ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2015 р.Справа № 922/5653/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Нагірна М.Т.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль", м. Київ
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, смт. Шевченкове
про стягнення 54 778,37 грн.
за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_2, довіреність № 1352/13 від 23.08.2013 р.

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен банк Аваль" (позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (відповідача) про стягнення 54 778,37 грн. за кредитним договором №010-2/07-01-0072-08 від 28.01.2008 р., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 45 244,95 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 5 941,52 грн. та пеня в розмірі 3 591,90 грн. Позивач також просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1 218,00 грн.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Подав до суду заяву (вх.№48676 від 03.12.2015 р.) про долучення витребуваних доказів, які долучено до матеріалів справи.

Відповідач про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, в судові засідання свого повноважного представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, витребуваних судом документів до суду не надав.

За таких обставин суд вважає, що судом вжито всіх необхідних заходів щодо повідомлення відповідача, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані позивачем докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

28.01.2008 року між позивачем (Банк) та відповідачем (позичальник) було украдено кредитний договір №010-2/07-01-0072-08 (далі - кредитний договір), за умовами п.1 ч. 1 якого Банк зобов'язався надати позичальнику кредит в розмірі 90 000,00 грн. на проведення ремонту нерухомого майна.

Відповідно до умов цього договору кредит надано отроком по 24.01.2018 р. (включно).

Відповідно до п. 3 ч. 1 кредитного договору процентна ставка за користування кредитом складає 15,75 % відсотки річних.

Відповідно до п. 1.1. ч. 2 кредитного договору відповідно до положень та умов кредитного договору Банк надає позичальнику кредит у розмірі та валюті, визначеній у ч. 1 п. 1 договору, а позичальник приймає, зобов'язується належним чином використати та повернути Банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відповідну плату за користування кредитом і виконати всі інші зобов'язання, як вони визначені у цьому договорі.

Відповідно до п. 1.4. ч. 2 кредитного договору Банк надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, цільового використання, строковості, повернення та плати за користування.

Проценти за користування кредитом розраховуються на основі процентної ставки, з розрахунку річної бази нарахування процентів та сплачуються позичальником відповідно до графіку погашення.

Відповідно до п. 1.7 ч. 2 кредитного договору надання кредиту здійснюється однією сумою чи траншами шляхом перерахування кредитних коштів в безготівковій формі на поточний рахунок позичальника в Банку.

Як свідчать матеріали справи, на виконання кредитного договору позивач надав відповідачеві кредит в розмірі 90 000,00 грн. двома траншами від 30.01.2008 року та від 25.02.2008 р., що підтверджується випискою по рахунку відповідача.

Відповідно до п. 1.5. ч. 2 кредитного договору погашення відповідної частини кредиту здійснюється позичальником щомісяця у розмірі, відповідно до Графіку повернення кредиту та сплати процентів (додаток № 1 до цього договору) шляхом безготівкового перерахування на поточний рахунок, зазначений у договорі.

Відповідно до п. 1.9. ч. 2 кредитного договору Банк має право вимагати від позичальника дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому, у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником та/або поручителем та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором та/або договорів застави/іпотеки.

Відповідно до п. 4.1.1. ч. 2 кредитного договору за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплата процентів за користування кредитними коштами, у визначенні цим договором строки позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми несвоєчасного погашення, за кожен день такого прострочення. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті.

Окрім того, 25.02.2008 р. між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору №010-2/07-01-0072-08 від 28.01.2008 р., відповідно до умов якого, у зв'язку із видачею 2-го траншу кредиту, було викладено у новій редакції Графік повернення кредиту та сплати процентів.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач припинив здійснювати погашення кредиту та процентів в сумах та в строки, передбачені Графіком повернення кредиту та сплати процентів, внаслідок чого у відповідача станом на 22.09.2015 р. виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 54 778,37 грн., з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 45 244,95 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 5 941,52 грн. та пеня в розмірі 3 591,90 грн. (розрахунок на а.с. 12-14).

При цьому відповідач про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином. Однак в судові засідання свого повноважного представника не направив, про причини неявки суду не повідомив, витребуваних судом документів до суду не надав.

Надаючи правову кваліфікацію фактичним обставинам даної справи та спірним правовідносинам сторін, суд виходить з такого.

Відповідно до частин 1, 2 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України та ч. 1 ст. 193 ГК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-3 та ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору (ст. 32 ГПК України).

При цьому за умовами ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1 ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладені обставини, приписи закону і на те, що суму заборгованості відповідачем не спростовано і не погашено, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитом в розмірі 45 244,95 грн., заборгованості за відсотками в розмірі 5 941,52 грн. та пені в розмірі 3 591,90 грн. є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судового збору, суд керується ст. 49 ГПК України, відповідно до приписів якої судовий збір слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 192 Господарського кодексу України, ст. ст. ст. 6, 509, 525, 526, 530, 549, 610-612, 627-629, 1049, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 32-34, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (63601, Харківська область, Шевченківський район, смт. Шевченкове, вул. Турової, 26, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен банк Аваль" (01001, м. Київ, вул. Лєскова, 9, ) заборгованість за кредитом в розмірі 45 244,95 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 5 941,52 грн., пеню в розмірі 3 591,90 грн. та судовий збір в розмірі 1 218,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.12.2015 р.

Суддя ОСОБА_3