донецький апеляційний господарський суд

Постанова

Іменем України

08.12.2015р. справа №908/614/15-г

Донецький апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: суддівОСОБА_1 ОСОБА_2, ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
за участю представників учасників справи:
від позивача: не зявився;
від відповідача: від третьої особи:не зявився; не зявився.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Запоріжжя
на рішення господарського суду Запорізької області
від10.06.2015р. (повний текст підписано 06.07.2014р.)
по справі№ 908/614/15-г (головуючий суддя Смірнов О.Г., судді Сушко Л.М., Топчій О.А.)
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_5, м.Запоріжжя
до за участю ОСОБА_6 особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачаТовариства з обмеженою відповідальністю «Юнис», м.Запоріжжя Товариство з обмеженою відповідальністю «Едванс», м.Запоріжжя
простягнення 17220,19грн.

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5, м. Запоріжжя (Позивач) звернулась до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнис», м. Запоріжжя (Відповідач) про стягнення основного боргу з відшкодування спожитих комунальних та експлуатаційних послуг в сумі 13 191,29грн., інфляційних втрат в сумі 3 337,04грн., трьох процентів річних в сумі 691,86грн. за договором оренди нежитлового вбудованого приміщення № 05/01/11-13/Е-3 від 05.01.2011р. В перебігу розгляду справи Позивач своїми заявами (а.с.а.с.38-40, 94-95, 115-116 т.4) в порядку ст.22 Господарського процесуального кодексу України неодноразово змінював розмір позовних вимог, остаточно вимагаючи стягнення основного боргу з відшкодування спожитих комунальних та експлуатаційних послуг в сумі 11 922,07грн., інфляційних втрат в сумі 8 555,28грн., трьох процентів річних в сумі 734,07грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.03.2015р. на підставі ст.27 Господарського процесуального кодексу України до участі у справі було залучене Товариство з обмеженою відповідальністю "Едванс" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні Позивача.

Рішенням Господарського суду Запорізької області 10.06.2015р. (повний текст підписано 06.07.2014р.) у задоволені вказаного позову було відмовлено в повному обсязі.

Рішенням Господарського суду Запорізької області 10.06.2015р. було вмотивоване ненастанням у Відповідача зобов'язань по відшкодуванню вартості комунальних та експлуатаційних послуг за договором оренди і розірванням зазначеного договору та повною сплатою Відповідачем суми боргу, визначеної додатковою угодою №6 від 31.08.2013р.

Фізична особа-підприємець ОСОБА_5, не погодившись з прийнятим рішенням, звернулась з апеляційною скаргою (зареєстрована 31.07/2015р.), в якій просить скасувати рішення Господарського суду Запорізької області та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Підставою для скасування рішення суду першої інстанції апелянт зазначає неврахування судом доказів, наданих Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог та формулювання судом неправильного висновку з приводу договору №05/01/13-К/Е-3 від 05.01.2011р. про тимчасове надання можливості користування комунальними та експлуатаційними послугами, як неналежну підставу для виникнення у Відповідача обовязку з відшкодування витрат з оплати вартості комунальних та експлуатаційних послуг.

За результатами автоматизованого розподілу справи сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий (суддя-доповідач) Попков Д.О., Зубченко І.В., Марченко О.А.

Ухвалою від 03.08.2015р. апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 була повернута на підставі п.4 ст.97 Господарського процесуального кодексу України.

Позивач, не погодившись з прийнятою ухвалою, звернувся з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України. Ухвалою Вищого господарського суду України від 20.10.2015р. касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 було задоволено, а справу направлено до Донецького апеляційного господарського суду для вирішення питання про прийняття апеляційної скарги Позивача.

Розпорядженням від 03.11.2015р. у зв'язку із перебуванням у відпустці суддів Зубченко І.В., та ОСОБА_7 їх було замінено у складі судової колегії на суддів Бойченко К.І. та Радіонову О.О. відповідно.

