ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.12.2015 Справа № 920/1057/15

за позовом: Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс

газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект», м. Миколаїв;

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Сумське машинобудівне

науково-виробниче обєднання, м. Суми;

про стягнення 590 928 грн. 03 коп.

ГОЛОВУЮЧИЙ Суддя: ДЖЕПА Ю.А.

СУДДІ: ЖЕРЬОБКІНА Є.А.,

ОСОБА_1

За участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_2;

від відповідача: ОСОБА_3

При секретарі судового засідання Куриленко О.В.

Суть спору: позивач просить суд стягнути з відповідача суму боргу за Договором про надання послуг № 10/5-1323 від 16.10.2013 в розмірі 354 096 грн. 00 коп., 89 542 грн. 64 коп. пені, 141 992 грн. 50 коп. інфляційних втрат, 5 296 грн. 89 коп. 3% річних, всього 590 928 грн. 03 коп., а також відшкодувати судові витрати позивача в даній справі.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні та у відзиві від 30.10.2015 проти задоволення позову заперечував.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

16.10.2013 між Державним підприємством «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (далі - Позивач або Виконавець) та Відкритим акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання імені ОСОБА_4» (далі по тексту - Відповідач або Замовник) укладений договір про надання послуг №10/5-1323 (далі - Договір).

Відповідно до рішення позачергових загальних зборів акціонерів (№ 29 від 24.07.2015) змінено найменування Публічного акціонерного товариства «Сумське науково-виробниче обєднання ім. М.В. Фрунзе» та затверджено нове найменування, а саме: Публічне акціонерне товариство «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання». Відповідні зміни були зареєстровані 01.09.2015 згідно з вимогами ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців».

Відповідно до п. 1.1-1.2. Договору, Замовник доручає, а Виконавець зобов'язується здійснювати інженерні послуги, консультації та технічну допомогу (надалі - послуги) при монтажі 4-х двигунів ДГ90Л2 (далі - виробів) агрегатів ГПА при будівництві об'єкту «Станція компресорна дожимна, Агрегат газоперекачувальний» в складі будівництва «ДКС (2 черга) Вингаяхинського газового родовища» на території Російської Федерації. Замовник зобов'язується оплатити вартість послуг в об'ємі згідно кошторису (Додаток №1 до Договору) та виконати інші обов'язки, передбачені Договором.

Згідно з п. 7.1. Договору вартість надання послуг на момент укладання договору складає 590 160 грн. 00 коп., крім того ПДВ 118 032 грн. 00 коп. Всього за договором - 708 192 грн. 00 коп.

Відповідно до Кошторису, що є Додатком № 1 до Договору, вартість надання послуг при монтажі одного двигуна становить - 147 540 грн. 00 коп., крім того ПДВ 29 508 грн. 00 коп. З урахуванням ПДВ вартість обслуговування одного виробу складає 177 048 грн. 00 коп.

Згідно з п. 7.2. Договору оплата послуг здійснюється наступним чином:

7.2.1. Авансовий платіж в розмірі 50% від вартості послуг за договором - 295 080 грн. 00 коп., крім того ПДВ 59 016 грн. 00 коп. Всього 354 096 грн. 00 коп. Оплата авансу здійснюється після підписання договору, на підставі рахунку Виконавця, але не пізніше 10 календарних днів до початку надання послуг.

7.2.2. Наступні платежі здійснюються на підставі ОСОБА_5 здачі-приймання послуг (п. 6.1.) та рахунків-фактур Виконавця протягом 30 календарних днів з дати підписання ОСОБА_5 здачі-приймання послуг.

Відповідно до п. 7.2.1 договору Позивач виставив рахунок № 7020 від 12.09.2014 для оплати авансу на суму 354 096,00 грн. 00 коп. та листом № 10/5-8117 від 14.10.2014 направив необхідні для здійснення оплати документи (рахунок № 7020, податкова накладна від 23.09.2014, квитанція № 1 до податкової накладної) на адресу Відповідача.

Оплата авансу Замовником здійснена 23.12.2014 в повному обсязі, а саме в розмірі 354 096 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 11043 від 23.09.2014).

На виконання умов Договору, Позивачем в повному обсязі були надані послуги, що підтверджується ОСОБА_5 здачі-приймання № 1 від 05.12.2014 на суму 590 160 грн. 00 коп., який підписаний обома сторонами. Відповідно до підписаного ОСОБА_5 сдачі-приймання № 1 від 05.12.2015, Позивачем виставлений рахунок на оплату № 7048 від 05.12.2015. З урахуванням суми виплаченого авансу - 354 096 грн. 00 коп., відповідачу необхідно сплатити остаточний платіж в розмірі 354 096 грн. 00 коп.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що строк здійснення зазначеного платежу, з урахуванням п. 7.2.2. договору - до 05.01.2015 року.

