ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 листопада 2015 року Справа № 915/1539/15

м.Миколаїв

Господарський суд Миколаївської області у складi головуючого суддi Мавродієвої М.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Долгової А.О.,

представника позивача: Суслова Є.О. - дов. б/н від 16.10.2015

представника відповідача: не з'явився,

представника III особи: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" в особі уповноваженого Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві "Дельта Банк" - Кадирова Владислава Володимировича (01133, м. Київ, вул.Щорса, 36-Б),

до відповідача: Фізична особа - підприємець ОСОБА_4

(АДРЕСА_1),

ІІІ особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача -

Національний банк України (01007, м.Київ, вул.Інституцька, 9).

про: стягнення 2338611,87 грн., -

в с т а н о в и в:

Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича звернулось до суду з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 заборгованості в сумі 1488310,92 грн. за користування кредитними коштами згідно кредитного договору №3/МС/КВ-08-АПЗ від 14.02.2008, з яких: 18841,60 євро (що еквівалентно 445156,33 грн. по курсу НБУ станом на 12.08.2015) та 402743,48 грн. основного боргу, 17148,07 євро (що еквівалентно 405144,62 грн. по курсу НБУ станом на 12.08.2015) та 332077,73 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом, 87112,88 грн. комісії за управління кредитною лінією у євро, 218290,99 грн. комісії за управління кредитною лінією у гривні, 52235,51 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту у євро, 110086,27 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків у євро, 24690,58 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії у євро, 47209,93 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту у гривні, 144447,66 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків у гривні, 59446,39 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії у гривні, 2454,82 грн. - 3% річних від суми простроченого кредиту у гривні, 7514,68 грн. - 3% річних від суми прострочених відсотків у гривні.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 було отримано від ТОВ «Український промисловий банк» кредит у вигляді відновлювальної мультивалютної кредитної лінії на суму 20000,0 Євро та 423940,55 грн., проте відповідач кредит, відсотки за користування кредитними коштами та комісійні, у визначені кредитним договором строки не сплачував.

По договору про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Український промисловий банк» на користь ПАТ «Дельта Банк» від 30.06.2010 право вимоги за кредитним договором №3/МС/КВ-08-АПЗ від 14.02.2008 перейшло до ПАТ «Дельта Банк».

Невиконання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 своїх обов'язків за кредитним договором №3/МС/КВ-08-АПЗ від 14.02.2008 стало підставою звернувся до суду з вимогами про стягнення кредитних коштів у повному обсязі, сплати відсотків за їх користування, виконання інших зобов'язань за договором у повному обсязі.

Під час розгляду справи, представник позивача підтримав доводи, викладені у позові.

Відповідач відзив на позов не надав, в судові засідання жодного разу не з'явився, направлені на адресу відповідача ухвали суду повернуті поштовою установою з відміткою «за закінченням строку зберігання».

Як вбачається з Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, станом на 07.10.2015 відповідач зареєстрований за наступною адресою: АДРЕСА_1 (а.с.54). Тобто, ухвали суду направлялись на правильну адресу відповідача.

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Керуючись ст.75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні 16.11.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

14.02.2008 між ТОВ «Український промисловий банк» (займодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (позичальник за договором) був укладений кредитний договір №3/МС/КВ-08-АПЗ на відкриття відновлювальної мультивалютної кредитної лінії (надалі - Договір №3/МС/КВ-08-АПЗ) (а.с.11-15).

В подальшому до даного договору сторонами вносились зміни, що оформлювалось відповідними Додатковими договорами про внесення змін та доповнень №3/1/МС/КВ-08-АПЗ від 04.08.2008 та №3/2/МС/КВ-08-АПЗ від 15.10.2009 (а.с.16-18).

Договір №3/МС/КВ-08-АПЗ та Договори про внесення змін підписано сторонами та скріплено печатками.

Відповідно до п.10.1 Договору №3/МС/КВ-08-АПЗ, він набирає чинності з дати його укладення та діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань за цим договором.

