КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2015 р. Справа№ 910/19956/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Ткаченка Б.О.

суддів: Синиці О.Ф.

Зеленіна В.О.

за участю секретаря судового засідання Бородулі В.В.

представників сторін:

від позивача - не з'явилися.

від відповідача - Дубровський В.Є., дов. б/н від 12.10.2015 р.

розглянувши матеріали

апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Мега»

на рішення Господарського суду міста Києва

від 31.08.2015 року

у справі № 910/19956/15 (суддя Плотницька Н.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спайс Ленд»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК МЕГА»

про стягнення 40 886,90 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 31.08.2015 року по справі № 910/19956/15 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мік Мега» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Спайс Ленд» заборгованість у розмірі 23 060,08 грн., пеню у розмірі 5 454,76 грн., інфляційні втрати у розмірі 11 867,71 грн., 3 % річних у розмірі 504,35 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 827,00 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мік Мега» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2015 року по справі № 910/19956/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково, відповідно до розміру фактично наявної заборгованості. Судові витрати у встановленому порядку покласти на сторони.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015 року апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 02.12.2015 року.

30.11.2015 року через Відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від Товариства з обмеженою відповідальністю «Спайс Ленд» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК МЕГА» залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Вимоги та доводи апеляційної скарги мотивовані тим, що судом першої інстанції було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для повного, всебічного та правильного вирішення справи, а також невірно застосовано норми матеріального і процесуального права, що призвело до прийняття невірного рішення по суті спору.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК МЕГА» у поясненнях, наданих у судовому засіданні, підтримав доводи, викладені в його апеляційній скарзі, просив суд рішення Господарського суду 31.08.2015 року по справі № 910/19956/15 скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково, відповідно до розміру фактично наявної заборгованості. Судові витрати у встановленому порядку покласти на сторони.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Спайс Ленд» у судове засідання 02.12.2015 року не з'явився. У відзиві від 30.11.2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Спайс Ленд» просило суд розглядати справу за відсутності представника останнього.

Колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції по даній справі в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Спайс Ленд».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК МЕГА», перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 14.02.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Спайс Ленд» (далі - позивач, постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «МІК МЕГА» (далі - відповідач, покупець) укладено Договір поставки № СЛ 00020 (далі - договір).

Відповідно до умов даного договору постачальник зобов'язується постачати і передавати у власність покупця товар, а покупець, в свою чергу, приймати та оплачувати його вартість на умовах даного договору.

Загальна сума договору складається з окремих сум операцій поставки, що вказуються в товарних накладних. Кількість, об'єм, номенклатура, асортимент товару, що постачається, визначається в замовленні покупця. Ціна товару є звичайною та визначається у кожному окремому випадку згідно рахунку-фактури, що виставляється постачальником на підставі прас-листів постачальника. Зміна ціни на товар, що поставляється згідно даного договору не повинна здійснюватись частіше одного разу на місяць. Постачальник зобов'язується повідомляти покупця про зміну ціни на товар не пізніше ніж за 15 днів до такого моменту (п.п. 2.1.-2.4. договору).

Відповідно до п.п. 5.1., 5.2. договору розрахунок за поставлений товар здійснюється покупцем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника не пізніше 21-го календарного дня з моменту поставки товару. Оплата за товар проводиться згідно видаткових накладних на товар.

Відповідно до п. 10.1. договору договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2014 року. Якщо до закінчення строку дії договору жодна зі сторін за два тижня не заявить про своє бажання припинити його дію, то договір буде автоматично продовжений на невизначений термін та буде діяти безстроково. В такому випадку будь-яка зі сторін може припинити дію договору в будь-який час, попередивши про це іншу сторону шляхом письмового повідомлення.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного договору поставки № СЛ 00020 від 14.02.2014 року, позивачем було поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 26 060,08 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних № 499 від 16.10.2014 року на загальну суму 13 800,00 грн., № 512 від 24.10.2014 року на загальну суму 9 149,88 грн. та № 53 від 10.02.2015 року на загальну суму 3 110,20 грн., що підписані представниками обох сторін та скріплені їх печатками (а.с. 9-11).

Повноваження представників відповідача на отримання поставленого позивачем товару підтверджується належним чином оформленими довіреностями на отримання товарно-матеріальних цінностей № 974 від 16.10.2014 року, № 1000 від 23.10.2014 року та № 92 від 10.02.2015 року.