Ухвалою Донецького апеляційного господарського суду від 03.11.2015р. апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 було прийнято до проводження з призначенням розгляду на 08.12.2015р. об 12.20год.

Судове засідання апеляційної інстанції здійснювалось з фіксацією у протоколі судового засідання у порядку розгляду апеляційної скарги, встановленому ст.ст. 4-4, 81-1, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України.

Представники учасників справи у судове засідання 08.12.2015р. без пояснення причин не зявились, проте від Відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, зважаючи на що судова колегія не вбачає підстав для зволікання із встановленням правової визначеності довкола спірних правовідносин та розгляду скарги по суті.

Відповідно до ст.101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали господарської справи, апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, судова колегія апеляційної інстанції зазначає наступне.

Як було встановлено місцевим судом та вбачається із матеріалів справи 05.01.2011р. між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Юнис" (Орендар) був укладений договір оренди нежитлового вбудованого приміщення № 05/01/11-13/Е-3 (Договір а.с.а.с.31-36 т.1), відповідно до умов якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в користування нерухоме майно загальною площею 116,1 кв.м., за адресою м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів,3 прим. №№75,76, загальною вартістю 312 650,00грн.

Відповідно до п.3.4 договору базова вартість оренди приміщень за повний місяць оренди складає 17 000,00грн. і визначається шляхом перемноження орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції попереднього місяця.

Згідно з п.3.8 договору Орендар компенсує Орендодавцю вартість спожитих комунальних послуг (експлуатаційні витрати, витрати за центральне опалення, електроенергію, комунальні послуги, послуги телефонного зв'язку та ін.) на підставі виставленого Орендодавцем рахунку, з доданням до нього копій рахунків відповідних спеціалізованих організацій. Оплата Орендарем здійснюється на протязі 5-ти робочих днів з дня надання Орендодавцем такого рахунку.

Пунктом 4.2. договору визначений обов'язок Орендаря своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату та понад суми орендної плати відшкодовувати експлуатаційні та комунальні послуги (гаряче та холодне водопостачання, каналізування, опалення, електропостачання, послуги телефонного зв'язку).

Умовами п. 6.2. Договору передбачений обов'язок Орендодавця своєчасно, щомісяця, надавати Орендарю компенсаційні рахунки за спожиті Орендарем експлуатаційні, комунальні послуги, послуги телефонного зв'язку та інші послуги, та акти виконаних послуг за послуги оренди.

Відповідно до п.10.1 договір укладений з 05.01.2011р. по 31.12.2013р., строком до 3-х років.

На виконання положень договору, сторони склали акт прийому-передачі нежитлового приміщення від 05.01.2011р. (а.с.37 т.1).

В матеріалах справи міститься договір №05/01/13-К/Е про тимчасове надання можливості користування комунальними та експлуатаційними послугами від 05.01.2011р. (а.с.а.с.68,69 т.1), укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Едванс» (Платник), відповідно до умов якого Орендар, користуючись орендованим приміщенням споживає комунальні та експлуатаційні послуги, які надаються згідно договорів на постачання та рахунків виставлених на імя Платника, доки за бажанням Орендаря такі договори не будуть переоформлені на нього, або на Орендодавця. Платник сплачує по рахункам виставленим за спожиті Орендарем комунальні та експлуатаційні послуги, з подальшим відшкодуванням своїх витрат з боку Орендодавця згідно виставлених рахунків.

У п.9.1 договору сторони визначили, що договір укладений на період з 05.01.2011р. по 31.12.2013р.

