РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.11.2015Справа №910/26852/15
За позовом Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр"

До Комунального підприємства "Ремонтно - експлуатаційна організація -3"

Про стягнення 22 841,28 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Масько А.М. (дов. № 02-3781 від 27.07.2015)

від відповідача: Яковіщук Я.М. (дов. № 71-Д, від 13.11.2015)

В судовому засіданні 18.11.2015, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

15.10.2015 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява № 02-4596 від 21.09.2015 Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (надалі - позивач) до Комунального підприємства "Ремонтно - експлуатаційна організація -3" (надалі - відповідач) про стягнення 22 841,28 грн.

Позовні вимоги ограновані тим, що на думку позивача, відповідач неналежним чином виконував взяті на себе зобов'язання за Договорами про надання послуг № 2464 від 01.09.2008 та № 3386 від 14.01.2014, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 22 841,28 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.10.2015 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження по справі № 910/216852/15, розгляд справи призначено на 04.11.2015.

В судове засідання, призначене на 04.11.2015, представник позивача з'явився, надав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження у справі.

В судове засідання, призначене на 04.11.2015, представник відповідача не з'явився, однак через канцелярію суду 03.11.2015 подав клопотання про відкладення розгляду справи.

04.11.2015 ухвалою суду розгляд справи відкладено на 18.11.2015.

В судове засідання, призначене на 18.11.2015, представник позивача з'явився та підтримав позовну заяву в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 18.11.2015. з'явився та просив відкласти розгляд справи.

Суд розглянувши вказане клопотання відмовив в його задоволенні, у зв'язку з тим, що з ініціативи відповідача судові засідання вже відкладались, таким чином відповідач зловживає своїми процесуальними правами.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

01.09.2008 між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) був укладений договір № 2464 на виконання робіт.

Відповідно до п. 1.1 Замовник доручає та оплачує, а Виконавець приймає на себе виконання робіт по наданню та інформаційно-технологічному супроводженню програмного забезпечення Виконавця на ПК «Замовника», відповідно до Додатку № 1 до Договору.

Відповідно до п. 3.1 Договору вартість робіт, обумовлених даним Договором, визначається згідно Додатку № 1.

Однак, відповідач в порушення умов договору, не виконав основного обов'язку за Договором, плату за надані послуги в повному обсязі не вніс, в результаті чого виникла заборгованість яка, за розрахунками позивача, складає 10 264,80 грн., що підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

14.01.2014 між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) був укладений договір № 3386 на виконання робіт.

Відповідно до п. 1.1 Замовник доручає та оплачує, а Виконавець приймає на себе зобов'язання надати Замовникові, за його письмовим зверненням послуги, які передбачають надання інформації щодо розщеплення проведених нарахувань, призначених пільг та субсидій і оплат за послуги з утримання будинків, споруд та прибудинкових територій по складових тарифу з наданням відповідних вихідних форм, а також надання та інформаційно-технологічне супроводження програмного забезпечення «Розрахунок доходів та витрат по кожному будинку окремо в розрізі складових тарифів на утримання будинків, споруд та прибудинкових територій».

Відповідно до п. 2.2. Договору Оплата за отриману послугу згідно п 1.1. Догвору проводиться замовником протягом 7 банківських днів після отримання послуги, що визначається по даті підписання актів приймання-передачі наданих послуг.

Однак, відповідач в порушення умов договору, не виконав основного обов'язку за Договором, плату за надані послуги в повному обсязі не вніс, в результаті чого виникла заборгованість яка, за розрахунками позивача, складає 7 116 грн., що підтверджується актами приймання-передачі наданих послуг (належним чином засвідчена копія міститься в матеріалах справи).

За своєю правовою природою вказані Договори, є договорами про надання послуг.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не виконав свої зобов'язання перед позивачем.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З урахуванням викладеного, зважаючи на відсутність будь-яких доказів щодо оплати заборгованості за Договорами, суд дійшов висновку, що обґрунтованими є позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за Договорами в сумі 17 380,80 грн.

Позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 2 730,27 грн. пені в розмірі подвійної ставки НБУ належної до сплати суми за кожен день прострочення, відповідно до п. 6.2 до Договору № 3386.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України, штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума пені в розмірі 2 730,27 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 286,86 грн. та інфляційні втрати в сумі 2 443,35 за прострочення виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд перевірив та погоджується з наданим Позивачем розрахунком 3% річних та інфляційних втрат , а тому вважає за можливе стягнути з Відповідача вказані суми.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 49, ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Ремонтно - експлуатаційна організація -3" (03148, м. Київ, вул. Картвелішвілі, будинок 9-А; ідентифікаційний код: 36113990) на користь Комунального підприємства "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (02192, м. Київ, вулиця Космічна, будинок 12-А; ідентифікаційний код 04013755) 17 380 (сімнадцять тисяч триста вісімдесят) грн. 80 коп. - основного боргу, 286 (двісті вісімдесят шість) грн. 86 коп. - 3 % річних, 2 443 (дві тисячі чотириста сорок три) грн. 35 коп. - інфляційне збільшення, 2 730 (дві тисячі сімсот тридцять) грн.. 27 коп. - пені та 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. - суму судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 25.11.2015

Суддя М.О. Лиськов