РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2015Справа №910/24950/15

За позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пріоритетінвест»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Відокремлений підрозділ Вокзал станції Київ-Пасажирський Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця»

про розірвання договору оренди та зобов'язання повернути майно

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Літвінов О.А. - за довіреністю № 35 від 07.08.2015 р.

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву до Товариства з обмеженою відповідальністю «Пріоритетінвест» про розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.08.2010 р. № 5590, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та ТОВ «Пріоритетінвест» та зобов'язання ТОВ «Пріоритетінвест» повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по м. Києву державне нерухоме майно.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2015 р. порушено провадження у справі № 910/24950/15 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 28.10.2015 р., залучено до участі в справі третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Відокремлений підрозділ Вокзал станції Київ-Пасажирський Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця»; зобов'язано сторін та третю особу надати певні документи та пояснення.

Через відділ діловодства суду 26.10.2015 р. від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку із хворобою директора.

27.10.2015 р. через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про долучення документів на виконання вимог ухвали суду.

У судовому засіданні 28.10.2015 р. представник позивача поставив вирішення клопотання відповідача на розсуд суду та подав на виконання вимог ухвали суду оригінали документів, для огляду у судовому засіданні; позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Розглянувши клопотання відповідача, суд його відхилив з тих підстав, що нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі, тому неможливість одного з представників відповідача бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника судового процесу на участь у судовому засіданні його іншого представника. Також відповідачем не виконано вимог ухвал суду у даній справі, оскільки він міг подати витребуваний судом письмовий відзив на позовну заяву через відділ діловодства та документообігу Господарського суду міста Києва, як він це зробив, подавши клопотання про відкладення розгляду цієї справи.

Однак відповідач наданими йому процесуальними правами не скористався, у зв'язку з чим це клопотання визнається судом необґрунтованим та підлягає відхиленню.

Відповідач та третя особа уповноважених представників у судове засідання 28.10.2015 р. не направили, про причини неявки третя особа не повідомила, про призначене судове засідання були повідомлені належним чином, вимог ухвали не виконали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2015 р. відкладено розгляд справи до 18.11.2015 р., у зв'язку з неявкою представників відповідача та третьої особи у призначене судове засідання, невиконанням ними вимог ухвали суду, а також для дослідження доказів у справі.

Через відділ діловодства суду 13.11.2015 р. від відповідача надійшло клопотання про долучення документів на виконання вимог ухвали суду, відзив на позовну заяву та клопотання, в якому відповідач просив зобов'язати позивача провести з відповідачем звірку взаєморозрахунків, акт якої надати суду.

У судовому засіданні 18.11.2015 р. представник відповідача підтримав клопотання щодо проведення звірки взаєморозрахунків, просив його задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні 18.11.2015 р. поставив вирішення даного клопотання на розсуд суду.

Розглянувши дане клопотання, суд не знайшов підстав для його задоволення.

Представник позивача надав усні пояснення по суті спору та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти позову в повному обсязі, з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Третя особа уповноважених представників у судове засідання 18.11.2015 р. не направила, про причини неявки не повідомила, про призначене судове засідання була повідомлена належним чином, вимог ухвали не виконала.

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі, у зв'язку з неявкою представників третьої особи у призначене судове засідання, невиконанням нею вимог ухвали суду, а також для дослідження доказів у справі, керуючись ст. 77 ГПК України, ухвалою від 18.11.2015 р. розгляд справи відклав та призначив на 25.11.2015 р. та повторно зобов'язав третю особу надати господарському суду установчі документи та письмові пояснення по суті спору.

24.11.2015 р. через службу діловодства господарського суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. У зв'язку з хворобою представника відповідача.

Представник позивача в судовому засіданні 25.11.2015 р. заперечив проти клопотання відповідача про відкладення розгляду справи; позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Розглянувши клопотання відповідача, суд його відхилив з тих підстав, що нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі, тому неможливість одного з представників відповідача бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника судового процесу на участь у судовому засіданні його іншого представника.

Представники відповідача та третьої особи в судове засідання 25.11.2015 р. не з'явились, про призначене судове засідання були повідомлені належним чином; третя особа вимоги ухвал суду в даній справі не виконала.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві.

Згідно з абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача та третьої особи про час та місце судового засідання та про наслідки ненадання ним витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представників вищезазначених учасників судового процесу.

