РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2015Справа №910/24732/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Менеджмент"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Трініті Корп"
простягнення 655667,93 грн.
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаЛюбарський В.В. - представник;
від відповідачане з'явився
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Гранд Менеджмент" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трініті Корп" заборгованості за договором №13/18/2/13 від 01.02.2013 та за договором №1/21 від 21.07.2014 у розмірі 606964,06 грн., пені у розмірі 23353,41 грн., 3% річних у розмірі 2470,21 грн. та інфляційних втрат у розмірі 22880,25 грн.

Вимоги позивача мотивовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань із сплати орендних платежів за укладеними між сторонами договорами.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/24732/15 та призначено розгляд справи на 07.10.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2015, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, неподанням сторонами витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 05.11.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.11.2015, судом за клопотанням представника позивача продовжено строк розгляду спору у справі № 910/24732/15 на 15 днів, а у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача, неподанням відповідачем витребуваних судом документів, розгляд справи відкладено на 25.11.2015.

Представник позивача в судове засідання 25.11.2015 з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судові засідання не з'явився. Відповідачем вимог ухвал суду не виконано, відзив на позов не подано. Про проведення судових засідань відповідач був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.02.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд Менеджмент" (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трініті Корп" (орендар, відповідач) було укладено договір оренди нежилого приміщення № 13/18/2/13 (договір оренди № 13/18/2/13 від 01.02.2013) відповідно до умов якого, орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове платне користування (оренду) частину нежилих приміщень, що становить 33,3 кв.м. та знаходиться на 2-му поверсі готельного комплексу (в. літ. А) розташованого за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 1. Об'єкт оренди передається разом з інженерним та сантехнічним обладнанням, що є невід'ємним від приміщень (будівлі) (п.1.1), строк оренди складає 1 рік з дня підписання сторонами акту приймання - передачі об'єкту оренди, згідно п.4.1 цього договору. Акт додається до даного договору та є його невід'ємною частиною. Дія цього договору автоматично продовжується на кожний наступний рік на тих самих умовах, якщо не пізніше ніж за 20 днів до його закінчення будь-яка із сторін письмово не заявить про припинення його дії (п.2.1), загальна сума оренди за місяць складає 50571,71 грн. (п.3.2), оплата орендної плати здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок орендодавця не пізніше 05 числа кожного місяця за поточний місяць оренди згідно наданих орендодавцем рахунків при умові своєчасного отримання відповідного рахунку. Факт виконання зобов'язань по договору, сторонами посвідчується підписанням акту наданих послуг не пізніше останнього дня поточного місяця (п.3.5), витрати на електроенергію, водопостачання, опалення, утримання прибудинкової території, вартість послуг по технічному обслуговуванню інженерного обладнання і прибудинкових мереж не входить у розмір орендної плати, а відшкодовується з розрахунку 51,93 грн. в т.ч. ПДВ за 1 кв.м. орендованої площі за кожний поточний місяць (п.3.6), за порушення строків сплати орендної плати за договором, орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості в розрахунку за кожний день прострочення але не більше розміру місячної орендної плати. Затримання надання рахунків орендодавцем на здійснення платежів за цим договором звільняє орендаря від відповідальності за прострочення оплати (п.7.2).

01.02.2013 між сторонами підписано акт прийому - передачі, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування приміщення загальною площею 33,3 кв.м, що знаходиться на 2-му поверсі готельного комплексу "Fairmont Grand Hotel Kyiv", розташованого за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 1.

21.07.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Гранд Менеджмент" (орендодавець, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трініті Корп" (орендар, відповідач) було укладено договір оренди № 1/21 (договір оренди № 1/21 від 21.07.2014) відповідно до умов якого, орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування частину нежилого приміщення загальною площею 2 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 1 для розміщення орендарем вітрин із зразками продукції орендаря, рекламного стенду для листівок, буклетів, інших рекламних матеріалів та необхідних для цього конструкцій (п.1.1), термін оренди встановлюється на строк з 28.07.2014 по 28.07.2015 (п.2.3), розмір орендної плати складає 300 грн. на місяць (п.3.1), платний період оренди розпочинається з дати встановлення вітрин (п.3.2), орендна плата сплачується орендарем щомісячно, виключно в національній валюті України на поточний рахунок орендодавця шляхом перерахування орендарем безготівкових грошових коштів до 20-го числа за поточний місяць оренди (п.3.4).

