ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2015 р.Справа № 923/1552/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Л.В. Поліщук,

суддів С.В.Таран, В.Б. Туренко,

при секретарі судового засідання Е.М.Вєлковій,

Представники сторін в судове засідання не з'явились, про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Житлово-експлутаційного об'єднання житлово-будівельних кооперативів "Дніпровець"

на рішення господарського суду Херсонської області від 20.10.2015 р.

у справі №923/1552/15

за позовом Житлово-експлутаційного об'єднання житлово-будівельних кооперативів "Дніпровець"

до відповідачів:

1.Щасливцевської сільської ради

2.Комунального підприємства База відпочинку "Арабатська стрілка"

про визнання недійсним рішення,

встановив:

Житлово-експлутаційне об'єднання житлово-будівельних кооперативів "Дніпровець" звернулося з позовом до Щасливцевської сільської ради та Комунального підприємства База відпочинку "Арабатська стрілка" про визнання недійсним рішення Щасливцевської сільської ради від 03.07.2008 року №119 про оформлення права власності на будинок №10 з верандою, площею 48,4 кв.м. за адресою: Херсонська обл., Генічевський район,с. Генічеська гірка, вул. Набережна, 39 в частині видачі КП База відпочинку "Арабатська стрілка" свідоцтва про право власності на вказаний будинок.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оспорюване рішення підлягає скасуванню з підстав того, що будинок №10, який знаходиться за адресою: Херсонська обл., Генічевський район, с. Генічеська гірка, вул. Набережна, 39 є власністю позивача та відноситься до об'єктів стаціонарної малої архітектурної форми, встановлений тимчасово без облаштування фундаменту.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 20.10.2015р. у задоволенні позову відмовлено з підстав того, що позивачем не надано доказів виникнення, існування свого права власності на будиночок, а тому таке право не може бути захищене шляхом визнання недійсним оспорюваного рішення.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся із апеляційною скаргою, в якій просив рішення скасувати, позов задовольнити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права; неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального і процесуального права, апеляційна інстанція встановила наступне.

03.07.08р. Виконавчим комітетом Щасливцевської сільської ради прийнято рішення №119 "Про оформлення права власності на нежитлові будівлі по вул. Набережній, 39 в с. Генічеська гірка, яким вирішено оформити право власності на нежитлові будівлі по вул.Набережній, 39 в с. Генічеська гірка (згідно додатку №1) за Державним комунальним підприємством база відпочинку "Арабатська стрілка" Херсонської обласної ради на праві комунальної власності територіальних громад міст, селищ та сіл Херсонської області. Доручено Генічеському бюро технічної інвентаризації видати свідоцтво про право власності (а.с.10).

10.07.2008 року Щасливцевською сільською радою видано свідоцтво про право власності територіальних громад міст, селищ та сіл Херсонської області в особі Херсонської обласної ради на нежитлові будівлі загальною площею 3846,4 кв.м. по вул. вул. Набережній, 39 в с. Генічеська гірка Херсонської області, що знаходиться у господарському віданні КП База відпочинку "Арабатська стрілка". Крім інших об'єктів, до опису майна увійшов спальний будиночок з верандою №10, загальною площею 48,4 кв.м. (а.с.51).

Житлово-експлутаційним об'єднанням житлово-будівельних кооперативів "Дніпровець" заявлено вимоги про визнання недійсним рішення №119 від 03.07.2008р. в частині оформлення права власності на будиночок №10 площею 48,4 кв.м. за КП База відпочинку "Арабатська стрілка" з тих мотивів, що оспорюваним рішенням порушено його право власності на цей будиночок. Своє право власності на вказаний будинок позивач обґрунтовує наступним: за наказом по ЖЕО ЖБК Дніпровського району № 91 від 09.06.1982р. приписано оплатити роботи працівникам за роботи по виготовленню покрівлі при будівництві будиночка на Арабатській Стрілці з 11.05.1982р. по 24.05.1982р., наведено дозвіл щодо преміально-аккордної оплати за нарядами на будівництво того будиночка з доплатою 15% премій за якісне та своєчасне закінчення будівництва; за наказом № 78 від 10.05.1982р. приписано відрядити працівників у зв'язку з будівництвом будиночку відпочивальникам -робітникам і службовцям на Арабатській Стрілці на строк з 11.05.1982р. по 22.05.1982р.; за наказом № 75 від 06.05.1982р. вирішено виділити премію працівникам при будівництві зазначеного будиночка; за наказом Дніпровського ЖЕО ЖБК м.Херсона № 14 від 17.02.1983р. у зв'язку із закінченням будівництва будиночка для відпочинку робітників і службовців головному бухгалтеру приписано взяти на баланс збудований госпрозрахунковим способом будиночок на Арабатській Стрілці; розпорядженням № 157 від 20.12.1995р. Херсонської облдержадміністрації вирішено надати у постійне користування підприємствам та організаціям управління жиитлово-комунального господарства облдержадміністрації під будівництво пансіонату на 1800 місць на Арабатській Стрілці в Генічеському районі 19,7га земельних ділянок солончаку; у числі будинків та споруд під записом № 42 на балансі ЖЕО ЖБК "Дніпровець" обліковано пансіонат на Арабатській Стрілці вартістю 15486грн. на 01.04.1998р.; актом обстеження від 10.09.2009р. комісією за участю представників пансіонату "Арабатська стрілка" та ЖЕО ЖБК "Дніпровець" м.Херсона рекомендовано балансоутримувачу будинка № 10 перед початком оздоровчого відпочинку провести ремонтні роботи внутрішні і зовнішні; 31.05.2014 р. між ЖЕО ЖБК "Дніпровець" та ПП ОСОБА_1 укладено договір підряду житлового будинку №10 пансіонату "Арабатська стрілка", відповідно до якого ПП ОСОБА_1 за вказаним договором виконані підрядні роботи по реконструкції та ремонту вказаного будинку на суму 28 454грн.

