ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2015 року Справа № 904/7090/15

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії

суддів: головуючого судді Величко Н.Л. (доповідач)

суддів: Іванова О.Г., Подобєда І.М.

секретар судового засідання: Погорєлова Ю.А.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №10/03-86 від 16.09.15;

від відповідача: ОСОБА_2 представник, довіреність №б/н від 07.10.15;

представники третьої особи-1,2 у судове засідання не з'явились, про час та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2015 року у справі № 904/7090/15

За позовом Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради (м. Дніпропетровськ)

до Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району (м. Дніпропетровськ)

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - комунальне підприємство Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця Дніпропетровської міської ради (м. Дніпропетровськ)

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Дніпропетровська міська рада (м. Дніпропетровськ)

про стягнення заборгованості за договором оренди, розірвання договору та виселення

ВСТАНОВИВ:

1. Стислий виклад суті рішення місцевого господарського суду.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2015р. по справі №904/7090/15 (суддя Татарчук В.О.) припинено провадження у справі в частині стягнення з комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району на користь департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради 655,28грн пені.

Відмовлено в задоволенні позову департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради в частині розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 348-ДКП/14 від 17.10.2014 та виселення Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району з нежитлових приміщень загальною площею 59,2кв.м., розміщених за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Жуковського, 2-6 на першому поверсі 2-х поверхового будинку.

Стягнуто з Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району на користь Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради 1827грн судового збору.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що несвоєчасна сплата відповідачем не може вважатися істотним порушенням договору, що може бути достатньою підставою для розірвання такого договору. Сума є незначною і відповідач сплатив борг разом з неустойкою.

2. Підстави, з яких порушено питання про перегляд рішення.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, звернулось до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги в частині розірвання договору оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста № 348-ДКП/14 від 17.10.2014 та виселення Комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району з нежитлових приміщень загальною площею 59,2кв.м., розміщених за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Жуковського, 2-6 на першому поверсі 2-х поверхового будинку.

В обґрунтування апеляційної скарги її заявник посилається на те, що суд першої інстанції керувався виключно положеннями ст. 651 ЦК України. Проте, даною нормою не передбачено обовязкову наявність істотного порушення умов договору за для дострокового розірвання договору оренди, а достатньо невиконання стороною взятих на себе зобовязань. Оскільки, позивач вбачає в діях відповідача невиконання взятих на себе зобовязань, Департамент КПППЗ ДМР вважає належними підставами для дострокового розірвання договору оренди наступні порушення, зокрема, невиконання обовязку своєчасного та повного внесення орендної плати та невиконання обовязку застрахувати обєкт оренди.

Представник скаржника підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

3. Доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому зазначено, що судом першої інстанції в повному обсязі досліджено матеріали справи, прийнято вірне рішення у відповідності до норм чинного законодавства, доводи скаржника, в свою чергу, які зазначені в апеляційній скарзі є безпідставними та необґрунтованими. Просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Треті особи не використали своє право бути присутніми у судовому засіданні, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду даної справи згідно з вимогами Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні 30.11.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

4. Дослідивши матеріали справи, апеляційний господарський встановив наступні обставини:

17.10.2014 між Департаментом корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради та Комунальним виробничим житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством Жовтневого району укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до комунальної власності територіальної громади міста №348-ДКП/14. (а.с 12-19)

Згідно з п. 1.1 договору з метою ефективного використання комунального майна орендодавець на підставі рішення міської ради від 21.03.07 №41/11 із змінами та доповненнями передає, а орендар приймає у строкове платне користування комунальне нерухоме майно нежитлові приміщення (надалі - об'єкт оренди) загальною площею -143,1кв.м, розміщені за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Жуковського, 2б на першому поверсі 2-х поверхового будинку вартість яких, згідно з незалежною оцінкою становить 737814,00грн, що перебувають на балансі КП Спеціалізована ремонтно-будівельна дільниця Дніпропетровської міської ради, під використання для розміщення комунального підприємства Дніпропетровської міської ради. Використання обєкту оренди не за цільовим призначенням забороняється.