28.07.2014 між сторонами підписано акт приймання - передачі майна, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове платне користування приміщення загальною площею 2 кв.м, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 1.

На виконання умов договору оренди № 13/18/2/13 від 01.02.2013 позивач виставив відповідачу наступні рахунки, для оплати: № 5 від 31.01.2014 на суму 52300,98 грн., № 1 від 31.07.2014 на суму 52300,98 грн., № 3 від 30.09.2014 на суму 52300,98 грн., № 6 від 31.10.2014 на суму 52300,98 грн., № 8 від 30.11.2014 на суму 52300,98 грн., № 2 від 31.12.2014 на суму 52300,98 грн., № 12 від 31.01.2015 на суму 52300,98 грн., № 7 від 28.02.2015 на суму 52300,98 грн., № 1 від 31.03.2015 на суму 52300,98 грн., № 4 від 30.04.2015 на суму 52300,98 грн., № 6 від 31.05.2015 на суму 52300,98 грн., № 1 від 30.06.2015 на суму 52300,98 грн., № 3 від 31.07.2015 на суму 52300,98 грн., № 1 від 17.08.2015 на суму 28681,17 грн., а всього на суму 708593,91 грн.

На виконання умов договору оренди № 1/21 від 21.07.2014 позивач виставив відповідачу наступні рахунки: № 2 від 31.10.2014 на суму 300,00 грн., № 3 від 30.11.2014 на суму 300,00 грн., № 4 від 31.12.2014 на суму 300,00 грн., № 11 від 31.01.2015 на суму 300,00 грн., №11 від 28.02.2015 на суму 300,00 грн., № 8 від 31.03.2015 на суму 300,00 грн., № 12 від 30.04.2015 на суму 300,00 грн., №22 від 31.05.2015 на суму 300,00 грн., № 5 від 30.06.2015 на суму 300,00 грн., № 10 від 28.07.2015 на суму 270,97 грн., а всього на загальну суму 2970,97 грн.

Як стверджує позивач у позовній заяві, відповідач свої зобов'язання по договору № 13/18/2/13 від 01.02.2013 щодо сплати орендної плати за період з 01.02.2013 по 17.08.2015 виконав частково, у зв'язку з чим сума основного боргу по сплаті орендної плати за період з 01.02.2013 по 17.08.2015 включно склала 603993,09 грн., а по договору оренди № 1/21 від 21.07.2014 за період з 28.07.2014 по 27.07.2015 сума основного боргу по сплаті орендної плати склала 2970,97 грн.

27.05.2015 позивач звернувся до відповідача з листом за вих.№ 67 про погашення існуючої заборгованості, однак відповідач відповіді на вказаний лист не надав, заборгованість не погасив.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язаний передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

За користування майном з наймодавця справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму (ч.1 ст. 762 Цивільного кодексу України).

За змістом ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У п.3.5 договору оренди № 13/18/2/13 від 01.02.2013 сторони погодили, що оплата орендної плати здійснюється шляхом безготівкового перерахування коштів на банківський рахунок орендодавця не пізніше 05 числа кожного місяця за поточний місяць оренди згідно наданих орендодавцем рахунків при умові своєчасного отримання відповідного рахунку. Факт виконання зобов'язань по договору сторонами посвідчується підписанням акту наданих послуг не пізніше останнього дня поточного місяця.

Пунктом 3.4 договору №1/21 від 21.07.2014 встановлено, що відповідач повинен сплачувати орендну плату до 20-го числа за поточний місяць оренди.

Як свідчать обставини справи, всупереч умов п.3.5 договору оренди № 13/18/2/13 від 01.02.2013 та п.3.4 договору оренди № 1/21 від 21.07.2014 оплата орендних платежів на загальну суму 606964,06 грн. відповідачем не здійснена.

Відповідачем належними та допустимими доказами факту наявності заборгованості та її розмір не спростовано, доказів погашення заборгованості в добровільному порядку не надано.

