ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015р. Справа № 917/2114/15

Господарський суд Полтавської області

в складі головуючого судді Кульбако М.М.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1,

від відповідача: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобино Агро",

вул. 40 років Жовтня, 111, м. Глобине Полтавська область, 39000

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тамерлан",

вул. Енгельса, 61/2, м. Глобине Полтавська область, 39001

про стягнення 14 361,61 грн., -

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Глобино Агро" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Тамерлан" про стягнення 14 361,61грн., з яких 7 470,52 грн. - основна заборгованість, 3 364,39 грн. - інфляційні втрати, 209,99 грн. - 3 % річних, 3 316,71 грн. - пеня, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за укладеним 01.10.2014р. між сторонами договору №02/10-ек про надання послуг.

В судове засідання 22.10.2015 р. відповідач не з'явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим розгляд справи було відкладено на 11.11.2015 року.

В судове засідання 11.11.2015р. представник відповідача також не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення. Про причини неявки на судове засідання не повідомив.

Враховуючи те, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, господарський суд повідомляв належним чином відповідача про час і місце судового розгляду, а явка відповідача не визнавалася судом обов'язковою, тому суд вважає можливим розглянути справу без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами у відповідності до ст. 75 ГПК України.

11.11.2015 року представником позивача подано заяву про зменшення розміру позовних вимог б/н, посилаючись на сплату відповідачем основного боргу в розмірі 7 470,52грн., на підтвердження чого додано платіжне доручення №2PL123643 від19.10.2015р.

В поданій заяві позивач просить остаточно стягнути з відповідача 6 891,09 грн, з яких 3 316,71 грн. пені, 209,99 грн. 3 % річних, 3 364,39 грн. інфляційних нарахувань.

У відповідності до ч.4 ст.22 ГПК України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити або зменшити розмір позовних вимог, у зв'язку з чим клопотання позивача не суперечить чинному законодавству та підлягає задоволенню.

Згідно пункту 4.6 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 року (з наступними змінами) та абзацу 2 пункту 7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №6 "Про судове рішення" від 23.03.2012 року (з наступними змінами), в разі зменшення позивачем суми позову припинення провадження в частині зменшення відповідної суми не здійснюється, - про таке зменшення зазначається в описовій частині рішення, а предметом позову залишається вимога про стягнення суми в зменшеному розмірі.

Враховуючи викладене, подальший розгляд справи проводиться з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі з мотивів, викладених у позовній заяві (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

Рішення приймається після перерви, оголошеної в судовому засіданні 11.11.2015р. Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив, що: 01 жовтня 2014 року між ТОВ "Глобино Агро" (надалі - Позивач, Виконавець) та ТОВ "Тамерлан" (надалі - Відповідач, Замовник) було укладено Договір №02/10-ек про надання послуг (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Виконавець зобов'язується за усним чи письмовим завданням Замовника надати за плату послуги, а Замовник зобов'язується оплатити надані послуги.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що предметом договору є надання послуг по обмолоту CLAAS LEXION 560R.

Як зазначено сторонами в розділі 4 Договору, Вартість послуг визначається сторонами за фактом їх надання за кожен календарний місяць та фіксується в актах про надані послуги. Ціна обмолоту 1 га комбайном CLAAS LEXION 560R на паливі замовника 420 грн (з ПДВ). Акт про надані послуги підписується Сторонами до 31 числа місяця, в якому фактично надавалися послуги.

Згідно з п. 4.4. Договору оплата за надання передбачених Договором послуг здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Виконавця протягом 5-ти банківських днів, згідно виставлених рахунків та після підписання актів про надані послуги.

У відповідності до п. 5.1., 5.1.1. Договору, у випадку порушення Договору Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним законодавством України. Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору.

Так, 13.10.2014р. на виконання зобов'язань за Договором, Позивачем були надані послуги Відповідачу по обмолоту комбайном CLAAS LEXION 560R в кількості 11,5 га на загальну суму 4 830,00 грн., що підтверджується актом виконання робіт (надання послуг) №99 від 13.10.2014 р., підписаного сторонами та скріпленого печатками обох сторін (а.с.13)

Як зазначає у позовній заяві Позивач, хоча п. 4.2. Договору передбачено, що послуги по обмолоту надаються на паливі Відповідача, але в дійсності послуги були надані на паливі Виконавця, що не заперечується Замовником, про що свідчить підписаний сторонами акт звірки взаємних розрахунків від 27.08.2015 р. (а.с.14).