У судовому засіданні 25.11.2015 р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву діє на підставі Положення про регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву по м. Києву затвердженого наказом Голови Фонду державного майна України від 02.10.2012 р. № 3607.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендодавцями державного майна є Фонд державного майна України та його регіональні відділення.

Згідно з ч. 1 ст. 287 Господарського кодексу України, Фонд державного майна України, його регіональні відділення є орендодавцями щодо цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, яке є державною власністю, а також іншого майна у випадках, передбачених законом.

20.08.2010 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (надалі - орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пріоритетінвест» (надалі - орендар) було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 5590 (надалі - договір), відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частину площі в Західному тунелі вздовж ліфтів, інвентарний номер 024041 (надалі - майно) площею 380,10 м2, розміщене за адресою: АДРЕСА_1, що перебуває на балансі вокзалу станції Київ-Пасажирський Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 28.02.2010 р. і становить 4 973 808,00 грн.

Орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, указаний в договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акту приймання-передавання майна (пункт 2.1. договору).

Згідно з п. 2.4. договору, обов'язок щодо складання акту приймання-передавання покладається на орендодавця.

20.08.2010 р. на виконання вимог договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.08.2010 р. № 5590 був складений акт приймання-передавання орендованого майна, відповідно до якого Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву передає, а Товариство з обмеженою від повільністю «Пріоритетінвест» приймає в строкове платне користування майно - частину площі в Західному тунелі вздовж ліфтів, інвентарний номер 024041 площею 380,10 м2, розміщене за адресою: АДРЕСА_1, що перебуває на балансі вокзалу станції Київ-Пасажирський Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця».

16.09.2011 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пріоритетінвест» укладено договір № 5590/01 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна від 20.08.2010 р. № 5590, відповідно до якого пункт 1.2. розділу 1 «Предмет договору» договору оренди від 20.08.2010 р. № 5590 викладено у новій редакції, а саме: «Майно площею 266,10 м2 передається в оренду з метою розміщення торгівельних об'єктів з продажу продовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи; майно площею 108,00 м2 передається в оренду з метою розміщення торгівельних об'єктів з продажу непродовольчих товарів; майно площею 6,00 м2 передається в оренду з метою розміщення торгівельних об'єктів з продажу алкогольних та тютюнових виробів.».

Пункт 3.1. договору оренди від 20.08.2010 р. № 5590 викладено у новій редакції, а саме: «Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786 (зі змінами) (надалі - Методика розрахунку) та змінено за згодою сторін, і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - липень 2011 року - 50 133,35 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди вересень 2011 року визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекси інфляції за серпень, вересень місяці 2011 року.».

Пункт 5.14. договору оренди від 20.08.2010 р. № 5590 викладено у новій редакції, а саме: «Не надавати третім особам право користування об'єктом оренди та інші права (повністю чи в певній частині), що випливають з цього договору, крім передачі у суборенду.».

Розділ 5 договору оренди від 20.08.2010 р. № 5590 доповнено наступним пунктом: « 6.4. За письмовою згодою орендодавця здавати майно в суборенду. Суборендну плату в розмірі, що не перевищує орендної плати за об'єкт суборенди, отримує орендар, а решта суборендної плати спрямовується до державного бюджету.».

Пункт 10.7.5. договору оренди від 20.08.2010 р. № 5590 викладено у новій редакції, а саме: «Без письмового дозволу орендодавця передає орендоване нерухоме майно/його частину/ у суборенду, укладає договори про сумісну діяльність, де внеском сторони є право на оренду орендованого за цим договором майна;».

Договір оренди від 20.08.2010 р. № 5590 продовжено на 1 (один) рік, що діє до 20.08.2012 р. включно.

21.09.2012 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пріоритетінвест» укладено договір № 5590/02 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна від 20.08.2010 р. № 5590, відповідно до якого договір оренди від 20.08.2010 р. № 5590 продовжено на 1 (один) рік, що діє до 20.08.2013 р. включно.

В пункті 3.11. договору оренди від 20.08.2010 р. № 5590 замінено «У разі припинення (розірвання) договору» на «У разі розірвання за згодою сторін договору».

Пункт 10.11. договору оренди від 20.08.2010 р. № 5590 викладено у новій редакції, а саме: «За відмову орендаря на вимогу орендодавця повернути орендоване майно, у разі припинення/розірвання за рішенням суду договору, орендар відшкодовує орендодавцю неустойку в розмірі подвійної щомісячної орендної плати за весь час, що відраховується від дати припинення або розірвання договору до підписання акту приймання-передачі (повернення), який підтверджує фактичне повернення орендованого майна.».