Додатковою угодою від 24.02.2015 до договору оренди № 348-ДКП/14 від 17.10.2014 було внесено зміни, а саме: у п.1.1 розділу 1 договору слова ...загальною площею 143,1кв.м. замінено на слова ...загальною площею 59,2кв.м... та слова ...вартість яких, згідно з незалежною оцінкою становить 737814,00грн., без ПДВ... замінено на слова ...вартість яких, згідно з незалежною оцінкою становить 305231,00грн, без ПДВ. (а.с 22-23)

Відповідно до п. 2.1 договору, передача нерухомого комунального майна (об'єкт оренди) в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря права власності на цей об'єкт оренди. Власником майна (об'єкта оренди) залишається територіальна громада міста Дніпропетровська (в особі міської ради), а орендар користується ним протягом строку оренди.

Пунктом 3.3 договору визначено, що з урахуванням додаткової угоди від 24.02.2015, за користування обєктом оренди орендар сплачує орендну плату, яку спрямовує:

- 50% від загальної суми орендної плати до загального фонду міського бюджету м. Дніпропетровська на розрахункові рахунки, які відкриті районними управліннями Державного казначейства м. Дніпропетровська, відповідно з кодом бюджетної класифікації 22080401 - у розмірі 392,61грн;

- 50% від загальної суми орендної плати у розмірі 392,61грн на рахунок балансоутримувача обєкта оренди.

Згідно з п. 3.5 договору орендна плата сплачується орендарем щомісяця у термін не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, і не залежить від наслідків господарської діяльності орендаря. Орендна плата сплачується орендарем за весь час фактичного використання обєкта оренди до дати підписання акта приймання-передачі обєкта оренди, включно.

Пунктом 9.2 договору визначено, що за несвоєчасну сплату суми орендної плати орендар зобовязаний сплатити пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від несплаченої суми орендної плати за кожний день прострочки платежу у співвідношенні, визначеному у п. 3.3 цього договору.

У разі невиконання або порушення однією зі сторін умов цього договору та з інших підстав, передбачених законодавством, цей договір може бути розірвано достроково за погодженням сторін та/або на вимогу однієї із сторін за рішенням суду. (п. 9.8 договору)

Відповідно до п. 10.1, строк дії даного договору з 17.10.2014р. по 02.10.2017р. включно.

Згідно з актом приймання-передачі від 17.10.14р. нерухоме майно було передано орендарю в користування. (а.с. 20)

В порушення п 5. договору відповідачем орендна плата за період з жовтня 2014 року по червень 2015 року була сплачена лише 24.07.2015, у звязку з чим, нарахована пеня в сумі 655,28грн.

Звертаючись до комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району із позовом про стягнення пені у розмірі 655,28 грн. - пеня; розірвання договору №348-ДКП/14 від 17.10.2014р. оренди нерухомого майна від 17.10.2014; виселення комунального виробничого житлового ремонтно-експлуатаційного підприємства Жовтневого району з нежитлових приміщень загальною площею 59,2 кв.м., розташованих за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Жуковського, 2-6 на першому поверсі 2-х поверхового будинку, позивач - Департамент корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради посилався на неналежне виконання Відповідачем умов Договору №348-ДКП/14 оренди нерухомого майна від 17.10.2014 в частині своєчасної та в повному обсязі оплати орендних платежів, невиконання обовязку із страхування обєкту оренди, невиконання обовязку щодо укладання договору на сплату експлуатаційних витрат з балансоутримувачем майна, а також відшкодування витрат по сплаті податку за землю, що в свою чергу, на думку Позивача, є істотним порушенням умов Договору та тягне за собою його розірвання та виселення Орендаря з орендованого приміщення.

Припиняючи провадження в частині стягнення пені суд першої інстанції виходив з того, що заборгованість з орендної плати сплачена відповідачем ще до звернення позивача із позовом до суду, а заявлена пеня була сплачена під час розгляду справи в суді першої інстанції.