В матеріалах справи також містяться договори між Товариством з обмеженою відповідальністю «Едванс» та комунальними підприємствами з приводу надання комунальних та експлуатаційних послуг, а саме:

· договір №528 від 14.12.2005р. про надання послуг з питного водопостачання та приймання стічних вод у системи каналізації (а.с.а.с.150-152 т.3), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Едванс» (Абонент) та Комунальним підприємством «Водоканал», предметом якого відповідно до п.1.1 є подача Абоненту питної води на господарсько-питні, побутові та технічні потреби, а також приймання стічних вод;

· договір №3907 від 29.01.2003р. про постачання електричної енергії (а.с.а.с.157-161 т.3), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Едванс» (Споживач)та Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (Постачальник), предметом якого є постачання Споживачу електричної енергії;

· договір №404710 від 01.09.2006р. купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (а.с.а.с.166-170 т.3), укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Едванс» (Споживач) та Концерном «Міські теплові мережі» (Теплопостачальна організація), предметом якого, відповідно до п.1.1 договору, є зобовязання Теплопостачальної організації поставки теплової енергії в гарячій воді Споживачу, і зобовязання Споживача з прийняття та оплати її вартості за діючими тарифами.

А також договори між Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та комунальними підприємствами з приводу надання комунальних та експлуатаційних послуг, а саме:

· договір №8036 від 27.09.2004р. про постачання електричної енергії (а.с.а.с.178-182 т.3), укладений між Приватним підприємцем ОСОБА_5 (Споживач) та Відкритим акціонерним товариством «Запоріжжяобленерго» (Постачальник), предметом якого є постачання Споживачу електричної енергії;

· договір №403970 від 31.08.2008р. купівлі-продажу теплової енергії в гарячій воді (а.с.а.с.187-191 т.3), укладений між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 (Споживач) та Концерном «Міські теплові мережі» (Теплопостачальна організація), предметом якого, відповідно до п.1.1 договору, є зобовязання Теплопостачальної організації поставки теплової енергії в гарячій воді Споживачу, і зобовязання Споживача з прийняття та оплати її вартості за діючими тарифами;

Позивачем також було залучено до матеріалів справи копії документів на оплату комунальних та експлуатаційних послуг від спеціалізованих організацій на імя Товариства з обмеженою відповідальністю «Едванс», а також рахунків-фактур від Товариства з обмеженою відповідальністю «Едванс» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 (а.с.а.с.98-159 т.1)

На підтвердження того, що Орендодавець відшкодував вартість комунальних та експлуатаційних послуг Платнику, в матеріалах справи міститься квитанція до прибуткового касового ордеру №95 на суму 50 000,00грн. (а.с.70 т.1), проте у акті звірки розрахунків між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Едванс» (а.с.71 т.1) зазначено, що ця сума була внесена згідно з квитанцією №17 до прибуткового касового ордеру від 28.01.2013р.

Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надані рахунки-фактури за період з листопада 2012р. по серпень 2013р. на загальну суму 13 191,29грн., а саме: рахунок-фактура № ІОП-12/Е-3 від 19.12.2012р. на суму 887,64грн., рахунок-фактура № ІОП-01/Е-3 від 14.01.2013р. на суму 1122,18грн., рахунок-фактура № ІОП-02/Е-3 від 12.02.2013р. на суму 2630,63грн., рахунок-фактура № ІОП-3/Е-3 від 11.03.2013р. на суму 1819,01грн., рахунок-фактура № ІОП-03-1/Е-3 від 20.03.2013р. на суму 226,07грн., рахунок-фактура № ІОП-04/Е-3 від 10.04.2013р. на суму 1786,32грн., рахунок-фактура № ІОП-05/Е-3 від 07.05.2013р. на суму 2193,28грн., рахунок-фактура № ІОП-06/Е-3 від 07.06.2013р. на суму 1359,00грн., рахунок-фактура № ІОП-08/Е-3 від 09.08.2013р. на суму 906,63грн. та рахунок-фактура № ІОП-09/Е-3 від 05.09.2013р. на суму 260,53грн., з описами вкладення та доказами їх направлення Відповідачу (а.с.а.с. 38-67 т.1). При цьому, всі вказані рахунки-фактури Позивача відображають (співпадають) рахунки, які виставлені ОСОБА_6 особою Позивачеві (а.с.а.с.72-81 т.1).

