КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" листопада 2015 р. Справа№ 910/4059/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шевченка Е.О.

суддів: Зеленіна В.О.

Синиці О.Ф.

при секретарі Грабінській Г.В.

За участю представників:

від позивача за первісним позовом: Бондаренко Р.В.

від відповідача за первісним позовом: Мартян О.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус»

на рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2015р.

у справі №910/4059/15-г (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус»

до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

про стягнення 118 226 033,28 грн.

за зустрічним позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус»

про стягнення 147 555 351,82 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Глобус» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про стягнення з останнього заборгованості в розмірі 118 226 033,28 грн., а також стягнення судових витрат.

До прийняття рішення по суті Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» поданий зустрічний позов до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» про стягнення заборгованості в розмірі 147 555 351,82 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 11.06.2015р. у задоволенні первісного позову відмовлено повністю, зустрічний позов задоволено, стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» 140 100 00,00 грн. боргу, 5 373,70 грн. відсотків, 287 605,48 грн. 3% річних, 7 162 372,64 грн. пені.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Глобус» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2105р. у справі №910/4059/15-г та прийняти нове рішення про задоволення первісного позову, в зустрічному позові відмовити.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Так, скаржник вказує про те, що оспорюване рішення прийняте з порушенням та неправильним застосуванням норм ст. 601 Цивільного кодексу України, ст. 203 Господарського кодексу України, п. 1, 3 ч. 5 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Апелянт зазначає, що взаємні грошові зобов'язання позивача та відповідача за міжбанківськими кредитами, що укладені в рамках Генеральної угоди, є припиненими з 18.02.2015р. на суму 140 103 991,90 грн., оскільки є однорідними та строк виконання їх настав. Також позивач за первісним позовом відзначає про те, що системний аналіз норм Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» свідчить про те, що задоволення вимог кредиторів банку на період введення тимчасової адміністрації не здійснюється, а починає здійснюватися лише у законодавчо визначеній черговості після одержання коштів від реалізації та ліквідації майна банку. Задоволення вимог кредитора - це фактичне виконання зобов'язання банку перед кредитором. В даному випадку, як йдеться далі в апеляційній скарзі, рішення про стягнення грошових коштів з боржника є лише підставою для включення вимог кредитора до відповідного реєстру вимог кредитора, а не фактичне задоволення таких вимог.

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» надало письмові заперечення на апеляційну скаргу, в яких просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги Публічному акціонерному товариству «Комерційний банк «Глобус».

Відповідач за первісним позовом зазначає, що умови укладеної сторонами угоди свідчать про фактичну неможливість проведення зарахування зустрічних однорідних вимог, що обліковуються за кожною із сторін в разі, якщо валюта грошового зобов'язання однієї сторони не відповідає валюті грошового зобов'язання іншої. Крім того, як відмічає відповідач за первісним позовом, задоволення вимог кредиторів банку, в якому запроваджено тимчасову адміністрацію, може бути здійснено виключно у процедурі ліквідації банку та в порядку черговості, визначеної Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». У процесі ліквідаційної процедури визначається заборгованість кожному кредитору банку та встановлюється черговість погашення їх вимог.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.08.2015р. колегією суддів у складі головуючий суддя Шевченко Е.О., судді Зеленін В.О., Ткаченко Б.О. було прийнято до провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» та призначено до розгляду на 28.09.2015р.

Розпорядженням заступника голови Київського апеляційного господарського суду Андрієнка В.В. від 28.09.2015р., з огляду на перебування судді Ткаченка Б.О. у відпустці, вирішено здійснити розгляд справи №910/4059/15-г у складі колегії суддів головуючий суддя Шевченко Е.О., судді Зеленін В.О., Синиця О.Ф.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.09.2015р. колегія суддів у складі головуючий суддя Шевченко Е.О., судді Зеленін В.О., Синиця О.Ф. прийняла до свого провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус».

12.10.2015р. розгляд справи не відбувся, з огляду на перебування головуючого судді Шевченка Е.О. у відпустці.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.10.2015р. розгляд справи було призначено на 09.11.2015р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015р. розгляд справи було відкладено відповідно до ст. 77 ГПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання представника позивача за первісним позовом.

Справа слухалась з оголошеною в судовому засіданні 28.09.2015р. перервою на підставі ст. 77 ГПК України.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» була укладена Генеральна угода №70910 про порядок здійснення міжбанківських операцій від 07.09.2010р., предметом якої стало визначення загального порядку та умов укладення сторонами угод щодо здійснення конверсійних операцій, операцій з надання міжбанківських кредитів та депозитів.