Таким чином, Позивач виконав свої зобов'язання за Договором належним чином - надав послуги по обмолоту, однак Відповідач своєчасну оплату за надані послуги не здійснив. Як вбачається з платіжного доручення, наявного в матеріалах справи, Відповідач сплатив основний борг за надані послуги лише 19.10.2015р. (а.с.35)

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 6 891,09 грн., з яких 3 316,71 грн. пені, 209,99 грн. 3 % річних, 3 364,39грн. інфляційних нарахувань (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог).

При прийнятті рішення суд виходить з наступного:

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Згідно зі ст. ст. 509, 510 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України ).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На виконання умов договору позивач належним чином та в повному обсязі виконав взяті на себе зобов'язання, а Відповідач зобов'язання по оплаті за поставлений товар виконав з порушенням строків, обумовлених сторонами у Договорі, що підтверджується належними доказами.

Згідно з частиною першою ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з ч. 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань, відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань з своєчасної оплати за надані послуги, ТОВ "Глобино Агро" просить суд стягнути з ТОВ "Тамерлан" на свою користь 3 316,71 грн. пені за період з 19.10.2014р. по 25.09.2015р.

Згідно статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до частини 6 статті 232 господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

У пункті 2.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013р. № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" зазначено, що щодо пені за порушення грошових зобов'язань застосовується припис частини шостої статті 232 ГК України. Даним приписом передбачено не позовну давність, а період часу, за який нараховується пеня і який не повинен перевищувати шести місяців від дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконане; законом або укладеним сторонами договором може бути передбачено більшу або меншу тривалість цього періоду. Його перебіг починається з дня, наступного за останнім днем, у який зобов'язання мало бути виконане, і початок такого перебігу не може бути змінений за згодою сторін. Необхідно також мати на увазі, що умова договору про сплату пені за кожний день прострочення виконання зобов'язання не може розцінюватися як установлення цим договором іншого, ніж передбачений частиною шостою статті 232 ГК України, строку, за який нараховуються штрафні санкції.

Пунктом 5.2. Договору сторони погодили, що за прострочення строку надання послуг Виконавець за вимогою Замовника, сплачує останньому неустойку в розмірі 0,1% від вартості ненаданих послуг за кожен день прострочення.

За приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

У наданому до позовної заяви розрахунку, позивачем розраховано пеню, виходячи з подвійної облікової ставки НБУ за період прострочення з 19.10.2014р. по 25.09.2015р., але в договорі сторонами визначено сплату неустойки (пені) в розмірі 0,1%.

Таким чином, перевіривши правильність нарахування позивачем відповідачу пені, виходячи з п.5.2. Договору та статей 232, 343 ГК України з ТОВ "Тамерлан" на користь ТОВ "Глобино Агро" підлягає стягненню 1160,39 грн. пені за період з 19.10.2014р. по 19.04.2015р.

Крім пені, позивачем також заявлено вимоги про стягнення з відповідача 209,99 грн. 3 % річних, 3 364,39 грн. інфляційних нарахувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3 % річних, та суми боргу з врахуванням індексу інфляції, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 209,99 грн. 3 % річних, 3 361,73 грн. інфляційних втрат.

У відповідності до ст.49 ГПК України, судові витрати в частині сплати судового збору, понесені позивачем, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши подані докази, керуючись статтями 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Тамерлан" (вул. Енгельса, 61/2, м. Глобине, Полтавська область, 39001, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Глобино Агро", (вул. 40 років Жовтня,111, м. Глобине, Полтавська область, 39000, п/р 26002614 у відділенні "ПУМБ" в м. Кременчук, МФО 334851, ) 1160,39 грн. - пені, 209,99 грн. - 3% річних, 3 361,73 грн. - інфляційних втрат, 1218,00 грн. - на повернення судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

4. Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Полтавської області протягом 10 днів.

Повне рішення складено 24 листопада 2015 року.

СУДДЯ Кульбако М.М.