30.09.2013 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пріоритетінвест» укладено договір № 5590/03 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна від 20.08.2010 р. № 5590, відповідно до якого договір оренди від 20.08.2010 р. № 5590 продовжено на 1 рік, що діє з 20.08.2013 р. до 20.08.2014 р. включно.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», сторони домовились про те, що орендар зобов'язується:

- провести незалежну оцінку орендованого згідно договору оренди від 20.08.2010 р. № 5590 нерухомого майна, що є державною власністю, на нову дату 31.08.2013 р., відповідно до вимог Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. № 1440;

- укласти договір про внесення змін до договору оренди від 20.08.2010 р. № 5590 зі зміною вартості об'єкту оренди, визначеною згідно з висновком про вартість, та як наслідок зміною орендної плати за базовий (перший) місяць оренди;

- сплатити різницю в орендній платі, якщо така виникне внаслідок переоцінки орендованого державного нерухомого майна, з дати, на яку зроблено звіт про незалежну оцінку.

Крім того, сторони погодились, що чинність договору оренди від 20.08.2010 р. № 5590 припиняється в разі порушення орендарем умов, передбачених пунктом 2 цього договору.

21.10.2014 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пріоритетінвест» укладено договір № 5590/04 про внесення змін до договору оренди нерухомого майна від 20.08.2010 р. № 5590, відповідно до якого:

1. В пункті 2 додаткового договору № 5590/03 від 30.09.2013 р. слова «на нову дату 31.08.2013» читати як «на нову дату 30.06.2014».

2. Пункт 1.1 розділу 1 «Предмет договору» договору оренди № 5590 від 20.08.2010 р. викладено у наступній редакції: « 1.1. Орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно - частину площі в Західному тунелі вздовж ліфтів, інвентарний номер 024041 (далі - майно) площею 380,10 м2, розміщене за адресою: площа Вокзальна, 1, м. Київ, що перебуває на балансі Вокзалу станції Київ-Пасажирський Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», (далі - балансоутримувач), вартість якого визначена згідно з висновком про вартість станом на 30.06.2014 р. і становить 5 741 000,00 грн. без ПДВ».

3. Пункт 3.1 розділу 3 «Орендна плата» договору оренди № 5590 від 20.08.2010 р. викладено в наступній редакції: «Орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 р. № 786 (зі змінами) (далі - Методика розрахунку) і становить без ПДВ за базовий місяць оренди - червень 2014 року: 52 622,06 грн.

Орендна плата за перший місяць оренди липень 2014 року встановлюється шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за липень 2014 року.

4. В пункт 5.8 розділу 5 «Обов'язки орендаря» договору оренди № 5590 від 20.08.2010 р. слова «за звітом про оцінку» читати як «за висновком про вартість».

5. Пункт 8.1 розділу 8 «Права орендодавця» договору оренди № 5590 від 20.08.2010 р. викладено в наступній редакції: «Контролювати з можливим залученням балансоутримувача виконання умов договору та використання майна, переданого в оренду за договором, і у разі необхідності спільно з балансоутримувачем вжити відповідних заходів реагування».

6. Пункт 10.1. розділу 10 «Строк чинності, умови зміни та припинення договору» договору оренди № 5590 від 20.08.2010 р. викладено в наступній редакції: «Цей договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 20 серпня 2014 року до 20 липня 2017 року включно».

7. Сторони дійшли згоди, що пункт 3 цього договору вступає в силу з 01.07.2014. р.

Позивача пояснив суду, що у серпні 2015 року на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву надійшов лист Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області від 30.07.2015 р. № 51/2/3- 49457 (вх. № 6654 від 03.08.2015 р.), зі змісту якого вбачається, що посадові особи ТОВ «Пріоритетінвест» () протягом 2014-2015 років в порушення вимог Закону України «Про оренду державного та комунального майна» запровадили протиправний механізм передачі в суборенду приватним суб'єктам господарювання торгівельних павільйонів, розташованих на території Центрального залізничного вокзалу в місті Києві по штучно завищеним цінам.

На підставі наказу від 05.08.2015 р. № 1073 посадовими особами Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву проведено обстеження державного нерухомого майна, яке обліковується на балансі вокзалу станції Київ-Пасажирський Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», за результатами якого складено акт від 05.08.2015 р.

