, як вже зазначалось, відповідач ухилявся від укладення відповідного договору про споживання теплової енергії і в той же час продовжував отримувати послуги з теплопостачання.

Відповідач отримані послуги з постачання теплової енергії всупереч ч. 6. ст. 19 Закону України Про теплопостачання щомісячно не сплачував, у звязку з чим за ним утворилась заборгованість у сумі 63494,66 грн.

Частиною 6 ст. 25 Закону України Про теплопостачання передбачено, що у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку.

Крім того, судом встановлено, що відповідач, як власник нежитлового приміщення, в порушення вимог норм чинного законодавства України не звернувся до відповідної комісії з письмовою заявою щодо відключення нежитлового приміщення, загальною площею 407.2 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Кам'янець-Подільський, вул. Князів Коріатовичів, 7 від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води.

Отже, суд дійшов висновку, що відповідач належним чином не повідомив позивача про свою відмову від послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, та в порушення вимог чинного законодавства України не уклав з позивачем відповідний договір про надання житлово-комунальних послуг.

Таким чином, оскільки заборгованість відповідача перед позивачем за надані послуги з постачання теплової енергії у сумі 63494,66 грн. за період жовтень 2014 р. квітень 2015 р. на час прийняття рішення не погашена, розмір вказаної заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 63494,66 грн. підлягає задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 ГПК України покладаються судом на відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 33, 34, 49, статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Артур-К (08130, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Чайки, вул. Валентини Чайки, буд. 4, код 21643699) на користь комунального підприємства Міськтепловодоенергія (32300, Хмельницька область, м. Камянець-Подільський, вул. Тімірязєва, буд. 123, код 36588183) 63494,66 грн. (шістдесят три тисячі чотириста девяносто чотири грн. 66 коп.) заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії та 1218,00 грн. (одну тисячу двісті вісімнадцять грн. 00 коп.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.О. Рябцева

Рішення підписано 04.12.2015р.