ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2015 р.Справа № 922/5418/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавровой Л.С.

при секретарі судового засідання Пунтус Д.А.

розглянувши справу

за позовом КП "Комплекс з вивозу побутових відходів , м. Харків
до Липецьке територіально-виробниче управлінняексплуатації житлово-комунального господарства та побутового обслуговування, с. Липці
про стягнення коштів
за участю сторін:

позивача - не з*явився

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Комунальне підприємство "Комплекс з вивозу побутових відходів" , м. Харків звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Липецького територіально-виробничого управління експлуатації житлово-комунального господарства та побутового обслуговування, с. Липці про стягнення заборгованості в розмірі 20962,16 грн., з яких 10536,75 грн. основного боргу, 4794,40 грн. - інфляційні витрати, 631,01 грн. - 3% річних, 5000,00 грн. витрати на оплату послуг адвоката, також позивачем заявлено до стягнення судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором № 875 від 04.01.2013 року про надання послуг з вивезення побутових відходів.

03.11.2015 року позивач надав заяву про зменшення позовних вимог та просить суд стягнути з відповідача заборгованості в розмірі 20962,16 грн., з яких 10536,75 грн. основного боргу, 4794,40 грн. - інфляційні витрати, 631,01 грн. - 3% річних, також позивачем заявлено до стягнення судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

В частині стягнення суми 5000,00 грн. як витрати на оплату послуг адвоката, позивач просить суд зменшити розмір позовних вимог, оскільки ця сума сплачена добровільно на користь адвоката ФОП Сергієнко Світлани Михайлівни у відповідності до договору на надання адвокатських послуг від 30.07.2015 року ( а.с.41-43).

Відповідно до частини 3 статті 48 Господарського процесуального Кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються в порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного Закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами. Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться у статті 1 вказаного Закону, за якою адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом

За змістом статей 44 і 48 Господарського процесуального кодексу України, сума, сплачена за послуги адвоката, є складовою судових витрат.

Принцип "розумного обґрунтування" розміру оплати юридичної допомоги набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати - обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його адвокатський досвід, науково-теоритична підготовка, тощо.

Позивач в судове засідання не з*явився, надав клопотання про відкладення розгляду справу на іншу дату.

У відповідності до ст. 69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. Дана заява надійшла до суду 21.09.2015 року, тобто кінцевий строк розгляду справи закінчується 21.11.2015 року. Заяви щодо продовження строку розгляду справи у відповідності до ст. 69 ГПК України, позивачем надано не було.

Судом розглянуте заявлене клопотання щодо відкладення розгляду справи та визнане таким, що не підлягає задоволенню.

Згідно із пунктом 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що явка позивача та відповідача не була визнана обов'язковою, а також те, що їх неявка не перешкоджає розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності за наявними матеріалами у справі.

Згідно положень ст.ст. 4-3, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Враховуючи достатність часу, наданого позивачеві та відповідачеві для підготовки до судового засідання та підготовки витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

На підставі ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.

Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

04.01.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір за № 875 про надання послуг з вивезення побутових відходів ( а.с.21-22).

У відповідності до предмету договору позивач зобов*язався згідно з графіком - понеділок , вівторок , середа, четверг . п*ятниця, субота та неділя та при зміні графіка, за заявкою сторони надавати послуги з вивезення побутових відходів на підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради за № 940 від 28 грудня 2011 року "Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів в місті Харкові" та відповідно до схеми санітарного очищення, затвердженої рішенням 18 сесії Харківської міської ради 4 скликання від 24.12.2003 року № 284/03 зі змінами та доповненнями , а споживач зобов*язався своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором ДК 016-97 КВЕД 90.00.2"Полуги з видалення твердих відходів" ( п.1 договору).

Тариф за послугу ( перевезення, захоронення) твердих побутових відходів за 1 м 3 складає 47,00 грн. в тому числі ПДВ 7,83 грн. що базується на підставі Рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 894 від 20.12.2011 року. Сторони погодили, що виконана послуга оформлюється актом здачі-приймання робіт (надання послуг) ( п.16 договору).