Під час обстеження було встановлено, що державне нерухоме майно яке обліковується на балансі вокзалу станції Київ-Пасажирський ДТГО «Південно-Західна залізниця» за адресою м. Київ, пл. Вокзальна 1 та передане в оренду ТОВ «Пріоритетінвест» на підставі договору оренди від 20.08.2010 р. № 5590 зі змінами та доповненнями, здається у користування як торгівельні місця за договорами про надання послуг для забезпечення здійснення торгівлі наступним фізичним особам, а саме: ФОП ОСОБА_1, ФОП ОСОБА_2, ФОП ОСОБА_3 та ін.

Так, ФОП ОСОБА_1 в ході обстеження було надано договір про надання послуг для забезпечення здійснення торгівлі від 01.06.2012 р. № 01/06/2012-1, відповідно до умов якого ТОВ «Пріоритетінвест» в особі директора Глівінського Анатолія Івановича, який діє на підставі Статуту надає ФОП ОСОБА_1, що діє на підставі Виписки про Державну реєстрацію фізичної особи підприємця серія від 13.07.11 р. ААБ № 339428 за плату послугу, протягом визначеного в договорі строку у вигляді надання можливості користуватися торгівельним місцем (НОМЕР_1, загальною площею 19,3 м2, яке знаходиться в тимчасовій споруді за адресою: АДРЕСА_1) з метою продажу продовольчих та непродовольчих товарів, крім товарів підакцизної групи.

01.06.2012 р. на виконання вимог договору від 01.06.2012 р. №01/06/2012-1 був складений акт приймання-передавання орендованого майна, відповідно до якого ТОВ «Пріоритетінвест» в особі директора Глівінського Анатолія Івановича надає, а ФОП ОСОБА_1 приймає у тимчасове оплатне користування майно, торгівельне місце НОМЕР_1, загальною площею 19,3 м2 , яке знаходиться в тимчасовій споруді за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, ТОВ «Пріоритетінвест» уклало аналогічні договори від 01.05.2012 р. № 01/05/2012-12 та від 01.05.2015 р. № 01/05/2015-18 з ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_3 відповідно.

Позивач стверджує, що договори від 01.05.2012 р. № 01/05/2012-12, від 01.06.2012 р. № 01/06/2012-1, від 01.05.2015 р. № 01/05/2015-18 за змістом є договорами оренди, що підтверджується наступним.

Згідно з приписами частини першої статті 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною першою статті 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 760 Цивільного кодексу України, предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ), а також майнові права.

Таким чином, від договору про надання послуг договір оренди відрізняється тим, що предметом останнього є неспоживна річ, а предметом договору про надання послуг є послуга, яка споживається у процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності. Якщо ж сторони оформлюють договором про надання послуг відносини оренди, слід застосувати положення про удаваний правочин.

На думку позивача, договори про надання послуг від 01.05.2012 р. № 01/05/2012-12, від 01.06.2012 р. №01/06/2012-1, від 01.05.2015 р. № 01/05/2015-18 є удаваними правочинами, оскільки за своєю суттю є договорами оренди майна, виходячи з того, що основною ознакою спірних договорів є користування майном за плату, а не отримання послуг.

Відповідно до частини першої статті 235 Цивільного кодексу України, удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. За удаваним правочином сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. За удаваним правочином права та обов'язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.

Згідно з частиною другою статті 235 Цивільного кодексу України, якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

Таким чином, договори від 01.05.2012 р. № 01/05/2012-12, від 01.06.2012 р. № 01/06/2012-1, від 01.05.2015 р. № 01/05/2015-18 були укладені з метою приховати передачу державного майна в суборенду.

Крім того, як зазначалось вище, за письмовою згодою позивача відповідач має право здавати майно в суборенду. При цьому, суборендну плату в розмірі, що не перевищує орендної плати за об'єкт суборенди, отримує відповідач, а решта суборендної плати спрямовується до державного бюджету (п. 6.4. договору оренди від 20.08.2010 р. № 5590 з урахуванням змін, внесених договором від 16.09.2011 р. № 5590/01).

Недотримання відповідачем вказаних положень договору оренди від 20.08.2010 р. № 5590 , на думку позивача, спричиняє збитки державі у розмірі неотриманої суборендної плати.

