ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015 Справа № 904/7767/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. (доповідач);

суддів: Білецької Л.М., Верхогляд Т.А..

при секретарі судового засідання: Фьокліній Д.І.

за участю представників сторін:

від позивача: не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1, довіреність від 01.08.2013 № 2224-0

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2015 по справі № 904/7767/15 (суддя Ліпинський О.В.)

за позовом: Управління пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області, смт. Марківка, Марківського району, Луганської області

до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», м. Дніпропетровськ

про стягнення штрафу в розмірі 43733,92 грн., -

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2015 року рішенням господарського суду Дніпропетровської області по даній справі позов задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь позивача 43733,92 грн. штрафу.

Стягнуто з відповідача на користь Державного бюджету України в особі Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська 1827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване неналежним виконанням відповідачем зобовязань щодо повернення на рахунок позивача (не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів) помилково перерахованих пенсійних коштів, що є підставою для застосування до відповідача наслідків у вигляді штрафу в розмірі своєчасно неповернених сум (43733,92 грн.).

Не погоджуючись з рішенням господарського суду відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга мотивована незаконністю та необґрунтованістю рішення місцевого господарським судом, яке прийнятого з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального права через невідповідність висновків суду обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт звертає увагу колегії суддів на той факт, що відповідальність за достовірність даних, що містяться у списках на зарахування пенсії, покладена саме на органи пенсійного фонду, яким допущено помилку у складанні списків на зарахування пенсій, а тому саме він (позивач) має нести негативні наслідки такої помилки, а не Банк, який виконував відповідне розпорядження пенсійного фонду на перерахування коштів. На момент отримання від позивача листів № 13 та № 14 від 27.01.2015, суми пенсії вже були зараховані на поточні рахунки одержувачів.

Крім того, апелянт зазначає про відсутність рішення виконавчого органу Пенсійного фонду України, яким накладено штраф на ПАТ КБ «ПриватБанк», як того вимагає ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 апеляційну скаргу прийнято до розгляду в судовому засіданні на 01.12.2015 у складі колегії суддів: головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач), суддів: Верхогляд Т.А., Вечірко І.О. (розпорядження в. о. голови суду від 09.11.2015 № 1121).

Згідно розпорядження в. о. голови суду ОСОБА_2 від 01.12.2015 № 1145, у звязку з закінченням відпустки та виходом на роботу суду ОСОБА_3 члена постійно діючої колегії суддів розгляд справи визначено у складі: головуючого судді Паруснікова Ю.Б. (доповідач), суддів: Білецької Л.М., Верхогляд Т.А.

26.11.2015 представник позивача звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з відзивом на апеляційну скаргу, згідно якого просив колегію суддів у задоволенні апеляційних вимог відмовити. Крім того позивач надіслав до суду клопотання про розгляд справи без участі представника управління, за наявними в матеріалах справи документами.

01.12.2015 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Судова колегія в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставинам справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення зміні або скасуванню, з огляду на наступне.

Місцевим господарським судом встановлено, що 15.07.2014 між Управлінням пенсійного фонду України в Марківському районі Луганської області (далі - управління, фонд, або позивач) та Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» (далі - банк, або відповідач) укладено договір № 1 (далі договір).

Відповідно до умов & 1 ст. 1 договору банк виконує функції виплати пенсій та грошової допомоги, передбачені Порядком виплати пенсії та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596.

Параграф 3 ст. 1 договору передбачає, що взаємовідносини між органами Фонду та установами Банку з питання виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках регулюються Порядком, цим договором, договорами про зміну цього договору, що є його невідємними частинами.

Згідно з цим договором Фонд, окрім іншого, зобовязується подавати банку за один день до початку кожного виплатного періоду місяця, за який виплачується пенсія та грошова допомога, одночасно на паперових та магнітних носіях списки на зарахування пенсій та грошової допомоги на поточні рахунки, описи до них та довідку про джерела фінансування виплат у кількості та за формою згідно з Порядком (& 1 ст. 3 договору).

Згідно з & 1 ст. 4 договору не зараховані на поточні рахунки одержувачів суми пенсій та грошової допомоги не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів повертаються банком органам Фонду. При цьому робиться відповідна позначка на другому примірнику списків та описів до них.