Крім того, в матеріалах справи наявний акт звіряння взаємних розрахунків за період жовтень 2014 року - березень 2015 року, з якого вбачається, що загальна сума заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК МЕГА» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Спайс Ленд» становить 26 060,08 грн.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Спайс Ленд» надіслало на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК МЕГА» претензію-вимогу про сплату 26 060,08 грн., яка була отримана представником останнього 23.04.2015 року (а.с. 13-17).

Зважаючи на те, що відповідачем було частково сплачено заборгованість у розмірі 3 000,00 грн., в останнього утворилася заборгованість у розмірі 23 060,08 грн.

Відповідно до ст. ст. 11, 629 ЦК України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

У відповідності до норм ч. 1 та ч. 2 ст. 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

За приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) - п. 1 ст. 530 ЦК України.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Зважаючи на те, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Спайс Ленд» виконало взяті на себе зобов'язання за договором в повному обсязі, що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями видаткових накладних, однак Товариство з обмеженою відповідальністю «МІК МЕГА», в порушення умов договору та норм чинного законодавства, належним чином не виконало взяті на себе зобов'язання з повної та своєчасної оплати, поставленого позивачем товару, суд першої інстанції правомірно стягнув з останнього 23 060,08 грн. заборгованості.

Стосовно доводів апелянта про те, що суд першої інстанції порушив норми процесуального права, розглянувши справу за відсутності представника відповідача, тим самим позбавивши останнього права надати свої пояснення та власні розрахунки заборгованості, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи вбачається, що в судове засідання суду першої інстанції 31.08.2015 року, в якому було прийнято оскаржуване судове рішення, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК МЕГА» не з'явився, проте подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з його участю в іншому судовому засіданні та необхідністю проведення повної взаємної звірки розрахунків. Будь-яких доказів на підтвердження вищезазначеного суду надано не було. Відхиляючи клопотання про відкладення розгляду справи, суд першої інстанції, виходив з того, що неможливість забезпечення явки представника в судове засідання не є підставою для відкладення розгляду справи та зазначив про достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «МІК МЕГА» мало можливість надати необхідні докази до суду апеляційної інстанції, які не були подані до суду першої інстанції, проте таким правом апелянт не скористався. Крім того, колегія суддів зазначає, що представник Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК МЕГА» був присутній у судовому засіданні в суді апеляційної інстанції.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 5 454,76 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Приписами ст. 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до ст. 230 Господарського кодексу України, передбачено, зокрема, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» встановлено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочу платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, що передбачено ст. 3 даного Закону.

Відповідно до п. 6.2. Договору, у випадку несвоєчасної оплати за поставлений товар. Покупець, на вимогу постачальника, зобов'язаний сплатити на користь останнього пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасно оплаченого товару за кожен день прострочення платежу.

Враховуючи наявність заборгованості, провівши повторний арифметичний розрахунок, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про стягнення з відповідача на користь позивача пені у розмірі 5 454,76 грн.

Стосовно вимоги позивача про стягнення з відповідача 504,35 грн. 3 % річних та 11 867,71 грн. інфляційних втрат колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Колегія суддів, провівши повторний арифметичний розрахунок, погоджується з висновком суду першої інстанції, про стягнення з відповідача на користь позивача 504,35 грн. 3 % річних та 11 867,71 грн. інфляційних втрат.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 23 060,08 грн. заборгованості, 5 454,76 грн. пені, 504,35 грн. 3 % річних та 11 867,71 грн. інфляційних втрат.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обставини, викладені Товариством з обмеженою відповідальністю «МІК МЕГА» в апеляційній скарзі, не знайшли підтвердження під час розгляду даної справи.

Зважаючи на вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2015 року по справі № 910/19956/15 прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК МЕГА» задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на Товариство з обмеженою відповідальністю «МІК МЕГА» (апелянта).

Керуючись ст.ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «МІК МЕГА» залишити без задоволення, а рішення Господарського суду міста Києва від 31.08.2015 року по справі № 910/19956/15 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 910/19956/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

3. Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Б.О. Ткаченко

Судді О.Ф. Синиця

В.О. Зеленін

Повний текст рішення складено 07.12.2015 року.