В ході розгляду справи Товариством з обмеженою відповідальністю «Юнис», в порядку ст.60 Господарського процесуального кодексу України, був заявлений зустрічний позов до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про визнання недійсним договору № 05/01/13-К/Е-3 про тимчасове надання можливості користування комунальними та експлуатаційним послугами від 05.01.2011р. Разом із зустрічною позовною заявою від Відповідача надійшла також заява про відстрочення сплати судового збору до прийняття судом рішення у справі, яка мотивована важким фінансовим становищем товариства.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 25.02.2015р. на підставі ч.2 ст.60, п.4 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України зустрічна позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнис" до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 про визнання недійсним договору № 05/01/13-К/Е-3 про тимчасове надання можливості користування комунальними та експлуатаційним послугами від 05.01.2011р. була повернута заявнику без розгляду у зв'язку з неподанням доказів сплати судового збору, оскільки у клопотанні про відстрочення сплати судового збору судом було відмовлено. Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.03.2015р. у справі № 908/614/15-г за наслідками перегляду в апеляційному порядку апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Юнис" ухвала Господарського суду Запорізької області від 25.02.2015р. була залишена без змін.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься додаткова угода № 6 від 31.08.2013р. (а.с.17 т.4) до договору № 05/01/11-13/К/Е-3 оренди нежитлового приміщення від 05.01.2011р., підписана сторонами, за умовами якої вони дійшли згоди достроково з ініціативи Орендаря розірвати договір оренди № 05/01/11-13/К/Е-3 від 05.01.2011р. з 31.08.2013р. При цьому в п. 3 вказаної додаткової угоди сторони визначили, що Орендар зобов'язується сплатити погоджену з ним суму заборгованості у термін не пізніше п'яти робочих днів, враховуючи день підписання даної угоди, зокрема: з відшкодування комунальних та експлуатаційних послуг на загальну суму 1269,22грн.

Також в матеріалах справи наявне платіжне доручення №35107 від 02.09.2013р., яке свідчить про факт оплати Відповідачем зазначеної в п. 3 додаткової угоди № 6 від 31.08.2013р. заборгованості з відшкодування комунальних та експлуатаційних послуг на загальну суму 1269,22грн.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Орендар повернув Орендодавцю, а Орендодавець прийняв з оренди відокремлені, вбудовані, об'єднані нежитлові приміщення, з окремим входом, загальною площею 116,1кв.м., які знаходяться на першому поверсі дев'ятиповерхового житлового будинку, розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Ентузіастів, 3 прим. №№75,76, про що було складено акт прийому-передачі нежитлового приміщення з оренди від 31.08.2013р (а.с.18 т.4)

В матеріалах справи також міститься рішення Господарського суду Запорізької області у справі №908/1022/13 (а.с.а.с.21-26 т.4) за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнис» про стягнення 158 031,44грн., з яких 8 471,85грн. заборгованість з відшкодування експлуатаційних та комунальних послуг за період липня 2012р. по березень 2013р. Судом позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з відшкодування експлуатаційних та комунальних послуг за період липня 2012р. по березень 2013р., були задоволені частково, стягнуто з Відповідача 2 766,43грн.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду у справі №908/1022/13 від 24.07.2013р. (а.с.а.с. 27-29 т.4), залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 08.10.2013р. (а.с.а.с.30-34 т.4), рішення місцевого господарського суду було скасовано в частині задоволення 2 766,43грн. основного боргу з відшкодування експлуатаційних та комунальних послуг у звязку з відсутністю у Відповідача за цим позовом обовязку з відшкодування вартості експлуатаційних та комунальних послуг.

За таких обставин Господарський суд Запорізької області відмовив у задоволенні позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юнис», мотивувавши своє рішення встановленням факту сплати Відповідачем повної суми боргу, визначеною додатковою угодою №6 від 31.08.2013р. та ненастанням у Відповідача зобов'язань по відшкодуванню вартості комунальних та експлуатаційних послуг за договором оренди, а також розірванням зазначеного договору.