Доказів розірвання чи визнання недійсними вищевказаних договорів суду не подано.

Згідно п.1.1 Договору №3/МС/КВ-08-АПЗ банк зобов'язався відкрити позичальнику відновлювальну відкличну мультивалютну кредитну лінію з лімітом кредитування у еквіваленті 77390,0 євро, що змінюється відповідно до графіка зменшення ліміту кредитування, який наведений у Додатку №1 до Договору. Валютами кредиту є гривня та євро; строк кредитної лінії з 14.02.2008 по 10.02.2023 включно; процентні ставки у євро та гривні - 11,5% річних; комісія за управління кредитною лінією у гривні - 0,015% від фактичної заборгованості за кредитом щоденно.

Відповідно до п.2.1 Договору №3/МС/КВ-08-АПЗ, видача кредитних коштів у межах кредитної лінії здійснюється окремими частинами (траншами) у валютах, передбачених договором. Підставою для видачі кожного окремого траншу є заява позичальника, строк розгляду якої перевищувати двох робочих днів.

Згідно ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк чи інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язаний надати грошові кошти (кредит) позичальнику у розмірах та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до приписів ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та актів цивільного законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, 15.02.2008 від позичальника до банку надійшла заява про перерахування йому, на виконання Договору №3/МС/КВ-08-АПЗ, позичкових коштів у сумі 350000,0 грн.

19.02.2008 від позичальника до банку надійшли заяви про перерахування йому позичкових коштів у сумі 20000,0 євро та 73940,55 грн.

Відповідно до наданих позивачем розпоряджень, відповідачу були перераховані позичкові кошти у загальній сумі 20000,0 євро та 423940,55 грн.

Відповідно до п.4.1 Договору №3/МС/КВ-08-АПЗ повернення кредиту позичальником здійснюється шляхом перерахування коштів із своїх поточних рахунків на відповідні позичкові рахунки у валютах фактичної заборгованості за кредитом, згідно з графіком зменшення ліміту кредитування (Додаток №1 до Договору). У випадку порушення позичальником строків повернення кредиту, сума несплаченої заборгованості вважається простроченою та переноситься банком на рахунки для обліку простроченої заборгованості зі сплатою позичальником процентів у розмірі, передбаченому п.4.6 Договору.

30.06.2010 між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладеного Договір про передачу активів та кредитних зобов'язань ТОВ «Український промисловий банк»на користь ПАТ «Дельта Банк» (а.с.19-24), за яким право вимоги за кредитним договором №3/МС/КВ-08-АПЗ від 14.02.2008 перейшло до ПАТ «Дельта Банк».

Неповернення відповідачем запозичених коштів у визначені Договором №3/МС/КВ-08-АПЗ строки, процентів та комісій стало підставою звернення ПАТ«Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича з позовом до суду.

При цьому, згідно розрахунків позивача заборгованість відповідача складається з наступних складових: 18841,60 Євро та 402743,48 грн. - основний борг,17148,07 Євро та 332077 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом (відповідно у євро та у гривні), 87112,88 грн. комісії за управління кредитною лінією у євро, 218290,99 грн. комісії за управління кредитною лінією у гривні, 52235,51 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту у євро, 110086,27 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків у євро, 24690,58 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії у євро, 47209,93 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту у гривні, 144447,66 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків у гривні, 59446,39 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії у гривні, 2454,82 грн. - 3% річних від суми простроченого кредиту у гривні, 7514,68 грн. - 3% річних від суми прострочених відсотків у гривні.

В обґрунтування своїх вимог щодо стягнення 18841,60 євро (445156,33 грн. по курсу НБУ станом на 12.08.2015) та 402743,48 грн. основного боргу позивач вказує на прострочення повернення кредитних коштів, у зв'язку з чим він вимагає повернення залишку кредитних коштів в повному обсязі.

За приписами ч.2 ст.1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику (кредит) частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 Цивільного кодексу України.