ТОВ «Пріоритетінвест» посилається в обґрунтування своїх позовних вимог на порушення пунктів 5.1. та 6.4. договору оренди від 20.08.2010 р. № 5590, які зафіксовані в акті обстеження від 05.08.2015 р.,у зв'язку з чим Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву направлено на адресу відповідача пропозицію від 13.08.2015 р. № 30-06/8283 про дострокове розірвання договору оренди від 20.08.2010 р. № 5590. Зазначений лист було отримано уповноваженим представником ТОВ «Пріоритетінвест» 10.08.2015 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (копія додана до матеріалів справи).

Право позивача вимагати дострокового розірвання договору від 20.08.2010 р. № 5590 передбачене п. 10.7.5. договору, згідно з яким цей договір буде достроково розірваний на вимогу орендодавця, якщо орендар без письмового дозволу орендодавця передає орендоване нерухоме майно/його частину/ у суборенду, укладає договори про сумісну діяльність, де внеском сторони є право на оренду орендованого за цим договором майна.

Листом від 20.08.2015 р. № 20/08/15 ТОВ «Пріоритетінвест» повідомлено Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву про відсутність підстав для дострокового розірвання договору від 20.08.2010 р. № 5590 та витребування (повернення) майна з орендного користування у орендаря.

Частинами першою та другою статті 651 Цивільного кодексу України встановлено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини четвертої статті 291 Господарського кодексу України, правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Згідно зі статтею 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Враховуючи вищенаведені приписи статті 785 Цивільного кодексу України і той факт, що договір оренди від 20.08.2010 р. № 5590, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та ТОВ «Пріоритетінвест», на підставі якого відповідач користується державним нерухомим майном - частиною площі в Західному тунелі вздовж ліфтів, інвентарний номер 024041 площею 380,10 м2, розміщеним за адресою: АДРЕСА_1, на думку позивача, підлягає розірванню за рішенням суду, і за наслідками його припинення відповідач зобов'язаний негайно повернути орендоване державне нерухоме майно Регіональному відділенню Фонду державного майна України по м. Києву.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно з ст. ст. 11, 629 Цивільного кодексу України, договір є однією із підстав виникнення зобов'язань та обов'язковим для виконання сторонами.

В силу ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського кодексу України, відносини підприємства з іншими підприємствами, організаціями і громадянами в усіх сферах господарської діяльності здійснюються на основі договорів.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Тобто, згідно із положеннями чинного законодавства України, правовою підставою користування певним майном є відповідний договір оренди.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цих Кодексом (ч. 6 ст. 283 ГК України).

Згідно до ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю.

За приписами ч. 1 ст. 763 Цивільного кодексу України, договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з ст. 3 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», відносини щодо оренди майна, що перебуває у комунальній власності регулюються договором оренди, цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частина 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» визначає, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом встановлено, що на час прийняття судового рішення Товариство з обмеженою відповідальністю «Пріоритетінвест» користується приміщенням на підставі договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.08.2010 р. № 5590 зі змінами та доповненнями до нього, укладеними між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та ТОВ «Пріоритетінвест».

Приміщення було передано Товариству з обмеженою відповідальністю «Пріоритетінвест» згідно з актом приймання-передавання орендованого майна за адресою: АДРЕСА_1 від 20.08.20110 р., підписаним уповноваженими представниками та скріпленим печатками орендодавця, орендаря та балансоутримувача.

Спірний договір укладено строком на 2 роки 11 місяців, що діє з 20 серпня 2014 року до 20 липня 2017 року включно, тобто даний договір укладений строком менше як на три роки, у зв'язку з чим він не підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації, та є укладеним з моменту підписання його сторонами.

Судом також встановлено, що в порушення умов договору (п. 5.1. та 6.4. договору) орендар без письмового погодженням з орендодавцем уклав договори про надання послуг від 01.05.2012 р. № 01/05/2012-12, від 01.06.2012 р. №01/06/2012-1, від 01.05.2015 р. № 01/05/2015-18, які є удаваними правочинами, оскільки за своєю суттю є договорами оренди майна, виходячи з того, що основною ознакою спірних договорів є користування майном за плату, а не отримання послуг.

Враховуючи зазначене, зважаючи на лист Головного управління Служби безпеки України у місті Києві та Київській області від 30.07.2015 р. № 51/2/3- 49457 (вх. № 6654 від 03.08.2015 р.), керуючись п. 10.7.5. договору, ст. 782 ЦК України, ст. 188 ГК України, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву направлено на адресу відповідача пропозицію від 13.08.2015 р. № 30-06/8283 про дострокове розірвання договору оренди від 20.08.2010 р. № 5590. Зазначений лист було отримано уповноваженим представником ТОВ «Пріоритетінвест» 10.08.2015 р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (копія додана до матеріалів справи).