Відповідно до & 1 ст. 6 договору за несвоєчасну виплату і доставку сум пенсійних виплат одержувачам або несвоєчасне зарахування їх на банківські рахунки пенсіонерів, або несвоєчасне повернення на банківські рахунки органів Фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат, за умови своєчасного і в повному обсязі їх фінансування, на банк накладається штраф у розмірі своєчасно не виплачених, не доставлених чи незарахованих або своєчасно не повернених сум пенсійних виплат.

Статтею 9 зазначеного Договору передбачено право органів Фонду перевіряти в банку своєчасність зарахування на поточні рахунки одержувачів та виплату з них сум пенсій та грошової допомоги за умови наявності обєктивних причин на це (довідки про смерть, вибуття за межі регіону, України тощо).

Цей договір набуває чинності з 15 липня 2014 року і діє до 15 липня 2015 року стаття 10 договору.

В період з 12 по 25 травня 2015 року позивачем проведено перевірку повноти та своєчасності зарахування пенсій та грошової допомоги ПАТ КБ «Приватбанк» на поточні рахунки одержувачів, за результатами якої складено акт № 3 від 25.05.2015 (а. с. 12-13).

Під час перевірки своєчасності повернення банком пенсійних коштів не зарахованих на поточні рахунки одержувачів за січень-березень 2015 року, позивачем виявлено випадки несвоєчасного повернення банком сум, зокрема, суми 17261,55 грн. по пенсіонеру ОСОБА_4 та суми 26472,37 грн. по пенсіонеру ОСОБА_5, які через відсутність поточних рахунків у зазначених одержувачів, перераховані фондом помилково. В порушення умов ст. 4 &1 договору зазначені суми повернуті банком пізніш ніж наступного дня після їх надходження.

З огляду на викладене, з посиланням на & 1 ст. 6 договору, позивач застосував до відповідача штраф у розмірі своєчасно не повернутих сум пенсійних виплат у розмірі 43733,92 грн.

Несплата відповідачем вказаного штрафу і є причиною виникнення даного спору.

Згідно з п. 15 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги за згодою пенсіонерів та одержувачів допомоги через їх поточні рахунки у банках (далі - порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1596 від 30.08.1999 (із змінами і доповненнями) перерахування коштів установам уповноважених банків здійснюється протягом місяця за датами у межах виплатного періоду.

За змістом п. 16 зазначеного Порядку, органи Пенсійного фонду на підставі заяв одержувачів пенсій на відкриття поточних рахунків складають списки на зарахування пенсій на поточні рахунки.

Списки за формою додатку 2 до цього Порядку у двох примірниках за один день до початку кожного виплатного періоду місяця, за який виплачується пенсія, подаються органами Пенсійного фонду відповідним установам уповноваженого банку разом з двома примірниками описів за пенсіями (абзац 1 пункту 17 Порядку).

Відповідно до п. 18 Порядку перерахування відповідній установі уповноваженого банку коштів, необхідних для виплати пенсій через поточні рахунки одержувачів, проводиться органами Пенсійного фонду на підставі одержаних документів не пізніше ніж за один день до встановленої дати виплати.

Зарахування відповідних сум пенсій установами уповноважених банків на поточні рахунки здійснюється не пізніше наступного операційного дня після надходження зазначених сум від органів Пенсійного фонду (п. 19 Порядку).

Пенсіонери ОСОБА_5 та ОСОБА_4, 03.11.2014 та 12.12.2014 відповідно, звернулися до позивача із заявами про перерахування пенсії й допомоги на карткові рахунки у ТВБВ № 1001 філії Луганського обласного управління АТ «Ощадбанк» (а. с. 22).

22.12.2014 платіжним дорученням № 947 позивач перерахував на рахунок відповідача на виплату пенсій суму 1722830,36 грн., в тому числі помилково 17261,55 грн. на імя пенсіонера ОСОБА_4

Згідно наданої відповідачем виписки (а. с. 32), 23.12.2014 зазначені грошові кошти у сумі 17261,55 грн. зараховані банком на рахунок ОСОБА_4 № 8419.

22.01.2015 року платіжним дорученням № 27 позивач перерахував на рахунок відповідача на виплату пенсій суму 3267722,67 грн., в тому числі помилково 26472,37 грн. на імя пенсіонера ОСОБА_5

Згідно наданої Відповідачем виписки (а. с. 33), 22.01.2015 зазначені грошові кошти у сумі 26472,37 грн. зараховані банком на рахунок ОСОБА_5 № 5822.

