ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2015 р.Справа № 916/1693/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі:

Головуючого судді Принцевської Н.М.;

суддів Колоколова С.І., Ліпчанської Н.В.;

при секретарі судового засідання Бендерук Є.О.;

за участю представників сторін:

від позивача - ОСОБА_1, за довіреністю б/н від 02.03.2015 року;

від позивача - ОСОБА_2, за паспортом серії КЕ № 596527 від 21.03.1997 року;

від відповідача - ОСОБА_3, за довіреністю № 18/05-15 від 18.05.2015 року;

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_4 підприємства "БЛАГО ДАР"

на рішення господарського суду Одеської області від 01.07.2015 року

по справі № 916/1693/15

за позовом ОСОБА_4 підприємства "БЛАГО ДАР"

до відповідача ОСОБА_4 підприємства "СИ-ТРЕЙД"

про стягнення 257 263,00 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Одеської області від 01.07.2015 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 підприємства "БЛАГО ДАР" (Далі ПП "БЛАГО ДАР") до ОСОБА_4 підприємства "СИ-ТРЕЙД" (Далі ПП "СИ-ТРЕЙД") про стягнення 257 263,00 грн. було відмовлено.

Мотивуючи дане рішення, місцевий господарський суд вказав, що позивачем не доведено порушення відповідачем умов договору від 03.02.2014 року, оскільки позивачем не дотримано вимоги п.4.1 Договору № 14-01 від 03.02.2014 року яким передбачено, що оплата послуг Перевізника проводиться банківським переводом на протязі 5-ти банківських днів після виставлення рахунку.

Крім того, 01.07.2015 року до господарського суду Одеської області від ПП "БЛАГО ДАР" надійшла заява про зміну підстав позову та клопотання про участь посадової особи в судовому засіданні. Проте, місцевий господарський суд відмовив у задоволенні заяви про зміну підстав позову та клопотання про участь посадової особи в судовому засіданні у звязку з їх необґрунтованістю та відсутністю підстав для її задоволення.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, ПП "БЛАГО ДАР" звернулось із апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення місцевого господарського суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Скаржник вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, і неповно зясував обставини, що мають значення для справи.

ПП "СИ-ТРЕЙД" надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвалою від 11.11.2015 року представникам сторін було запропоновано надати письмові обґрунтовані пояснення з наданням відповідних документів щодо направлення та отримання претензії позивача № 1/2015 від 03.03.2015 року про зобовязання перерахувати кошти у сумі 257 263,00 грн., та розрахунків за спірними перевезеннями.

25.11.2015 року представник позивача надав копію фіскального чеку № 2964 від 06.03.2015 року про направлення ОСОБА_5 цінного листа, проте колегія суддів зазначає, що дана квитанція не містить відомостей щодо направлення саме претензії ОСОБА_4 підприємству "СИ-ТРЕЙД", а отже це не підтверджує факт надсилання претензії відповідачу.

У судовому засіданні представники позивача підтримали доводи, викладені в апеляційній скарзі. Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, зазначаючи, що про направлення та отримання претензії йому взагалі нічого не відомо. Крім того представник відповідача зазначив, що вважає позовні вимоги передчасними, оскільки позивачем не дотримано виконання умов Договору щодо виставлення та направлення рахунків на оплату, а отже строк оплати за наданими ним послуги не настав.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин, переглядає матеріали господарської справи та викладені в апеляційній скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи. Апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.02.2014 року між ПП "БЛАГО ДАР" (Перевізник) та ПП "СИ-ТРЕЙД" (Замовник) було укладено договір № 14-01 про автоперевезення вантажів (Далі Договір).

Згідно п.1. Договору, він регулює права та обовязки сторін, повязані з перевезенням експортноімпортних та транзитних вантажів 20-ти і 40ка футових морських контейнерах на території України.

Пунктами 3.1., 3.1.8, 3.1.9. Договору сторони погодили, що перевізник зобовязується: здійснювати перевезення контейнерів клієнтури Замовника власним чи орендованим автотранспортом у відповідності з заявками Замовника, діючими правилами перевезення вантажів, по погодженим ставкам; надавати Замовнику по завершенню перевезення оригінал товарно-транспортної накладної (CMR) та інші документи, повязані з перевезення вантажу; забезпечувати отримання відміток митних та інших органів, контейнерних терміналом и т.д., розписок „Отримувача, „Відправника по прийому-передачі контейнерів та вантажу.