Статтею 2 Угоди надані визначення термінам, які використовуватимуться при виконанні даної Угоди.

Згідно з підпунктом 2.1.1. п. 2.1. Угоди визначено, що угодою є погоджені дії обох сторін, що полягає в наданні або одержанні міжбанківських кредитів або депозитів, здійснення конверсійних операцій, вчинена в рамках та відповідно до умов цієї Генеральної угоди за допомогою систем S.W.I.F.T. (Society for Worldwide Interbank Financial Telecommunication, Belgium), REUTERS DEALING, TELEX або шляхом укладення окремого письмового договору.

Згідно з п. 5.1. Генеральної угоди умови угод, що укладаються відповідно до Генеральної угоди, визначаються в кожному конкретному випадку шляхом проведення переговорів між уповноваженими особами сторін за допомогою системи REUTERS DEALING або інших узгоджених систем зв'язку.

Відповідно до п.п. 5.2.5. та 5.2.7 Генеральної угоди при укладенні угод по системі REUTERS DEALING всі істотні умови угоди зазначають у REUTERS TICKET, й угода вважається укладеною після того, як уповноважені особи сторін дійшли згоди за всіма істотними умовами угоди та обмінялися підтвердженнями по обумовлених каналах зв'язку (S.W.I.F.Т., TELEX).

13.02.2015р. в рамках Генеральної угоди сторонами було вчинено шість угод типу "СВОП" з міжбанківського кредитування відповідно до п. 3.2.5 Генеральної угоди, згідно з яким сторони обмінюються міжбанківськими кредитами/ міжбанківськими депозитами у різних валютах на приблизно еквівалентні суми з однаковою датою повернення коштів зі строком повернення кредитних коштів до 17.02.2015р.

Матеріали справи свідчать, що у сторін Генеральної угоди станом на 18.02.2015р. утворилась заборгованість за міжбанківськими операціями, проведеними згідно Генеральної угоди, а саме: заборгованість відповідача за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом в розмірі 9 800 555,33 доларів США (9 800 000,00 доларів США сума кредиту, 555,33 долари США відсотки за договором), що за офіційним курсом Національного банку України станом на 18.02.2015р. становило 258 330 025,18 грн.; заборгованість позивача за первісним позовом перед відповідачем за первісним позовом у розмірі 140 103 991,90 грн. (140 100 000,00 грн. сума кредиту, 3 991,90 грн. відсотки за договором).

Так до матеріалів справи надані REUTERS Tickets та підтвердження по системі S.W.I.F.T.

З поданих доказів встановлено, що в рамках Генеральної угоди про порядок здійснення міжбанківських операцій і додаткових угод до неї Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" було надано міжбанківський кредит на загальну суму 9 800 000,00 доларів США, а саме:

- 3 000 000,00 доларів США на строк з 12.02.2015р. по 13.02.2015р. під 2% річних (166,67 доларів США) з розрахунку 360 днів та подальшим зниженням відсоткової ставки до 0,01%;

- 1 500 000,00 доларів США на строк з 12.02.2015р. по 13.02.2015р. під 2% річних (83,33 долари США) з розрахунку 360 днів та подальшим зниженням відсоткової ставки до 0,01%;

- 1 500 000,00 доларів США на строк з 12.02.2015р. по 13.02.2015р. під 2% річних (83,33 долари США) з розрахунку 360 днів та подальшим зниженням відсоткової ставки до 0,01%;

- 1 500 000,00 доларів США на строк з 12.02.2015р. по 13.02.2015р. під 2% річних (83,33 долари США) з розрахунку 360 днів та подальшим зниженням відсоткової ставки до 0,01%;

- 1 500 000,00 доларів США на строк з 12.02.2015р. по 13.02.2015р. під 2% річних (83,33 долари США) з розрахунку 360 днів та подальшим зниженням відсоткової ставки до 0,01%;

- 800 000,00 доларів США на строк з 12.02.2015р. по 13.02.2015р. під 2% річних (44,44 долари США) з розрахунку 360 днів та подальшим зниженням відсоткової ставки до 0,01%.