Оцінюючи правильність застосування місцевим судом норм матеріального і процесуального законодавства в контексті встановлених обставин, апеляційний суд зазначає наступне:

Виходячи із приписів ст.1 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст.15, 16 Цивільного кодексу України можливість задоволення позовних вимог перебуває у залежності від наявності (доведеності) наступної сукупності умов: наявність у Позивача певного захищуваного субєктивного права або інтересу, порушення такого субєктивного права (інтересу) з боку Відповідача та належність (передбаченість законодавством та адекватність встановленому порушенню) обраного способу судового захисту. Відсутність (недоведеність) будь-якого з означених елементів унеможливлює задоволення позовних вимог.

Сутність захищуваних заявленим позовом прав полягає в своєчасному отриманні відшкодуванні витрат Орендодавця з оплати спожитих Орендарем комунальних послуг, які (права) випливають з укладеного між сторонами договору оренди нежитлового вбудованого приміщення №05/01/11-13/Е-3 від 05.01.2011р. Дійсно, означений договір є належною у розумінні ст.ст.173, 174 Господарського кодексу України та ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України підставою для виникнення у його сторін кореспондуючих прав і обовязків, зокрема, права Орендодавця на відшкодування витрат з оплати спожитих Орендарем. Разом із тим, сукупний аналіз положень п.п.3.8., 4.2., 5.5., 6.2., 6.7., 6.8. договору оренди, що визначає обовязкові в силу ст.629 Цивільного кодексу України для сторін умови забезпечення приміщення комунальними послугами та відшкодування Орендарем витрат з оплати за їх надання, вказує на те, що:

- витрати, що мають бути компенсовані Орендарем, несуться Орендодавцем перед постачальниками відповідних комунальних послуг;

- розмір належних до компенсації Орендарем витрат визначається сплаченими Орендодавцем рахунками постачальників відповідних комунальних послуг.

Між тим, як справедливо зауважив місцевий суд, заявлені до стягнення компенсаційні витрати зумовлені правовідносинами Позивача з ОСОБА_6 особою в межах укладеного між ними договору №05/01/13-К/Е-3 від 05.01.2011р., стороною (учасником) якого Відповідач не являється. З огляду на неспівпадіння субєктивного складу учасників цього договору та договору оренди, на підставі якого заявлені позовні вимоги, договір №05/01/13-К/Е-3 від 05.01.2011р. в силу приписів ст.ст.653, 654 Цивільного кодексу України жодною мірою не впливає (не може змінювати вказаних вище умов щодо відшкодування витрат з оплати наданих комунальних послуг) на правовідносини сторін за договором оренди №05/01/11-13/Е-3 від 05.01.2011р.

Беручи до уваги, що рахунки-фактури, виставлені Позивачеві ОСОБА_6 особою, яка не є передбаченою договором оренди спеціалізованою організацією постачальником комунальних послуг, в свою чергу, ґрунтуються на рахунках, виставлених ОСОБА_6 особі такими спеціалізованими організаціями за надані їй (що підтверджується актами приймання-передачі) комунальні послуги (а.с.а.с.98-140 т.1) в межах укладених між ними відповідних договір про надання таких слуг, апеляційний суд погоджується із висновком місцевого суду, що означені фактичні обставини не передбачені умовами договору оренди як такі, що зумовлюють виникнення у Відповідача спірних грошових зобовязань з відшкодування витрат Орендодавця у його правовідносинах з ОСОБА_6 особою щодо отримання останньою комунальних послуг за адресою орендованого Відповідачем приміщення.

