ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2015 р. Справа № 926/1555/15

За позовом Приватного підприємства БК Центр - 2000

до відповідача ОСОБА_1 міської ради

про визнання договору земельного сервітуту укладеного.

Суддя О. Г. Проскурняк

Представники:

Від позивача ОСОБА_2, довіреність від 12 вересня 2015 року.

Від відповідача ОСОБА_3, довіреність №01/02-18/603 від 02 червня 2014 року.

СУТЬ СПОРУ: Приватне підприємство БК Центр - 2000 звернулось з позовом до ОСОБА_1 міської ради про визнання договору земельного сервітуту укладеного.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що пунктом 14 додатку 9 рішення 31 сесії ОСОБА_1 міської ради VI скликання №725 від 27 грудня 2012 року ПП «БК ЦЕНТР-2000» було погоджено місце розташування на умовах встановлення платного земельного сервітуту розміщення тимчасової споруди за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 229-А, терміном на 5 років.

Далі позивач стверджує, що на виконання рішень ОСОБА_1 міської ради №1274 від 27.06.2014 року та №1386 від 30.10.2014 року ним було підготовлено проект договору про встановлення земельного сервітуту щодо земельної ділянки комунальної власності за адресою вул. Руська, 229-А, площею 0,0164 га. у двох примірниках та направлено його для підписання відповідачу, на які відповідачем не відредаговано.

Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує та просить відмовити у задоволенні позову, оскільки право подавати вимогу на платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою наділений лише власник або землекористувач земельної ділянки для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Далі відповідач стверджує, що ініціатором встановлення земельного сервітуту може бути власник або користувач земельної ділянки, у яких є потреба у використанні суміжної (сусідньої) земельної ділянки, щоб усунути недоліки своєї ділянки, зумовлені її місцем розташування або природним станом.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши їх пояснення, зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Пунктом 14 додатку 9 рішення 31 сесії ОСОБА_1 міської ради VI скликання №725 від 27 грудня 2012 року, ПП «БК ЦЕНТР-2000» було погоджено місце розташування на умовах встановлення платного земельного сервітуту розміщення тимчасової споруди за адресою: м. Чернівці, вул. Руська, 229-А, терміном на 5 років.

Підпунктом 1.1 пунктом 1 рішення 51 сесії ОСОБА_1 міської ради VI скликання від 27.06.2014р. №1274 Департаменту містобудівного комплексу та земельних відносин ОСОБА_1 міської ради було надано дозвіл на складання проекту землеустрою земельної ділянки на вул. Руській, 229-А, орієнтованою площею 0,0180га, для обслуговування будівель торгівлі (розміщення тимчасової споруди-павільйону). Також зазначеним рішенням було уповноважено ПП «БК ЦЕНТР-2000» на виготовлення землевпорядної документації на земельну ділянку на вул. Руській, 229-А за власні кошти.

Підпунктом 1.6 пункту 1 рішення 56 сесії ОСОБА_1 міської ради VI скликання від 30.10.2014р. №1386 було затверджено ОСОБА_1 міській раді проект відведення щодо формування земельної ділянки комунальної власності за адресою вул. Руська.229-А, площею 0,0164 га (кадастровий номер :32:003:0102), для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (розміщення тимчасової споруди-павільйону).

На виконання вказаних рішень позивачем було підготовлено проект договору про встановлення земельного сервітуту щодо земельної ділянки комунальної власності за адресою вул. Руська, 229-А, площею 0,0164 га. у двох примірниках та направлено його для підписання відповідачу, на які відповідачем не відредаговано.

Статтею 116 ЗК України передбачено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Як вбачається, ОСОБА_1 міською радою не приймалися рішення про надання позивачу у власність або користування земельної ділянки.

Частиною другою статті 123 ЗК України встановлено, що особа зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Отже, передання права на земельну ділянку здійснюється шляхом надання у власність або користування.

Відповідно до статті 98 Земельного кодексу України право земельного сервітуту це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою.

Статтею 401 Цивільного кодексу України встановлено, що право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Відповідно до статті 404 Цивільного кодексу України, право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо.

Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.

Отже, правом подавати вимогу на платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками) наділений лише власник або землекористувач земельної ділянки для задоволення своїх потреб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Тобто, ініціатором встановлення земельного сервітуту може бути власник або користувач земельної ділянки, у яких є потреба у використанні суміжної (сусідньої) земельної ділянки, щоб усунути недоліки своєї ділянки, зумовлені її місцем розташування або природним станом.

За таких обставин, суд дійшов висновку у задоволенні позову, відмовити.

Керуючись статтями 4-2, 4-3, 43, 49, 75, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову, відмовити.

Повний текст рішення складено 01.12.2015 року.

Суддя ОСОБА_4