Відповідно до п.п.4.1, 4.3., 4.5. Договору оплата послуг Перевізника проводиться банківським переводом на протязі 5-ти банківських днів після виставлення рахунку. Оплата вказаних послуг проводиться тільки після предявлення документів, вказаних в п.п. 3.1.8., 3.1.9. Здача-прийом послуг Перевізника підтверджується актом, підписаним сторонами, із зазначенням загальної вартості послуг Перевізника.

Згідно п.п. 7.1., 7.2. Договору всі суперечки, які виникають в процесі реалізації дійсного Договору будуть вирішуватись шляхом переговорів. При недосягненні згоди суперечні питання будуть вирішуватись в господарському суді Одеської області, або в іншому порядку, передбаченому діючим законодавством України.

30.11.2014 року сторонами було складено акт звіряння взаємних розрахунків за період жовтень 2014 року - листопад 2014 року, згідно якого заборгованість ПП "СИ-ТРЕЙД" перед ПП "БЛАГО ДАР" складає 257 263,00 грн.

В матеріалах справи наявні акти надання послуг №186 від 11.10.2014р. на суму 24 605грн., №197 від 12.11.2014р. на суму 23 317грн., №205 від 22.11.2014р. на суму 13 408грн., №198 від 13.11.2014р. на суму 38 656грн., №206 від 26.11.2014р. на суму 14 642грн., №211 від 29.11.2014р. на суму 13 102грн., №213 від 29.11.2014р. на суму 12 800грн., №212 від 29.11.2014р. на суму 54 216грн., №215 від 03.12.2014р. на суму 13 500грн., №218 від 05.12.2014р. на суму 13 472грн., №219 від 08.12.2014р. на суму 27 090грн., які підписані обома сторонами.

Відповідно до вимог ст. 193 Господарського Кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Частинами 2, 6 статті 306 Господарського Кодексу України встановлено, що суб'єктами відносин перевезення вантажів є перевізники, вантажовідправники та вантажоодержувачі. Відносини, пов'язані з перевезенням пасажирів та багажу, регулюються Цивільним кодексом України та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно приписів статті 908 Цивільного кодексу України вбачається, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Відповідно до ст. 909 Цивільного Кодексу України визначено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

До позовної заяви позивачем додано копію претензії ПП „БЛАГО ДАР № 1/2015 від 03.03.2015 року з вимогою перерахувати борг в сумі 257 263,00 грн. на р/р 0772 ПАТ КБ „ПРИВАТБАНК МФО 328704.

Проте, колегія суддів не приймає до уваги вказаний лист, як неналежний та недопустимий доказ, оскільки матеріали справи не містять підтверджень щодо направлення вказаного листа відповідачеві. Факт отримання вказаного листа не підтвердив і представник відповідача в судовому засіданні.

Враховуючи, що матеріали справи не містять будь-яких належних та допустимих доказів в розумінні ст.ст. 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України направлення відповідачеві згідно п.п. 4.1., 4.2., 4.3. Договору відповідних документів (рахунок; вимога з доданням документів, передбачених п.п. 3.1.8., 3.1.9. Договору), у відповідача не виник обовязок виконання його Договірного грошового зобовязання за умовами Розділу 4 Договору.

Колегія суддів погоджується із висновком місцевого господарського суду про те, що акт звірки розрахунків є тільки документом, в якому відображається рух грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей за господарськими операціями підприємств, а наявність чи відсутність будь-яких зобов'язань сторін підтверджується первинними документами, які містять відомості про господарську операцію та підтверджують її здійснення. Звернення до суду в даному випадку є передчасним, оскільки позивач не надав суду доказів належного виконання ним умов Договору за порядком розрахунків.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта про те, що судом першої інстанції порушено його право на зміну підстав позову, передбаченого статтею 22 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

01.07.2015 року позивач звернувся із заявою про зміну підстав позову по справі 916/1693/15.

Згідно абзацу 2 частини 4 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

З протоколу судового засідання від 18.05.2015 року вбачається, що суд першої інстанції почав розгляд справи по суті, а отже заява ПП „БЛАГО ДАР про зміну підстав позову подана всупереч ст. 22 Господарського процесуального кодексу України вже після початку розгляду справи місцевим господарським судом.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_4 підприємства "БЛАГО ДАР" задоволенню не підлягає, рішення господарського суду Одеської області від 01.07.2015 року по даній справі залишається без змін.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на заявника.

Керуючись ст.ст. 49; 99; 101-105; Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 підприємства "БЛАГО ДАР" на рішення господарського суду Одеської області від 01.07.2015 року по справі 916/1693/15 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 01.07.2015 року у справі № 916/1693/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий Н.М. Принцевська

Судді: С.І. Колоколов

ОСОБА_6