ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.11.2015р. Справа№ 914/3331/15

За позовом: Приватного підприємства «Компанія «Астра», м. Львів

до відповідача: Комунального підприємства «Новояворівськжитло» м.Новояворівськ, Львівська область

про стягнення 109 937 грн. 26 коп.

Суддя Мазовіта А.Б.

Секретар Юрків М.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_1, представник (довіреність від 02.10.2015 р.);

від відповідача: ОСОБА_2, представник (довіреність №210 від 25.05.2015 р.)

Приватне підприємство «Компанія «Астра», м. Львів звернулося до Господарського суду Львівської області з позовом до Комунального підприємства «Новояворівськжитло» м. Новояворівськ, Львівська область стягнення 109 937 грн. 26 коп.

Розглянувши матеріали справи, суд визнав представлені матеріали достатніми для прийняття позовної заяви до розгляду і ухвалою від 17.09.2015р. призначив розгляд справи на 05.10.2015 р. Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалах суду, в судових засіданнях оголошувалась перерва. За клопотанням представника сторони строк вирішення спору було продовжено на 15 днів до 01.12.2015 р.

Представникам розяснено права та обовязки, передбачені ст. 22 ГПК України, заяв про відвід суду не поступало.

02.11.2015 р. через канцелярію суду від Комунального підприємства «Новояворівськжитло» найшов зустрічний позов до Приватного підприємства «Компанія «Астра» про зобовязання повернути технічні паспорти ліфтів.

Ухвалою від 02.11.2015 р. суд відмовив у прийнятті зустрічного позову.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір на ремонт і технічне обслуговування ліфтів. Позивач свої зобовязання по цьому договору виконав в повному обємі, що підтверджується надісланими для підписання відповідачу актами здачі-приймання виконаних робіт за травень-липень 2015 р. Однак, відповідач свої зобовязання щодо підписання актів та оплати вартості робіт не виконав, на дату звернення до суду заборгованість становить 100 733 грн. 91коп. У звязку з порушенням строків оплати вартості послуг, відповідачу нараховано пеню в сумі 9 203 грн. 35 коп. Таким чином, просив стягнути з відповідача на користь позивач заборгованість у розмірі 109 937 грн. 26 коп. та судові витрати.

В судовому засіданні представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у поданому через канцелярію суду відзиві на позов.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

3 серпня 2012 р. між Комунальним підприємством «Новояворівськжитло» (замовник) та Приватним підприємством «Компанія «Астра» (виконавець) було укладено договір №7 на ремонт та обслуговування ліфтів.

За цим договором замовник (позивач) доручає, а виконавець (відповідач) приймає на себе організацію і виконання робіт по ремонту і технічному обслуговуванню ліфтів в житлових будинках, котрі перебувають на балансі КП «Новояворівськжитло».

Згідно п. 1.3. договору вартість технічного обслуговування згідно затверджених тарифів та вимог чинного законодавства на день укладення договору становить 439 грн. 58 коп. за місяць за один ліфт, в тому числі ПДВ. Загальна вартість робіт за місяць визначається на підставі додатку №1 до даного договору, в якому зазначається перелік ліфтів, технічне обслуговування яких здійснюється виконавцем.

Відповідно до умов вищевказаного договору, позивач у травні-липні 2015 року виконав роботи на загальну суму 100 733 грн. 91 коп., що підтверджується актом приймання актом-рахунком №129 приймання виконаних робіт з технічного обслуговування обладнання ліфтів за травень 2015 року, актом приймання актом-рахунком №129 приймання виконаних робіт з технічного обслуговування обладнання ліфтів за червень 2015 року, актом приймання актом-рахунком №129 приймання виконаних робіт з технічного обслуговування обладнання ліфтів за липень 2015 року.

Згідно п. 3.1. договору, в кінці поточного місяця виконавець представляє замовнику акти виконаних робіт з зазначенням їх вартості, замовник підписує їх, завіряє підпис печаткою і не пізніше трьох днів з дня отримання один примірник акту повертає виконавцю. У випадку неповернення акту виконаних робіт протягом трьох днів, або ненадання письмової відмови з вказанням причин, даний акт вважається прийнятим.

Судом зясовано, що позивач поштовим звязком надіслав відповідачу акт за травень 2015 року 09.06.2015 р., акт за червень 2015 року та акт за липень 2015 року 17.08.2015 р. Відповідач вказані акти не підписав, листами за вих. №343 від 13.07.2015 р., від 23.07.2015 р., за вих. №412 від 20.08.2015 р. повідомив позивача про мотиви відмови від підписання.

Відповідно до п. 3.3. договору на підставі підписаних актів замовник щомісячно не пізніше двадцятого числа місяця, наступного за звітним, перераховує на поточний рахунок виконавця кошти за відрахуванням 2,0% комісійної винагороди (КП «Новояворівськжитло»).

У звязку з неналежним виконанням відповідачем свого обовязку щодо оплати вартості робіт, позивач в позовній заяві просив суд стягнути з відповідача 100 733 грн. 91 коп. боргу.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 11 ЦК України, однією з підстав виникнення зобовязань, є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є змішаним з елементами договору підряду і договору про надання послуг.

Згідно ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За договором підряду одна сторона (підрядник) зобовязується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобовязується прийняти та оплатити виконану роботу (ч. 1 ст. 837 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 853 ЦК України замовник зобовязаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Як зазначалося вище, сторони у п. 3.1. договору обумовили порядок прийняття робіт шляхом підписання актів виконаних робіт.