Суд відзначає, що позивач не надав доказів надсилання на адресу відповідача рахунків на оплату орендних платежів по договору № 13/18/2/13 від 01.02.2013. Проте зазначена обставина не звільняє відповідача від обов'язку оплатити орендну плату, оскільки за своєю правовою природою рахунок є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги.

Ненадання рахунку-фактури не є відкладальною умовою у розумінні приписів ст.212 Цивільного кодексу України, відповідно до ч.1 якої особи, що вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обов'язків обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (відкладальна обставина) та не є простроченням кредитора у розумінні ст.613 вказаного нормативно-правового акту, яка передбачає, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов'язку. Аналогічну позицію наведено у постанові від 29.09.2009 Верховного суду України по справі №37/405 та постанові від 18.06.2013 Вищого господарського суду України по справі №923/38/13-г.

Враховуючи, що платіжні реквізити сторін наведені в договорі оренди № 13/18/2/13 від 01.02.2013, і п. 3.5 договору зобов'язує відповідача провести оплату не пізніше 05 числа кожного місяця за поточний місяць оренди, а п. 3.4 договору1/21 від 21.07.2014 визначено обов'язок відповідача провести розрахунки з позивачем до 20-го числа за поточний місяць оренди, вимога позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості підлягає задоволенню у розмірі, який заявлений позивачем у позовній заяві, тобто у розмірі 606964,06 грн.

Крім цього, за прострочення виконання зобов'язань за укладеними між сторонами договорами позивач просив суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 23353,41 грн., 3% річних у розмірі 2470,21 грн. та інфляційних втрат у розмірі 22880,25 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (п.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 Господарського кодексу України).

Згідно із положеннями ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, різновидом якої є пеня.

Відповідно до ч.1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Статтею 547 Цивільного кодексу України визначено, що правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Пунктом 7.2 договору оренди № 13/18/2/13 від 01.02.2013 між сторонами погоджено, що за порушення строків сплати орендної плати за договором, орендар сплачує на користь орендодавця пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості в розрахунку за кожний день прострочення але не більше розміру місячної орендної плати. Затримання надання рахунків орендодавцем на здійснення платежів за цим договором звільняє орендаря від відповідальності за прострочення оплати.

Враховуючи те, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів надання рахунків відповідачу, вимоги позивача про стягнення з відповідача пені по договору 13/18/2/13 від 01.02.2013 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача пені по договору оренди № 1/21 від 21.07.2014, то суд зазначає, що в укладеному між сторонами договорі сторонами не було досягнуто згоди щодо забезпечення виконання зобов'язань по оплаті орендної плати у вигляді пені відповідно до вимог ст.547 Цивільного кодексу України. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача пені по договору оренди № 1/21 від 21.07.2014 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки у відповідача перед позивачем наявна непогашена заборгованість, зі сплати якої відповідачем допущено прострочення, то згідно вимог ст. 625 Цивільного кодексу України наявні підстави для застосування до відповідача відповідальності за порушення грошового зобов'язання у вигляді 3% річних та витрат з урахуванням індексу інфляції.

Суд, перевіривши наведені позивачем у позові розрахунки витрат з урахуванням індексу інфляції та 3% річних, погоджується з ними щодо строків, сум, ставок нарахувань, які проведені позивачем з урахуванням заборгованості за кожний місяць окремо, з урахуванням часткових оплат, вважає за необхідне стягнути з відповідача 3% річних у розмірі 2470,21 грн. та 22880,25 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню частково.

У відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Трініті Корп" (03150, м.Київ, вул. Горького, будинок 172, офіс 1118, ідентифікаційний код 38453391) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранд Менеджмент" (04070, м. Київ, вул. Набережно-Хрещатицька, 1, ідентифікаційний код 37200675) 606964 (шістсот шість тисяч дев'ятсот шістдесят чотири) грн. 06 коп. основного боргу, 22880 (двадцять дві тисячі вісімсот вісімдесят) грн. 25 коп. витрат з урахуванням індексу інфляції, 3% річних у розмірі 2470 (дві тисячі чотириста сімдесят) грн. 21 коп. та 9484 (дев'ять тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн. 72 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 02.12.2015

Суддя Ю.М. Смирнова