ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2015 р. Справа № 923/1852/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Пінтеліної Т.Г. при секретарі Івлєвій В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер НОМЕР_1

до Публічного акціонерного товариства "Херсонський завод карданних валів" місцезнаходження 73000, м.Херсон вул. Червонопрапорна,26 ,

про стягнення заборгованості з нарахованої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні

за участі представників сторін:

від позивача ОСОБА_1

від відповідача не прибули

в с т а н о в и в:

11 листопада 2015р. Позивач, ОСОБА_1, звернувся до господарського суду Херсонської області з позовом до Відповідача - Публічного акціонерного товариства "Херсонський завод карданних валів" м. Херсон, про стягнення 55422,00грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.09.2013р. по 06.10.2015р.

Позов подано саме до господарського суду Херсонської області, оскільки ухвалою від "05" травня 2014 р. господарський суд Херсонської області порушив справу про банкрутство Відповідача - Публічного акціонерного товариства "Херсонський завод карданних валів", місцезнаходження вул. Червонопрапорна, буд.26, м. Херсон, .

Суди керуються приписами пункту 4 ст. 10 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом, яким встановлено, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до Боржника, у тому числі вимоги про стягнення заробітної плати.

Ухвалою від 13.11.2015р. суд прийняв позовну заяву та порушив провадження у справі, призначив справу до розгляду на "03" грудня 2015 р., зобов'язав сторони до 27.11.2015р. подати: відповідачу довідку про середній заробіток позивача без нарахування податків та зборів, письмовий відзив по суті позову. Ухвала від 13.11.2015р. належним чином направлена та вручена сторонам, рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Докази вручення ухвали сторонам долучені до справи.

Відповідач письмового відзиву, заперечень проти позовної заяви до суду не направляв, разом з тим надав пояснення у справі (вхідний номер 12901/15 від 27.11.2015р.) про наступне.

Позовні вимоги Позивача ОСОБА_1 про стягнення середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку при звільненні у сумі 55422,00 грн. за період з 28.09.2013 року по 05.10.2015 року (506 робочих днів х 109,53 грн.), вирахувані з середньоденної заробітної плати працівника, яка включає в собі податки та інші обов'язкові платежі.

Відповідно до ч. 3 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" № 100 від 08.02.1995 року "усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо".

Заробітна плата ж виплачується роботодавцем працівнику з урахуванням утримання обов'язкових платежів.

Як зазначено в п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 13 від 24.12.99 "Про практику застосування судами законодавства про оплату праці", задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов'язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов'язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення.

Середня заробітна плата без податків та інших обов'язкових платежів за період з 28.09.2013 р. по 05.10.2015р. складає: 506 робочих днів х 88,11грн. (середньоденну заробітну плату) = 44 583,66 грн.

До пояснень Відповідач надав довідку № 030/1116 від 19.11.2015р. про розмір середньоденної заробітної плати Позивача з урахуванням та окремо - без урахування податків та зборів.

До дня розгляду справи відповідач не скористався правом направити свого представника для участі у розгляді справи. Отже, суд вжив усіх заходів для належного повідомлення сторін про час і місце розгляду справи, створив умови для об'єктивного, відкритого, повного та законного розгляду справи.

Розглянувши позовні вимоги у відкритому судовому засіданні 03.12.2015р., господарський суд встановив наступне.

Відповідно наказу №1 від 03.03.2009 року Позивач був прийнятий на посаду інженера-конструктора першої категорій в бюро головного конструктора ВАТ "Херсонський завод карданних валів" з 04.03.2009 року.

06.06.2013 року був звільнений з роботи через відмову від продовження роботи у зв'язку зі зміною істотних умов (тобто, робота на 0,2 окладу) за ч.6 ст.36 КЗпП України, наказ №24 від 06.06.2013 року.

Під час роботи, а саме, у період з листопада 2012 року по травень 2013 року Відповідач нарахував, але не виплатив Позивачу заробітну плату у сумі 14985 грн. Своїми діями Відповідач порушив вимоги ч.1, ст.115 КЗпП України, за якими заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором.

У день звільнення з роботи 06.06.2013 р. Відповідач повинен був провести остаточний розрахунок та сплатити Позивачеві 19154,03 грн., але не виплатив зазначену суму внаслідок відсутності грошових коштів.

19.07.2013 року Позивач звернувся до Комсомольського районного суду м. Херсона із позовом про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

За рішенням суду з Відповідача стягнуто на користь Позивача залишок заборгованості по заробітній платі в розмірі 10616,22 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку з моменту звільнення по 27.08.2013 року в розмірі 8543,34 грн., моральну шкоду в розмірі 1000,0 грн., а всього на загальну суму 20159,56 грн.