Апеляційний суд зауважує, що представлені Позивачем вказані вище докази в обґрунтування заявлених позовних вимог, які зумовлені правовідносинами між Позивачем та ОСОБА_6 особою, між ОСОБА_6 особою та постачальниками на її користь комунальних послуг за адресою орендованого приміщення, не узгоджуються із положеннями п.1.5. договору оренди, за яким Орендодавець гарантує відсутність прав третіх осіб на орендоване приміщення. Слід наголосити, що припущення про наявну або відсутню обізнаність Відповідача щодо сутності правовідносин між Позивачем та ОСОБА_6 особою відносно оплати комунальних послуг жодною мірою не впливає на обовязковість дотримання Орендодавцем визначених саме договором оренди умов отримання компенсаційних платежів.

Також апеляційний суд вважає правомірними висновки місцевого суду щодо відсутності належних доказів сплати Позивачем сум витрат комунальних та експлуатаційних послуг, у примушені до відшкодування яких полягають позовні вимоги, адже:

- недатована квитанція до прибуткового касового ордеру №95 (а.с.70 т.1) навіть не відображена в акті звірення розрахунків між Позивачем та ОСОБА_6 особою (а.с.71 т.1, там вказується про платіж згідно квитанції №17 від 28.01.2013р.), хоча про необхідність такого звіряння вказані сторони дійшли згоди в п.2.1. договору №05/01/13-К/Е-3 від 05.01.2011р.;

- вказана квитанція до прибуткового касового ордеру №95 за будь-яких обставин не свідчить про здійснення платежу Позивачем на користь постачальників комунальних та експлуатаційних послуг, витрати з якого і підлягають компенсації за умовами договору оренди.

Крім того, апеляційний суд вважає слушними міркування місцевого суду про виконання Відповідачем своїх грошових зобовязань з відшкодування витрат з оплати спожитих комунальних та експлуатаційних послуг у розмірі 1269,22грн., що був визначений на момент розірвання договору оренди і повернення Позивачеві орендованого приміщення за актом приймання-передачі від 31.08.2013р. відповідно до умов додаткової угоди №6 від 31.08.2013р.

Твердження Скаржника про те, що визначений цією додатковою угодою розмір заборгованості з відшкодування не є кінцевим через розглядувану на той момент справу №908/1022/13 та відсутність застереження в угоді про відсутність претензій сторін одна до одної жодною мірою не впливають на юридичні наслідки укладання цієї угоди, а саме визначеність в порядку ч.3 ст.653 Цивільного кодексу України узгодженої сторонами остаточної суми грошових зобовязань з компенсаційних витрат саме на момент повернення орендованого майна, встановлення (і подальша оплата Відповідачем) якої з дати укладання додаткової угоди унеможливлює її збільшення за рахунок обставин попереднього періоду, які хронологічно були враховані при укладанні такої угоди.

Відсутність підстави для оплати Відповідачем стягуваних грошових коштів зумовлює висновок і про відсутність з боку останнього порушення у вигляді прострочення спірного грошового зобовязання у розумінні ст.610 та ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України, а отже і про відсутність підстав для застосування в розглядуваному випадку визначених ст.625 цього Кодексу наслідків як способу захисту субєктивних прав від відсутнього порушення.

Оскільки будь-яких інших обставин, передбачених ст.104 Господарського процесуального кодексу України, для скасування чи зміни переглядуваного рішення не встановлено, судова колегія апеляційної інстанції дійшла висновку, що апеляційна скарга Позивача підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, що згідно із ст. 49 Господарського процесуального кодексу України має наслідком віднесення на рахунок Скаржника витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Донецький апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційної скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_5, м. Запоріжжя на рішення Господарського суду Запорізької області від 10.06.2015р. у справі №908/614/15-г залишити без задоволення.

2.Рішення Господарського суду Запорізької області від 10.06.2015р. (повний текст рішення підписано 06.07.2015р.) у справі №908/614/15-г залишити без змін.

3.Постанова апеляційної інстанції набирає сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя: Д.О. Попков

Судді: К.І. Бойченко

ОСОБА_3

Надруковано: 6 прим. 1. Позивачу; 2. Відповідачу; 3 ОСОБА_6 особі, 4- у справу; 5 ДАГС; 6 ГСЗО