Відповідно до п.5.2.6 Договору №3/МС/КВ-08-АПЗ, при настанні випадків, передбачених п.9.2 Договору №3/МС/КВ-08-АПЗ (зокрема порушення позивальником строків (термінів) платежів), банк має право призупинити подальше кредитування позичальника або достроково стягнути всю заборгованість за даним Договором.

Пунктом 9.2 Договору №3/МС/КВ-08-АПЗ передбачено право банку зупинити подальше кредитування позичальника та/або вимагати дострокового повернення кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені даним договором, а також відшкодування збитків, завданих банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов даного договору, а позичальник зобов'язаний протягом 10-ти календарних днів з дати надіслання банком відповідної вимоги, повернути суму заборгованості по кредит, що залишилась, сплатити проценти та штрафні санкції.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно розрахунків заборгованості по Договору №3/МС/КВ-08-АПЗ (а.с.6,9), станом на 12.08.2015 прострочена заборгованість позичальника становила 7912,69 євро (186945,21 грн. по курсу НБУ станом на 12.08.2015) та 171162,30 грн.

Остаточна дата повернення кредиту - 10.02.2023.

Доказів направлення відповідачу вимоги про повернення заборгованості за кредитом в повному обсязі, позивачем суду не надано.

Таким чином, при недотриманні позивачем порядку повернення кредиту, визначеного п.9.2 Договору №3/МС/КВ-08-АПЗ, не можна вважати його право порушеним, оскільки обов'язку повернути кредитні кошти у повному обсязі у відповідача не виникло.

Доказів погашення простроченої заборгованості перед банком, в частині сплати тіла кредиту, відповідачем суду не надано.

За вказаних обставин, стягненню підлягає лише прострочена заборгованість позичальника, а позовні вимоги в частині стягнення 10928,91 євро (що еквівалентно 258203,21 грн.) та 231581,18 грн. задоволенню не підлягають, як заявлені передчасно.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п.п.4.2,4.6 Договору №3/МС/КВ-08-АПЗ позичальник зобов'язаний протягом строку використання кредиту сплачувати проценти за їх використання в порядку, визначеному цим договором. У разі несвоєчасного повернення заборгованості по кредиту позичальник сплачує проценти з розрахунку 13,5% річних.

Додатковою угодою №3/1/МС/КВ-08-АПЗ від 04.08.2008 сторони внесли зміни до п.4.6 Договору №3/МС/КВ-08-АПЗ та встановили проценти на суму простроченої заборгованості у розмірі 26% річних, а також домовились про сплату позичальником щомісячно комісії за управління кредитною лінією у євро у розмірі 0,11% від суми кредиту у євро та сплату комісії за управління кредитною лінією у гривні у розмірі 0,029% від фактичної заборгованості за кредитом щоденно.

Керуючи вказаними умовами Договору №3/МС/КВ-08-АПЗ позивачем, станом на 12.08.2015, нараховані відповідачу:

-17148,07 євро (405144,62 грн. по курсу НБУ станом на 12.08.2015) та 332077 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом;

- 87112,88 грн. комісії за управління кредитною лінією у євро;

- 218290,99 грн. комісії за управління кредитною лінією у гривні.

Відповідачем розрахунки позивача не заперечені та не спростовані.

Перевіривши розрахунки позивача в частині нарахування відсотків за користування кредитом та комісій, суд дійшов висновку про їх обґрунтованість.

Доказів погашення заборгованості перед банком в цій частині відповідачем суду також не надано.

Враховуючи викладене, в частині стягнення 17148,07 євро (405144,62 грн. по курсу НБУ станом на 12.08.2015) та 332077,73 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом; 87112,88 грн. комісії за управління кредитною лінією у євро та 218290,99 грн. комісії за управління кредитною лінією у гривні підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 610, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом та якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 ЦК України встановлює, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до ч.6 ст.232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовані, як договором, так і Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та ч.6 ст. 232 ГК України.