06.10.2015 р. Відповідач виплатив Позивачу залишок заборгованості по заробітній платі в розмірі 15599,95 грн. від загальної заборгованості (20159,56 грн.), але не виплатив суму середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного остаточного розрахунку, а саме по 06.10.2015 р.

Позивач вважає дії Відповідача незаконними, оскільки у відповідності з ч. 1 ст. 116 КЗпП України виплата всіх сум, що належить працівникові від підприємства, установи, організації проводиться в день звільнення. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у зазначені строки, підприємство згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України повинно виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Позивач вважає, що за період з 27.09.2013р. по 06.10.2015р. сума середнього заробітку, який Відповідач зобов'язаний сплатити Позивачу за час затримки остаточного розрахунку, становить :

109,53грн. (середньоденна заробітна плата) х 506 (кількість днів, за які не проведено остаточного розрахунку при звільненні) = 55 422 грн.

Статтею 32 Господарського процесуального кодексу України визначено поняття і види доказів Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово. Статтею 33 ГПК України встановлено обов'язок доказування і подання доказів, за яким кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Докази мають бути належними і допустимими. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до статті 35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно ст. 115 Кодексу законів про працю України (вподальшому - КзпП України) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У поясненнях від 27.11.2015р. Відповідач не заперечує того, що при звільненні 06.06.2013р. повного розрахунку з Позивачем адміністрація ПАТ "Херсонський завод карданних валів " не здійснила, заборгованість по заробітній платі перед Позивачем Відповідач у повному обсязі не виплатив.

Згідно ст.117 КЗпП України за затримку розрахунку при звільненні Відповідач повинен виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Зважаючи на те, що Відповідач виплатив повністю заробітну плату, що належала Позивачу на день звільнення, лише 06.10.2015р., Позивач , відповідно до ст.221, 233 КЗпП України звернувся за захистом своїх прав до суду.

Відповідно до Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої Наказом Держкомстату України від 13.01.2004 № 5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713, вимоги про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні прирівняні до заробітної плати.

Згідно ст. 116 КЗпП України підприємство зобов'язано при звільненні працівника виплатити всі суми, що належать йому від нього. Разом з тим, дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, за виключенням з суми позовних вимог ( 55 422,00 грн.) суми податків та зборів.

Відповідно до частини 4 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Згідно ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011р. № 3674 VI, Позивач звільнений від сплати судового збору. За таких обставин суд, повністю задовольняючи заявлений позов, стягує з відповідача в доход бюджету судових збір пропорційно розміру задоволених вимог.

Мінімальний розмір судового збору при поданні заяви до господарських судів України, відповідно до ст. 2 Закону України "Про судовий збір" становить 1,5 % від суми позову, але не менше 1 розміру мінімальної заробітної плати, що складає 1 218, 00 грн. Позовні вимоги ( 55422грн ) задоволені частково, в сумі 44 583,66 грн., що становить 80,44 відсотка ( 44583,66 х 100% : 55422 = 80,44%). Тоді сума судового збору, що підлягає стягненню з Відповідача, становить 1218грн. х 80,44% = 979,76 грн.

В судовому засіданні суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення, роз'яснив порядок отримання судового рішення та його оскарження.

Керуючись ст. ст. 1, 2 , 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 116, 117 КЗпП України, ст. ст. 1, 10 Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом , суд -

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з публічного акціонерного товариства "Херсонський завод карданних валів" (місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Червонопрапорна, 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 27.09.2013р. по 06.10.2015р. у сумі 44 583 ( Сорок чотири тисячі п'ятсот вісімдесят три) грн. 66 коп.

3.У стягненні суми 10 838,34 грн. (55422,00грн.-44583,66грн.= 10838,34грн.) Позивачу відмовити.

4. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Херсонський завод карданних валів" ( місцезнаходження: 73000, м. Херсон, вул. Червонопрапорна, 26, код ЄДРПОУ ) в доход спеціального фонду державного бюджету на р/р № 3002 в ГУДКСУ у Херсонській області МФО 852010 одержувач УДКСУ у місті Херсоні, призначення платежу - судовий збір код 03500045 судовий збір в сумі 979 грн. ( Дев'ятсот сімдесят дев'ять ) грн. 76 коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного господарського суду через господарський суд Херсонської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня підписання даного рішення, згідно ст. 93 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.Г. Пінтеліна

Повне рішення складено 08.12.2015р.