Як зазначалось вище, право позивача вимагати дострокового розірвання договору від 20.08.2010 р. № 5590 передбачене п. 10.7.5. договору, згідно з яким цей договір буде достроково розірваний на вимогу орендодавця, якщо орендар без письмового дозволу орендодавця передає орендоване нерухоме майно/його частину/ у суборенду, укладає договори про сумісну діяльність, де внеском сторони є право на оренду орендованого за цим договором майна.

Відповідно до ст. 188 ГК України, зміна та розірвання господарський договорів в односторонньому порядку не допускається. Якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідач у відзиві на позов заперечив проти позовних вимог та просив відмовити в їх задоволенні, посилаючись на те, що договори про надання послуг від 01.05.2012 р. № 01/05/2012-12, від 01.06.2012 р. №01/06/2012-1, від 01.05.2015 р. № 01/05/2015-18 ним укладено щодо його приватної власності (тимчасових споруд, торгових місць) і він вправі розпоряджатись ними на власний розсуд. Крім того, зазначив, що дані договори не є удаваними, оскільки не визнані в судовому порядку нікчемними, а також позивачем не доведено збитки, нанесені державі, та причинний зв'язок між неналежним виконанням взятих на себе відповідачем зобов'язань за договором оренди та створенням такими діями загрози для об'єкта оренди і шкоди орендодавцю.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Господарський суд не приймає доводи відповідача щодо нікчемності (удаваності) укладених ним договорів про надання послуг від 01.05.2012 р. № 01/05/2012-12, від 01.06.2012 р. №01/06/2012-1, від 01.05.2015 р. № 01/05/2015-18, оскільки це не є предметом спору в даній справі.

При цьому, суд зауважує, що у постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 28.01.2015 р. у справі N 6-222цс14 чітко зазначено, що порушення умов договору може бути підставою для його розірвання, а не визнання недійсним (ст. 651 ЦК України).

Також господарський суд зазначає, що предметом спору в справі № 910/24950/15 є недотримання ТОВ «Пріоритетінвест» умов договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.08.2010 р. № 5590, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та ТОВ «Пріоритетінвест» з усіма змінами та доповненнями, а не стягнення збитків, у зв'язку з чим позивач не повинен доводити обов'язкові умови покладення відповідальності на винну сторону, зокрема, наявність збитків, протиправність дій особи, причинного зв'язку між діями особи та збитками, які складають об'єктивну сторону правопорушення, та вини особи, внаслідок дій якої спричинено збитки (ст. ст. 623 та ст. 22 Цивільного кодексу України).

За таких обставин, суд дійшов висновку про правомірність вимог позивача на підставі умов договору та чинного законодавства України щодо дострокового розірвання договору в односторонньому порядку та повернення орендованого майна, оскільки відповідачем було порушено п. 5.1., 6.4. договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.08.2010 р. № 5590, укладеного між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву та ТОВ «Пріоритетінвест».

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Згідно з вимогами статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 32, 33, 49, 55, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Розірвати договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності від 20.08.2010 р. № 5590, укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по м. Києву (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 50-Г, ) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Пріоритетінвест» (03069, м. Київ, вул. Кіровоградська, будинок 38/58, літера «А», ).

3. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Пріоритетінвест» (03069, м. Київ, вул. Кіровоградська, будинок 38/58, літера «А», ) повернути Регіональному відділенню Фонду державного майна України по м. Києву (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 50-Г, ) державне нерухоме майно - частину площі в Західному тунелі вздовж ліфтів, інвентарний номер 024041 площею 380,10 м2, розміщене за адресою: АДРЕСА_1, що перебуває на балансі вокзалу станції Київ-Пасажирський Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця», вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 28.02.2010 р. і становить 4 973 808 (чотири мільйони дев'ятсот сімдесят три тисячі вісімсот вісім) грн. 00 коп.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Пріоритетінвест» (03069, м. Київ, вул. Кіровоградська, будинок 38/58, літера «А», ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по м. Києву (01032, м. Київ, бульвар Тараса Шевченка, 50-Г, ) витрати на сплату судового збору в розмірі 2 436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. 00 коп.

5. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

6. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення підписано 30.11.2015 р.

Суддя І.О. Андреїшина