Місцевий господарський суд ретельно дослідив всі надані позивачем документи і доводи та правомірно відмовив у задоволенні позовних вимог, пославшись на те, що перелічені докази не є доказами виникнення та існування саме права власності у позивача на будиночок №10 по вул. Набережній, 39 у с.Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області, а тому не обґрунтовують порушення Щасливцевською сільською радою прав останнього при прийнятті рішення №119 від 03.07.08р.

Апеляційна інстанція погоджується з висновком суду, виходячи з наступного.

Позивач просить визнати рішення Щасливцевської сільської ради від 03.07.2008 р. №119 про оформлення права власності на нерухоме майно-нежитлові будівлі за адресою: вул. Набережна, 39 в с.Генічеська Гірка Генічеського району Херсонської області за КП База відпочинку "Арабатська стрілка", посилаючись на те, що збудував будинок №10, площею 48,4 кв.м., який є рухомим майном, проте увійшов в додаток №1 вищевказаних нежитлових приміщень, що передані відповідачу.

Відповідно до ч.2 ст.328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Отже, право власності, як і будь-яке інше суб'єктивне право, виникає при наявності певних юридичних фактів, конкретних життєвих обставин, з якими закон пов'язує виникнення права власності на конкретне майно у певних осіб.

Частиною 1 статті 331 ЦК України передбачено, що право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом.

Право власності на новостворену річ виникає у особи, яка її виготовила (створила) в той момент, коли в результаті виготовлення чи створення з'являється об'єкт, який може кваліфікуватись як нова річ, якщо інше не встановлено договором або законом. Проте, відповідно до ч.2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Позивач в порядку статей 32 - 34 Господарського процесуального кодексу України не надав жодного доказу набуття ним права власності на спірне нерухоме майно (будиночок №10 площею 48,4 кв.м.) в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою ст. 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За приписами ч.ч.2-3 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема: визнання права; відновлення становища, яке існувало до порушення; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Частиною 1 статті 21 Цивільного кодексу України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно зі ст. 393 ЦК України, правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

В пункті 2 розяснення Президії Вищого арбітражного суду України від 26.01.2000 р. N 02-5/35 „Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних з визнанням недійсними актів державних чи інших органів (зі змінами та доповненнями) зазначено, що підставами для визнання акта недійсним є невідповідність його вимогам чинного законодавства та/або визначеній законом компетенції органу, який видав цей акт. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Якщо за результатами розгляду справи факту такого порушення не встановлено, у господарського суду немає правових підстав для задоволення позову.

Таким чином, право на судовий захист гарантується законом щодо субєктивного права, яке є порушеним або існує реальна загроза його порушення, в той час як відсутність факту порушення права унеможливлює його судовий захист.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Але, в процесі розгляду справи може виявитися, що поданих доказів недостатньо для вирішення спору, а сторона або прокурор не в змозі власними силами отримати та подати суду ці докази.

У цьому випадку згідно із частиною 1 статті 38 Господарського процесуального кодексу України сторона або прокурор має право клопотати перед судом про витребування доказів, які є необхідними для вирішення спору. Сторона, прокурор мають право звернутися до господарського суду із клопотанням про витребування доказу, якщо не має можливості самостійно отримати необхідний доказ від особи, в якої він є. У даному випадку йдеться про докази, яких не може бути в особи, що просить про витребування доказів, і які знаходяться в інших осіб, зокрема в осіб, які беруть участь у справі.

Скаржник в апеляційній скарзі зазначив, що ним в суді першої інстанції було заявлено клопотання про витребування для огляду матеріали надані КП База відпочинку "Арабатська стрілка" до Щасливцевської сільської ради про оформлення права власності на житловий будинок №10, яке судом не прийнято до уваги, що призвело до неповного та необ'єктивного розгляду справи по суті.

Апеляційна інстанція відхиляє вказані доводи, оскільки витребувані для огляду документи жодним чином не підтвердили би право власності позивача на спірний обєкт нерухомого майна і у звязку з чим порушення його права прийняттям Щасливцевською сільською радою спірного рішення.

Враховуючи вищевикладене та вимоги чинного законодавства в їх сукупності, колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення місцевого суду та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 103,105 Господарського процесуального кодексу

України, суд -

постановив:

Рішення господарського суду Херсонської області від 20.10.2015 р. у справі №923/1552/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови складено 04.12.2015

Головуючий суддя Л.В. Поліщук

Суддя С.В.Таран

Суддя В.Б. Туренко