Публічному акціонерному товариству "Комерційний банк "Глобус" було надано міжбанківський кредит на загальну суму 140 100 000,00 грн., а саме:

- 42 900 000,00 грн. на строк з 12.02.2015р. по 13.02.2015р. під 1% річних (1 175,34 грн.) з розрахунку 365 днів та подальшим зниженням відсоткової ставки до 0,01%;

- 21 225 000,00 грн. на строк з 12.02.2015р. по 13.02.2015р. під 1% річних (581,51 грн.) з розрахунку 365 днів та подальшим зниженням відсоткової ставки до 0,01%;

- 21 225 000,00 грн. на строк з 12.02.2015р. по 13.02.2015р. під 1% річних (581,51 грн.) з розрахунку 365 днів та подальшим зниженням відсоткової ставки до 0,01%;

- 21 225 000,00 грн. на строк з 12.02.2015р. по 13.02.2015р. під 1% річних (581,51 грн.) з розрахунку 365 днів та подальшим зниженням відсоткової ставки до 0,01%;

- 21 225 000,00 грн. на строк з 12.02.2015р. по 13.02.2015р. під 1% річних (581,51 грн.) з розрахунку 365 днів та подальшим зниженням відсоткової ставки до 0,01%;

- 12 300 000,00 грн. на строк з 12.02.2015р. по 13.02.2015р. під 1% річних (336,99 грн.) з розрахунку 365 днів та подальшим зниженням відсоткової ставки до 0,01 %.

18.02.2015р. позивач за первісним позовом звернувся до відповідача за первісним позовом з заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 18.02.2015р. №335 для припинення зустрічних вимог на суму 140 103 991,90 грн., яка отримана відповідачем за первісним позовом 18.02.2015р., про що свідчить відмітка на заяві.

26.02.2015р. відповідач за первісним позовом направив позивачеві за первісним позовом відповідь за №2/01-17/2378 на заяву про зарахування зустрічних однорідних вимог, якою заперечив проти проведення заліку зустрічних однорідних вимог, вказавши, що розділом 6 Генеральної угоди не передбачено можливості здійснити залік зустрічних однорідних зобов'язань в різних валютах.

Статтею 601 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 203 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Отже, зарахування - це така підстава припинення зобов'язання, за якої припиняються зустрічні однорідні вимоги, строк виконання яких настав, не зазначений або визначений моментом витребування. Зарахування здійснюється за наявності певних умов, а саме: вимоги сторін мають бути зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов'язань, між двома особами; вимоги мають бути однорідними, тобто в обох зобов'язання повинні бути речі одного роду; необхідно, щоб за обома вимогами настав строк виконання.

Стаття 602 Цивільного кодексу України визначає випадки, за яких не допускається зарахування зустрічних однорідних вимог, а саме про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю; про стягнення аліментів; щодо довічного утримання (догляду); у разі спливу позовної давності; в інших випадках, встановлених договором або законом.

Так, статтею 6 Генеральної угоди визначений порядок проведення заліку однорідних операцій, в якій вказано, що сторони можуть проводити залік однорідних зобов"язань за кожною з валют - "неттінг". При цьому судова колегія відмічає, що дана стаття Генеральної угоди не містить обмежень, заборон на проведення заліку зустрічних однорідних вимог, які виражені в різних валютах.

За таких обставин, враховуючи те, що Генеральна угода не містить умов, які забороняють проведення зустрічних однорідних вимог за різними валютами, а також з огляду на те, що вимоги, по яким здійснено зарахування згідно заяви від 18.02.2015р. №335 позивача за первісним позовом є однорідними, зустрічними та строк виконання яких настав, судова колегія апеляційного господарського суду відмічає про те, що факт зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 140 103 991,90 грн. відбувся 18.02.2015р.

При цьому апеляційним судом також враховано визначене в п. 26 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012р. №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де вказано, що при вирішенні питання щодо правомірності зарахування однорідних вимоги згідно зі статтею 601 Цивільного кодексу України, коли зустрічні вимоги виражені в різних валютах, слід виходити з того, що такі вимоги є однорідними. У цьому разі зарахування може проводитись за курсом, визначеним сторонами у договорі, а якщо така домовленість відсутня - за офіційним валютним курсом, встановленим Національним банком України.

Також судова колегія звертає увагу на наявність листа Національного банку України від 06.10.1998р. №12-111/1220 "Щодо відображення в бухгалтерському обліку результатів проведення двостороннього взаємозаліку по погашенню взаємної заборгованості за міжбанківськими кредитами та депозитами", в якому зазначається про те, що за наявністю зустрічних вимог та зобов"язань у різних валютах, проводки здійснюються з використанянм групи рахунків №380 за курсом на день здійснення проводки.