Відмовляючи у розірванні договору оренди та виселенні відповідача, господарський суд першої інстанції виходив з того, що несвоєчасність внесення орендних платежів не свідчить про достатньо істотне порушення умов договору, а інші обставини, на які посилається позивач - спростовуються наданими відповідачем доказами - Договором №01/40/51078 добровільного страхування орендованого майна від 03.11.2014 (а.с. 119-122) та Договором про сплату витрат від 17.10.2014, підписаним з балансоутримувачем (а.с. 123-124).

5. Мотиви, з яких виходила апеляційна інстанція при винесенні постанови.

Статтею 759 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

В статті 762 Цивільного кодексу України зазначено про те, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору Позивач передав, а Відповідач прийняв обумовлений об'єкт оренди, що підтверджується підписаним сторонами та скріпленим їх печатками актом приймання-передачі від 17.10.2014 (а.с. 20).

На спірні правовідносини, враховуючи, що предметом оренди є комунальне майно, розповсюджується також дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна".

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ч.3 ст.285 Господарського кодексу України, орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частиною 1 ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Частиною 3 ст.19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ч.4 ст.286 Господарського кодексу України передбачено, що строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Як вбачається з матеріалів справи, за період з жовтня 2014 року по червень 2015 року відповідач здійснив платежі з орендної плати в розмірі 4190,66 грн., а згідно платіжних доручень № 795 від 27.08.2015 та № 825 від 04.09.2015, ним сплачено ще 655,28 грн., тому колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про припинення провадження у справі щодо позовних вимог в частині стягнення пені на підставі п. 1.1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Крім того, висновки суду щодо відмови у розірванні договору та виселенні також є законними та обґрунтованими.

Статтями 526 і 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання по ньому має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно п. 5.6, 5.11 договору оренди, у місячний термін після укладання цього договору орендар повинен застрахувати об'єкт оренди на користь балансоутримувача об'єкта оренди, та укласти договір з балансоутримувачем на оплату експлуатаційних витрат, у тому числі відшкодування витрат по податку на землю.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.11.2014 року між відповідачем та ПрАТ «Київський страховий дім» був укладений Договір №01/40/51078 добровільного страхування орендованого майна (а.с. 119-122), та сплачений страховий внесок, а 17.10.2014 року був укладений Договір про сплату витрат, укладений з балансоутримувачем (а.с. 123-124).

В матеріалах справи містяться копії платіжних доручень про сплату відповідачем податку на землю: №188 від на суму 2678,11грн, №288 від 30.03.2015 2678,11грн, №409 від 29.04.2015 2678,11грн, №486 від 25.05.2015 2678,11грн, №570 від 26.06.2015 2678,11грн, №668 від 27.07.2015 2678,11грн, №777 від 25.08.2015 2678,11грн.

Відповідно до ч.3 ст. 26 Закону України « Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Проте, названа норма застосовується з урахуванням загальних положень Господарського кодексу України (далі - ГК України) та ЦК України.

Згідно з положеннями частини другої статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем сплачені орендні платежі, заборгованість відсутня, об'єкт оренди був застрахований, договори на експлуатаційне обслуговування були укладені, податок на землю сплачувався, а тому відсутні підстави вважати затримку орендної плати і внесення страхового платежу за договором страхування вже у 2015 році , як істотне порушення, яке позбавило можливості позивача отримати те, на що вона розраховувала при укладанні договору, оскільки відповідачем також була сплачена і пеня.

Оскільки господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для розірвання договору оренди нерухомого майна, а інших підстав, які б свідчили про наявність у відповідача обов'язку повернути орендоване нерухоме майно, позивачем не наведено та з матеріалів справи не вбачається, висновки суду про відмову у задоволенні позовних вимог в частині виселення відповідача з нежитлових приміщень також є законними та обґрунтованими.

Інші доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, не приймаються судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки не спростовують висновків суду першої інстанції, а лише зводяться до переоцінки досліджених господарським судом доказів та встановлених обставин справи.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції повно зясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору по суті судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування прийнятого у справі рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту корпоративних прав та правового забезпечення Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.10.2015 року у справі №904/7090/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.Л. Величко

Суддя О.Г. Іванов

Суддя І.М. Подобєд