Пунктом 4 статті 882 ЦК України передбачено, що передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Як вбачається із долучених до матеріалів справи листів за вих. №343 від 13.07.2015 р., від 23.07.2015 р., за вих. №412 від 20.08.2015 р., відповідач мотивував свою відмову від підписання актів неналежним виконанням умов договору №7 від 03.08.2012 р. (невиконанням комплексу ремонтних, регламентних робіт навченим і атестованим персоналом, відсутністю виявлення осіб, які заподіюють шкоду ліфтовому обладнанню), скаргами жителів будинків, невідповідністю та відсутністю підтвердження заявлених обсягів виконаних робіт, фактичним виконанням робіт третьою особою відповідно до укладеного із нею договору на ремонт і обслуговування ліфтів із третьою особою.

Проте, відповідачем не долучено жодних доказів на підтвердження наведених ним фактів. Зокрема, відповідачем не долучено до матеріалів справи доказів виконання робіт з ремонту та обслуговування ліфтів третьою особою, скарг мешканців будинків щодо неналежної роботи ліфтів, доказів на спростування заявлених позивачем обсягів робіт (послуг) чи неналежного розрахунку вартості таких робіт (послуг).

Слід також зазначити, що договір №7 від 03.08.2012 р., укладений сторонами, не був визнаний недійсним чи припиненим, а тому в силу вимог ст. 629 ЦК України підлягав обовязковому виконанню як позивачем, так і відповідачем. Сам факт можливого укладення відповідачем договору на ремонт та обслуговування ліфтів з третьою особою не є підставою для звільнення його від відповідальності за невиконання зобовязання щодо оплати послуг та робіт, виконаних згідно договору №7 від 03.08.2012 р.

Відповідно до висновку Державної інспекції з контролю за цінами в Львівській області від 06.10.2008 р. №378, наданого ПП «Компанія «Астра», розрахунок планових витрат та витрат на технічне обслуговування та ремонт ліфтів у м. Новояворівськ визначений в розмірі 387 грн. 17 коп. за базовий ліфт недиспетчеризований є економічно обґрунтованим.

Рішенням виконавчого комітету Новояворівської міської ради від 10.12.2008 р. №855 було погоджено ПП «Компанія «Астра» тариф на послуги з технічного обслуговування і ремонту ліфтів у м. Новояворівськ у розмірі 439,58грн. за один базовий недиспетчеризований ліфт.

Як вбачається із долучених до матеріалів справи документів, позивач надавав відповідачу у відповідних періодах послуги з обслуговування ліфтів. Зокрема, позивачем на підтвердження фактів надання послуг долучено витяги із журналу реєстрації аварійних викликів за період часу з травня 2015 р. по липень 2015 р., табелі обліку робочого часу працівників структурного підрозділу позивача у м. Новояворівськ. З наведених документів випливає, що працівники структурного підрозділу позивача у м. Новояворівськ в травні-липні 2015 року здійснювали технічне обслуговування ліфтів, на запити (виклики) мешканців будинків усували дефекти в роботі ліфтового обладнання, тощо.

Частиною 1 ст. 852 ЦК України передбачено, що якщо підрядник відступив від умов договору підряду, що погіршило роботу, або допустив інші недоліки в роботі, замовник має право за своїм вибором вимагати безоплатного виправлення цих недоліків у розумний строк або виправити їх за свій рахунок з правом на відшкодування своїх витрат на виправлення недоліків чи відповідного зменшення плати за роботу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ч. 4 ст. 853 ЦК України у разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза.

Відповідно до ч. 1 ст. 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника:

1) безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк;

2) пропорційного зменшення ціни роботи;

3) відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, відповідач не скористався наданими йому законом правами.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, суд вважає доведеним факт виконання робіт позивачем на загальну суму 100 733 грн. 91 коп., а мотиви відмови відповідача від підписання актів необґрунтованими.

У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 599 ЦК України вказує на те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.

За таких обставин, суд дійшов висновку про прострочення виконання зобовязання боржником, що в свою чергу є підставою для стягнення суми боргу, оскільки, відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України, одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобовязаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобовязання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено, що у разі, якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором.

Згідно п. 4.1. договору за затримку платежів поза терміни, вказані в п. 3.3. договору, замовник сплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу.

З врахуванням цих положень, позивачем правомірно нараховано 9 203 грн. 35 коп. пені.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані поданими доказами, а загальна сума заборгованості, яка підтверджена матеріалами справи та підлягає до задоволення, складає 100733грн. 91 коп. основного боргу, 9 203 грн. 35 коп. пені.

Оскільки спір виник з вини відповідача, судові витрати по розгляду справи, відповідно до ст. 49 ГПК України, необхідно покласти на відповідача.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст. 11, 509, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 626, 837, 852, 853, 858, 882, 901 ЦК України, ст.ст. 193 ГК України та ст.ст.4, 33, 34, 35, 44, 49, 75, 80, 82, 83, 84, 85, 115, 116 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Комунального підприємства «Новояворівськжитло» м.Новояворівськ, вул. Шептицького, 5, Львівська область (ідентифікаційний код 34978118) на користь Приватного підприємства «Компанія «Астра», м.Львів, вул. Гетьмана Мазепи, 4/112 (ідентифікаційний код 30477310) 100733грн. 91 коп. основного боргу, 9 203 грн. 35 коп. пені, 1 649 грн. 06 коп. судового збору.

3. Наказ видати згідно ст. 116 ГПК України.

В судовому засіданні 26.11.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Повний текст рішення складено та підписано 30.11.2015 р.

Суддя Мазовіта А.Б.