За розпорядженнями позивача про повернення коштів № 13 та № 14 від 27.01.2015 щодо повернення помилково перерахованих пенсій в сумі 26472,37 грн. на імя ОСОБА_5, та в сумі 17261,55 грн. на імя ОСОБА_4, зазначені кошти повернуто відповідачем 27.01.2015 та 28.01.2015 відповідно (а. с. 20-21, 15 зворотній бік аркуша).

Згідно абзацу 2 пункту 20 Порядку, незараховані суми пенсій не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів повертаються уповноваженим банком органам Пенсійного фонду. При цьому робиться відповідна позначка на другому примірнику списків та описів до них.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції та в процесі перегляду справи в суді апеляційної інстанції, відповідач не надав доказів відкриття банком поточних рахунків на імя пенсіонерів: ОСОБА_5 та ОСОБА_4, як і не надав будь-яких інших доказів стосовно відкриття поточних рахунків фізичним особам, як то здійснення ідентифікації фізичної особи, яка відкриває рахунок, з копіюванням документів підтверджуючих таку ідентифікацію, заповнення фізичною особою заяви про відкриття поточного рахунку, та картки зі зразками підписів.

Ненадання зазначених документів, свідчить про недоведеність доводів відповідача стосовно зарахування помилково сплачених позивачем сум коштів на поточні рахунки пенсіонерів ОСОБА_5 та ОСОБА_4, та дає підстави для висновку, що відповідні суми грошових коштів, мали бути повернуті банком на рахунки позивача не пізніше наступного операційного дня після їх надходження, як не зараховані на рахунки одержувачів, в звязку з відсутністю в останніх відповідних рахунків.

З огляду на те, що зазначені вище суми коштів повернуті банком лише 27.01.2015 та 28.01.2015, тобто пізніше наступного дня після їх надходження, колегія суддів погоджується з висновком, до якого дійшов місцевий господарський суд у своєму рішенні про обґрунтованість застосування до відповідача штрафу у розмірі несвоєчасно повернутих сум (43733,92 грн.), у звязку з чим, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Доводи апелянта про те, що відповідальність за достовірність даних, що містяться у списках на зарахування пенсії, покладена саме на органи пенсійного фонду, яким допущено помилку у складанні списків на зарахування пенсій, а тому саме він (позивач) має нести негативні наслідки такої помилки, а не Банк, який виконував відповідне розпорядження Пенсійного фонду на перерахування коштів, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки згідно умов укладеного між сторонами договору саме на Банк покладається обовязок забезпечення зарахування сум пенсій на поточні рахунки пенсіонерів (ст. 3 & 2 договору). Не зараховані на поточні рахунки одержувачів суми пенсій не пізніше наступного операційного дня після надходження коштів повертаються Банком органам Фонду. При цьому робиться відповідна позначка на другому примірнику списків та описів до них (ст. 4 & 1 договору).

Крім того, умовами ст. 6 & 1 договору за несвоєчасне повернення на банківські рахунки органів Фонду сум коштів, не використаних для здійснення пенсійних виплат на Банк покладається відповідальність у вигляді накладення штрафу у розмірі своєчасно не зарахованих або своєчасно не повернених сум пенсійних виплат.

Також, колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про те, що на момент отримання відповідачем від позивача ОСОБА_6 № 13 та № 14 від 27.01.2015, суми пенсії вже були зараховані на поточні рахунки одержувачів, оскільки в матеріалах справи відсутні докази таких зарахувань.

Доводи апелянта про відсутність рішення виконавчого органу Пенсійного фонду України, яким накладено штраф на ПАТ КБ «ПриватБанк», як того вимагає ст. 106 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», колегія суддів також вважає безпідставними, оскільки згідно абзацу 1 ч. 13 ст. 106 Закону винесення рішення Пенсійним фондом передбачено лише у випадках зазначених у частинах 9 та 10 ст. 106 Закону, в той час коли у даній справі стягується штраф за порушення, яке передбачено ч. 11 ст. 106 вказаного Закону. Тобто за порушення, яке є предметом спору в даній справі, рішення виконавчого органу Пенсійного фонду не вимагається.

Отже доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції.

Таким чином, розглядаючи справу, суд першої інстанції повно, всебічно і обєктивно зясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, що у відповідності до ст. 103 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без розгляду, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 101, 103, 105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.10.2015 по справі № 904/7767/15залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 07.12.2015

Головуючий Ю.Б. Парусніков

Судді: Л.М. Білецька

ОСОБА_7