Також , сторони передбачили, що після закінчення звітного періоду впродовж 5-ти робочих днів, споживач повинен отримати у виконавця акт здачі - приймання робіт ( виконаних робіт) та оформити його належним чином відповідно до діючого законодавства України, і впродовж 3-х днів зобов*язався повернути в адресу позивача підписаний акт, або мотивовану відмову ( п.18 підпункт 10).

На виконання умов договору, позивачем надано до матеріалів справи наступні акти наданих послуг з вивезення побутових відходів за :

- березень 2013 року на суму 1763,50 грн. ( а.с.23);

- квітень 2013 року на суму 1092,75 грн. ( а.с.24) ;

- травень 2013 року на суму 1092,75 грн. ( а.с.25) ;

- червень 2013 року на суму 1163,25 грн. ( а.с.26);

- липень 2103 року на суму 1374,75 грн. ( а.с.27) ;

- серпень 2013 року на суму 1586,25 грн. ( а.с.28);

- вересень 2013 року на суму 1515,75 грн. ( а.с.29) ;

- жовтень 2013 року на суму 1586,25 грн. ( а.с.30);

- листопад 2013 року на суму 881,25 грн. ( а.с.31). Всього на суму 12055,50 грн.

Доказів направлення або вручення актів виконаних робіт, позивачем надано не було, але виконавцем послуг надані подорожні листи вантажного автомобіля за спірний період, які свідчать що такі послуги надавалися ( а.с.44- 171).

Разом з тим, позивачем надано до матеріалів справи лист за № 1733 від 14.07.2015 року, який свідчить що, останній звертався до відповідача з вимогою щодо сплати кредиторської заборгованості , що становить 10536,75 грн. В даному листі позивач просить сплатити борг протягом 14 робочих днів. ( а.с.33 на зворотня сторона аркуша).

Відповідач в порушення умов договору та чинного законодавства здійснював оплату частково за надані послуги КП "Комплексу з вивозу побутових відходів".

Станом на день подання позову відповідачем свого обов'язку щодо сплати грошових коштів не виконано.

Суд вважає за необхідне зазначити, що відповідачем до суду не надано будь-яких доказів на спростування як суми основного боргу, так і нарахованих на неї сум річних, інфляційних.

Тому позиція відповідача суперечать приписам ст. 526 ЦК України, відповідно до приписів якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, тому сума основного боргу в розмірі 10536,75 грн. підлягає стягненню з відповідача .

Щодо стягнення з відповідача суми 5425,41 грн., у тому числі 3% річних - 631,01 грн., інфляційних витрат - 4794,40 грн. суд зазначає, що інфляційні збитки за своєю правовою природою є наслідком інфляційних процесів в економіці, а тому їх слід вважати складовою частиною основного боргу, а нарахування 3% річних по грошових розрахунках є визначеною законом платою боржника за користування грошовими коштами кредитора. При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Разом з тим, суд перевіривши нарахування річних та інфляційних втрат, прийшов до висновку про відмову у задоволені заявлених вимог , виходячи з наступного, так беручи до уваги , що акти приймання - здачі виконаних робіт, не були ні направлені , а ні вручені відповідачеві, прострочення виконання зобов*язання слід рахувати від направлення листа - вимоги за № 1733 від 14.07.2015 року. Дана вимога отримана відповідачем 30.07.2015 року , про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення ( а.с.34). Позивач просив здійснити сплату боргу на протязі 14 робочих днів, що за підрахунками становить 21.08.2015 року.

Позивачем нараховані інфляційні втрати та 3 % річних за період з 01.04.2013 року по 14.08.2015 року. У зв*язку з чим, в частині стягнення інфляційних втрата в розмірі 4794,40 грн. та 3 % річних в розмірі 631,01 грн. - відмовляється у повному обсязі.