Згідно п.8.1 Договору№3/МС/КВ-08-АПЗ, у випадку порушення термінів повернення кредиту та /або нарахованих процентів за користування ним, позичальник сплачує банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на період прострочення, від несвоєчасно сплаченого платежу за кожен день прострочення.

На підставі вказаного пункту договору позивачем, за період з 11.02.2015 по 12.08.2015, нараховані відповідачу 52235,51 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту у євро, 110086,27 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків у євро, 24690,58 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії у євро, 47209,93 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту у гривні, 144447,66 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків у гривні, 59446,39 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії у гривні.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 47209,93 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту у гривні, 144447,66 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків у гривні та 59446,39 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії у гривні суд вважає обґрунтованими та доведеними з урахуванням умов Договору №3/МС/КВ-08-АПЗ та приписів Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та ч.6 ст.232 ГК України.

В частині ж стягнення 52235,51 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту у євро, 110086,27 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків у євро та 24690,58 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії у євро, позовні вимоги задоволенню не підлягають виходячи з наступного.

Як вбачається з розрахунків пені, базою її нарахування є заборгованість позичальника в іноземній валюті - євро, сама пеня нарахована у євро та переведена у гривню за ставкою НБУ станом на 12.08.2015.

Згідно правової позиції Верховного суду України, викладеній у постанові від 01.04.2015 у справі № 909/660/14, обчислення пені та стягнення її за судовими рішеннями здійснюється лише в національній валюті України - гривні. Відповідно, є неможливим нарахування та стягнення пені в іноземній валюті за внутрішніми угодами, укладеними між резидентами на території України, оскільки розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»), а повноважень щодо встановлення Національним банком України облікової ставки для іноземної валюти чинним законодавством України не передбачено.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем нараховані відповідачу 2454,82 грн. - 3% річних від суми простроченого кредиту у гривні, 7514,68 грн. - 3% річних від суми прострочених відсотків у гривні за період з 11.02.2015 по 12.08.2015.

Перевіривши розрахунки 3% річних, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині їх стягнення.

Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню частково.

Відповідно до приписів ст.49 ГПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача до Державного бюджету України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 821, 84, 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, АДРЕСА_1 (відомості про банківські реквізити відсутні, ІДН НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», 01133, м. Київ, вул.Щорса, 36-Б (п/р 373910011 в АТ «Дельта Банк», МФО 380236, ) заборгованість за кредитним договором №3/МС/КВ-08-АПЗ від 14.03.2008 року, а саме:

- 358107,51 грн. простроченої заборгованості за кредитом;

- 737222,35 грн. заборгованість за відсотками за користування кредитом;

- 87112,88 грн. комісії за управління кредитною лінією у євро;

- 218290,99 грн. комісії за управління кредитною лінією у гривні;

- 47209,93 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту у гривні;

- 144447,66 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків у гривні;

- 59446,39 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії у гривні;

- 2454,82 грн. - 3% річних від суми простроченого кредиту у гривні;

- 7514,68 грн. - 3% річних від суми прострочених відсотків у гривні.

3. В частині стягнення 489 792,30 грн. основного боргу, 52235,51 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту у євро, 110086,27 грн. пені за несвоєчасну сплату відсотків у євро та 24690,58 грн. пені за несвоєчасну сплату комісії у євро, в задоволенні позову відмовити.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, АДРЕСА_1 (відомості про банківські реквізити відсутні, ІДН НОМЕР_1) на користь Державного бюджету України (р/р 3002 в ГУДКСУ в Миколаївській області, УДКСУ у м.Миколаєві, код платежу - 22030001, призначення платежу - судовий збір, код 03499980) 33236,15 грн. судового збору.

5 Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду, у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом

Згідно ст.ст.91, 93 Господарського процесуального кодексу України, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Апеляційна скарга подається через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Рішення оформлено у відповідності до ст.84 ГПК України

та підписано суддею 23 листопада 2015 року.

Суддя М.В.Мавродієва