ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" листопада 2015 р. Справа № 911/4393/15

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О. Д.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: не зявились;

від відповідача: ОСОБА_1 (довіреність № б/н від 03.11.2015 р.);

розглянувши матеріали справи

за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, с. Колоденка, Рівненський район, Рівненська область

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансінформ", м. Бровари, Київська область

про стягнення 40 423, 74 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ФОП ОСОБА_2 звернувся в господарський суд Київської області із позовом до ТОВ "Укртрансінформ" про стягнення 35 214, 00 грн основної заборгованості, 5 029, 74 грн пені.

Позовні вимоги обґрунтовані позивачем невиконанням відповідачем свого обовязку щодо оплати наданих позивачем послуг з перевезення вантажу згідно договору № 033/02/15 на транспортне обслуговування від 06.02.2015 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.10.2015 р. порушено провадження у справі № 911/4393/15 за позовом ФОП ОСОБА_2 до ТОВ "Укртрансінформ" про стягнення 40 423, 74 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 21.10.2015 р.

21.10.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 04.11.2015 р.

04.11.2015 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від відповідача надійшла заява вих. № 96 від 03.11.2015 р. з додатками, в якій він зазначив, що визнає позов у повному обсязі, що долучена судом до матеріалів справи.

04.11.2015 р. у судовому засіданні представник відповідача надав усні пояснення по суті спору, позовні вимоги визнав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Представник позивача у судове засідання не зявився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, документи, витребувані судом, надав.

За наслідками судового засідання судом оголошено вступну і резолютивну частини рішення у даній справі.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд

ВСТАНОВИВ:

06.02.2015 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір № 033/02/15 на транспортне обслуговування, згідно умов п. 1. якого за даним договором перевізник здійснює перевезення вантажів, наданих експедитором, а експедитор бере на себе зобовязання оплачувати послуги перевізнику в порядку і на умовах, викладених у даному договорі. Конкретні умови перевезень вантажів, наданих експедитором, зазначаються в заявках на перевезення. Кількість та різновид вантажу, маршрути, вантажовідправники і вантажоодержувачі, графік подачі транспорту, строки виконання, вартість послуг перевізника зазначаються в заявках на перевезення, які є невідємними частинами даного договору і надаються експедитором перевізнику перед кожним перевезенням або групою перевезень.

Заявка-замовлення на перевезення вантажу повинна бути складена в письмовій формі і скріплена печатками перевізника і експедитора. Сторони визнають юридичну силу заявки-замовлення на перевезення, переданої шляхом факсимільного звязку.

Згідно п. 3.2. договору вартість послуг перевізника, що відповідають конкретному перевезенню (групі однотипних перевезень), вказуються в заявках.

Відповідно до п. 4.2. договору оплата здійснюється на підставі оригіналів наступних документів рахунку перевізника, виставленого згідно умов даного договору, акту виконаних робіт та оригіналу CMR.

Пунктом 4.3. договору передбачено, що оплата здійснюється через 5-20 днів після отримання оригіналів документів, вказаних в п. 4.2. Банківські витрати по переведенню коштів перевізнику відносяться на рахунок експедитора, якщо інше не передбачено у заявці.

Пунктом 9.1. договору визначено строк його дії, згідно якого цей договір вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами та діє до 31.12.2015 р.

25.07.2013 р. між позивачем та відповідачем було підписано заявку № 500060/15, згідно умов якої позивач зобовязувався здійснити для відповідача перевезення вантажу (вагою 15 390 кг) за маршрутом м. Вінендал, Нідерланди с. Будище, Черкаська область, Україна, автомобілем RENO, державний номер НОМЕР_1/ ВК 8505XX, водій ОСОБА_3, дата завантаження 12.02.2015 р., дата розвантаження 18.02.2015 р.

Відповідно до даної заявки порядок і форма оплати: 1 540 евро по курсу НБУ на дату заїзду на термінал.

На виконання умов договору позивачем у лютому 2015 р. було надано відповідачу послуги по перевезенню вантажу за маршрутом м. Вінендал, Нідерланди с. Будище, Черкаська область, Україна на загальну суму 45 214, 00 грн, що підтверджується міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) № б/н, рахунком-фактурою № СФ-0000033 від 18.02.2015 р. на суму 45 214, 00 грн, актом № ОУ-0000033 здачі-прийняття робіт (надання послуг) від 18.02.2015 р., наявними в матеріалах справи. Отримання вищезазначених документів відповідачем підтверджується експрес-накладною ТОВ "Нова Пошта" № 3578, наявною у матеріалах справи.