Щодо клопотання позивача до заяви про зменшення розміру позовних вимог на суму 5000 грн. добровільно сплачених адвокатських послуг, судом встановлено наступне, відповідно до частини 3 статті 48 Господарського процесуального Кодексу України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються в порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність". Дія вказаного Закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами. Поняття особи, котра є адвокатом, наводиться у статті 1 вказаного Закону, за якою адвокат - це фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом

За змістом статей 44 і 48 Господарського процесуального кодексу України, сума, сплачена за послуги адвоката, є складовою судових витрат.

Витрати, пов'язані з оплатою послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Судові витрати за участь адвоката при розгляді справи підлягають сплаті у випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, та їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами. При цьому, формою отримання адвокатом винагороди за надання правової допомоги клієнту є гонорар, який повинен бути законним за формою і порядком внесення і розумно обґрунтованим за розміром.

Згідно статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Принцип "розумного обґрунтування" розміру оплати юридичної допомоги набуває конкретних рис через перелік певних факторів, що мають братись до уваги при визначенні розміру оплати - обсяг часу і роботи, що вимагається для адвоката, його адвокатський досвід, науково-теоритична підготовка, тощо.

Визначаючи розмір сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, повинні братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистки або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Так, при розгляду даних позовних вимог, судом встановлено наступне,

1) адвокат ФОП Сергієнко Світлана Михайлівна у жодне судове засідання не з*явилась. Інтереси позивача представляв за довіреністю № 1945 від 28.07.2015 року Головко М.І.

2) як доказ виконання робіт , адвокатом наданий акт прийому-передачі виконаних послуг, з наступними розцінками, а саме , попереднє опрацювання зібраних доказів та матеріалів 500,00 грн., складання позовної заяви, підготовка процесуальних документів 1000 ,00 грн., представленні інтересів Замовника при розгляді справи в господарському суді 3500,00 грн.

3) суд зауважує, що сторони договором на надання адвокатських послуг від 30.07.2015 року , погодили що надання послуг адвоката надається у відповідності до пп. 1.1 - 1.2 договору. Пункту 1.2 договору взагалі не міститься в умовах зазначеного правочину.

4) свідоцтва на право зайняття адвокатською діяльністю, адвокатом Сергієнко С.М. не надано.

Визначаючи розмір сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, суд бере до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; наявні відомості органів статистки або інших органів про ціни на ринку юридичних послуг; тривалість розгляду і складність справи тощо.

Докази, які підтверджують розумність витрат на оплату послуг адвоката, повинна подавати сторона, що вимагає відшкодування таких витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 ГПК України витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката визначаються у порядку встановленому Законом України "Про адвокатуру". Дія вказаного закону поширюється тільки на осіб, які є адвокатами.

Поняття особи, котра є адвокатом наводиться в статті 2 Закону України "Про адвокатуру", котра зазначає, що адвокатом може бути громадянин України, який має вищу юридичну освіту, стаж роботи за спеціальністю юриста або помічника адвоката не менше двох років, склав кваліфікаційні іспити, одержав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та прийняв Присягу адвоката України. Таким чином ст. 44 ГПК України передбачає відшкодування сум як судових витрат, які були сплачені стороною за отримання послуг, лише адвокатам, а не будь - яким представникам.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.1,2,33,44,75,82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Липецького територіального виробничого управління експлуатації житлово-комунального господарства та побутового обслуговування ( Харківський район, с. Липці, вул. Пушкінська, 6-А, р/р 5858 в ХОУ ВАТ "Ощадбанк" МФО 351823, ) на користь Комунального підприємства "Комплекс з вивозу побутових відходів "( м. Харків, пров.Золотий,4 р/р 4400 в АТ "УкрСиббанк" МФО 351005, ) суму основного боргу 10536,75 грн., адвокатські послуги в сумі 1500, 00 грн., та судовий збір 1218,00 грн.

В частині стягнення інфляційних втрат 4794,40 грн., 3 % річних - 631,01 грн., адвокатських послуг - 3500,00 грн. - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.11.2015 р.

Суддя Л.С. Лаврова