Таким чином, у зв'язку з тим, що зобов'язання між сторонами на суму 140 103 991,90 грн. припинились 18.02.2015р. шляхом їх зарахування, заборгованість відповідача за зустрічним позовом перед позивачем за зустрічним позовом за міжбанківськими операціями, проведеними згідно Генеральної угоди, відсутня, а нараховання процентів після цієї дати та пені, 3% річних є безпідставним.

Після зарахування зустрічних однорідних вимог заборгованість відповідача за первісним позовом перед позивачем за первісним позовом склала 118 226 033,28 грн.

Однак в задоволенні стягнення цієї суми з відповідача за первісним позовом на користь позивача за первісним позовом слід відмовити, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що згідно постанови Правління Національного банку України "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" до категорії неплатоспроможних" від 02.03.2015р. №150 виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення "Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товариству "Дельта Банк" від 02.03.2015р. №51, згідно з яким з 03.03.2015р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації Кадирова Владислава Володимировича.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Згідно з п. 16 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під тимчасовою адміністрацією слід розуміти процедуру виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ст. 34 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" Фонд розпочинає процедуру виведення неплатоспроможного банку з ринку та здійснення тимчасової адміністрації в банку на наступний робочий день після офіційного отримання рішення Національного банту України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку та своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур'єр" або "Голос України".

З огляду на те, що до відповідача за первісним позовом у справі застосовано процедуру виведення з ринку як неплатоспроможного банку, до спірних правовідносин сторін підлягає застосуванню Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Згідно з п. 1, п. 3 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку.

Пунктом 1 ч. 6 ст. 36 названого Закону передбачено, що обмеження, встановлене п. 1 ч. 5 цієї статті не поширюється та зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників. Зазначені виплати здійснюються в межах суми відшкодування, що гарантується Фондом.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 2 Закону термін "вкладник" вживається у значенні фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

За змістом цієї норми, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності та юридичні особи не підпадають під визначення поняття "вкладник", а тому, на них не поширюються винятки з обмеження, встановленого у п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону.

Разом з тим, заявлена до стягнення заборгованість не може бути стягнута з відповідача за первісним позовом, оскільки через початок процедури виведення банку з ринку як неплатоспроможного, до спірних правовідносин сторін слід застосовувати положення, якими врегульований порядок задоволення грошових вимог осіб, які мають підтверджені грошові вимоги до неплатоспроможного банку, строк виконання яких настав.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" кредитор банку - це юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Отже, у даному випадку виключення, що передбачені п.1 ч. 6 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", до спірних правовідносин не застосовуються, тому що позивач за первісним позовом фактично виступає кредитором відповідача.

Як було встановлено вище, зобов'язання Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" виникли з окремих угод про надання міжбанківських кредитів в межах генеральну угоду про порядок здійснення міжбанківських операцій, внаслідок чого у даної особи виникло грошове зобов'язання з повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитом, що останнім виконано не було.

Таким чином, з урахуванням наведених вище приписів чинного законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Глобус" є саме кредитором Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк", вимоги якого згідно зі ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час дії тимчасової адміністрації не задовольняються.

Порядок та строки подання кредиторських вимог встановлено ст.ст. 45, 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" відповідно до яких Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду у газетах "Урядовий кур'єр" та "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до Банку.

У даному випадку позивач є кредитором банку, що визнаний неплатоспроможним та знаходиться в тимчасовій адміністрації, тому всі кредиторські вимоги позивача не підлягають задоволенню, а повинні розглядатися лише в процедурі ліквідації в порядку, передбаченому ст. 52 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" та відповідно до вимог цього спеціального нормативного акту, у процедурі ліквідації банку та в порядку особливої черговості.

У відповідності до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін, яка, зокрема, проявляється в тому, що, і встановлено нормою ч. 1 ст. 33 ГПК України. Розподіл тягаря доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов'язок (тягар) доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. При цьому доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Згідно з ч. 2 ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частина 2 ст. 34 ГПК України містить відомий процесуальному праву принцип допустимості доказів (засобів доказування). Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 2 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» задовольнити частково.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2015р. у справі №910/4059/15-г скасувати частково в частині задоволення зустрічного позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

3. У скасованій частині прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відмовити повністю.

4. В іншій частині рішення Господарського суду міста Києва від 11.06.2015р. у справі №910/4059/15-г залишити без змін.

5. Справу №910/4059/15-г повернути до Господарського суду міста Києва.

6. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Е.О. Шевченко

Судді В.О. Зеленін

О.Ф. Синиця