За період дії договору та на його виконання відповідачем було лише частково виконано свій обовязок по оплаті наданих позивачем послуг з перевезення вантажу та перераховано позивачу грошові кошти у розмірі 10 000, 00 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача за 18.03.2015 р., наявною у матеріалах справи.

У квітні 2015 р. позивач звернувся до відповідача з претензією № 90 від 20.04.2015 р., у якій вимагав сплатити заборгованість у розмірі 35 214, 00 грн. Факт направлення претензії відповідачу підтверджується копією фіскального чеку від 21.04.2015 р. та описом вкладення у цінний лист від 21.04.2015 р.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із наданням послуг по перевезенню вантажу здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами і безпосередньо договором.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 307 Господарського кодексу України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобовязується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобовязується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Відповідно до ст. 311 цього ж кодексу плата за перевезення вантажів та виконання інших робіт, повязаних з перевезенням, визначається за цінами, встановленими відповідно до законодавства.

Згідно ч. 1 статті 908 Цивільного кодексу України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Відповідно до ч. 2 статті 908 цього ж кодексу загальні умови перевезення визначаються Цивільним кодексом України, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюється договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Частиною 1 статті 909 цього ж кодексу передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобовязується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобовязується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно ч. 1 статті 916 цього ж кодексу перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами. Якщо розмір провізної плати не визначений, стягується розумна плата.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України закріплено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 цього ж кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього ж кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У встановлений договором строк і станом на час розгляду справи відповідач обовязок щодо оплати за отримані послуги по перевезенню вантажу у повному обсязі не виконав і його основна заборгованість перед позивачем складає 35 214, 00 грн, що підтверджується договором № 033/02/15 про транспортне обслуговування від 06.02.2015 р., заявкою № 500060/15 б/д, міжнародною товарно-транспортною накладною (CMR) № б/н, актом № ОУ-0000033 здачі-прийняття робіт від 18.02.2015 р., рахунком-фактурою № СФ-0000033 від 18.02.2015 р., випискою з банківського рахунку позивача за 18.03.2015 р., наявними у матеріалах справи.

Отже, вимоги позивача про стягнення із відповідача основної заборгованості у розмірі 35 214, 00 грн за договором № 033/02/15 на транспортне обслуговування від 06.02.2015 р. є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивач просить стягнути із відповідача пеню, передбачену договором № 033/02/15 на транспортне обслуговування від 06.02.2015 р., за періоди прострочення відповідачем виконання обовязку по оплаті наданих послуг по перевезенню вантажу з 18.03.2015 р. по 15.06.2015 р. всього на загальну суму 5 209, 74 грн у відповідності до виконаного ним розрахунку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 3) ч. 1 ст. 611 цього ж кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки.

Частиною 1 ст. 549 цього ж кодексу передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання.

Частиною 3 цієї ж статті встановлено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Відповідно до ч. 4 ст. 231 цього ж кодексу у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобовязання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобовязання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно ч. 6 ст. 232 цього ж кодексу нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобовязання мало бути виконано.

Пунктом 4.4. договору передбачено, що у випадку прострочення оплати рахунків перевізника, експедитор виплачує перевізнику пеню в розмірі 0, 1 % від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Розрахунок пені від суми основної заборгованості, виконаний позивачем, є невірним.

Правильний розрахунок пені від суми основної заборгованості за договором наступний:

- період заборгованості з 20.03.2015 р. по 15.06.2015 р., сума основної заборгованості 35 214, 00 грн, кількість днів заборгованості 88 днів, розмір пені за кожний день прострочення 0, 1 %.

Сума боргу (грн)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір пені за кожний день простроченняСума пені за період прострочення
35214.0020.03.2015 - 15.06.2015880.1 %3098.83
35 214, 00 грн х 0, 1 % х 2 х 88/365 = 3 098, 83 грн.

Отже, загальний розмір пені від суми основної заборгованості за договором № 033/02/15 на транспортне обслуговування від 06.02.2015 р. у вищевказаний період становить 3 098, 83 грн.

Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог позивача в частині стягнення із відповідача пені від суми основної заборгованості за договором у вищевказаний період у розмірі 3 098, 83 грн.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, обставини справи, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртрансінформ" (ідентифікаційний код 38107664) на користь Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2) 35 214 (тридцять пять тисяч двісті чотирнадцять) грн 00 (нуль) коп. основної заборгованості, 3 098 (три тисячі девяносто вісім) грн 83 (вісімдесят три) коп. пені та судові витрати 1 154 (одна тисяча сто пятдесят чотири) грн 40 (сорок) коп. судового збору.

3. Відмовити в задоволенні інших позовних вимог.

Суддя В.М.Бацуца

Повний текст рішення підписаний

01 грудня 2015 р.