Листом № 10/5-10325 від 28.12.2014 Позивач направив всі необхідні для здійснення оплати документи (акт № 1, рахунок-фактуру № 7048, податкова накладна № 40 від 05.12.2014, квитанція № 1 до податкової накладної) на адресу Відповідача. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, Відповідач отримав лист 09.01.2015, проте платіж ним не здійснено.

Згідно з п. 13.2 Договору позивач неодноразово звертався до Відповідача з вимогою про сплату заборгованості. Так, 28.01.2015 Позивачем на адресу Відповідача направлено лист-повідомлення № 10-270 з вимогою про сплату заборгованості в сумі 354 096 грн. 00 коп.

23.02.2015 на адресу Відповідача була направлена претензія № 17/1931 з вимогою сплатити заборгованість за договором з урахуванням індексу інфляції, договірної неустойки (пені та штрафу), а також 3% річних, загалом на в суму - 376200 грн. 33 коп. Згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, Відповідач отримав претензію 27.02.2015.

Проте звернення Позивача на адресу Відповідача з питання оплати заборгованості залишилися без задоволення.

Отже, в обґрунтування своїх вимог позивач посилається на наявність станом на сьогоднішній день заборгованості ПАТ «Сумське НВО» за договором №10/5-1323 від 16.10.2013 за надані послуги згідно з ОСОБА_5 № 1 від 05.12.2014 в розмірі 354 096 грн. 00 коп. Крім того, просить стягнути 3% річних від простроченої суми в розмірі 5296 грн. 89 коп., договірну неустойку (пеню) в розмірі 89 542 грн. 64 коп. та інфляційні нарахування в розмірі 141 992 грн. 50 коп.

Заслухавши представників сторін, проаналізувавши матеріали даної справи, умови укладеного між сторонами Договору та чинного цивільного законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобовязується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або вчинення певної діяльності, а замовник зобовязується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень чинного законодавства, а саме: ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

З наведеною нормою кореспондується і ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, згідно із якою господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

З матеріалів справи вбачається й сторонами не заперечується, що надані за Договором послуги Відповідач прийняв в повному обсязі, шляхом підписання ОСОБА_5 здачі-приймання № 1 від 05.12.2014 на суму 590 160 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 7.2.1 Договору Позивач виставив рахунок № 7020 від 12.09.2014 для оплати авансу на суму 354 096,00 грн. 00 коп. та листом № 10/5-8117 від 14.10.2014 направив необхідні для здійснення оплати документи (рахунок № 7020, податкова накладна від 23.09.2014, квитанція № 1 до податкової накладної) на адресу Відповідача.

Оплата авансу Замовником здійснена 23.12.2014 в повному обсязі, а саме в розмірі 354 096 грн. 00 коп. (платіжне доручення № 11043 від 23.09.2014).

Листом № 10/5-10325 від 28.12.2014 Позивач направив всі необхідні для здійснення оплати документи (акт № 1, рахунок-фактуру № 7048, податкова накладна № 40 від 05.12.2014, квитанція № 1 до податкової накладної) на адресу Відповідача. Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, Відповідач отримав лист 09.01.2015, проте остаточний розрахунок за надані послуги ним не здійснено.

Згідно з положеннями ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобовязаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 08.04.2014 № 911/27/25/13-г, прийнятої за результатом перегляду судових рішень господарських судів у порядку, визначеному розділом ХІІ2 Господарського процесуального кодексу України, якщо у договорі про надання послуг сторони визначили акт приймання-передачі виконаних робіт суттєвим елементом встановлених між ними правовідносин, то договір як джерело матеріального права у вирішенні спору підлягає застосуванню у повному обсязі згідно зі статтями 6, 11 Цивільного кодексу України.

Відповідачем не подано аргументованих заперечень проти вимог позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення 354 096 грн. 00 коп. основного боргу суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 11.1 Договору за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов'язань Сторони несуть відповідальність згідно чинного законодавства України.

Згідно зі ст. 230 Господарського Кодексу України учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню) у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 1.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» від 17.12.2013 року № 14 правовими наслідками порушення грошового зобов'язання є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку, інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Згідно з п.11.2 Договору за кожен день прострочки оплати, Замовник виплачує Виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочки оплати, від суми, що належала до оплати, за кожен день прострочки.

Частина 2 ст. 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, наслідком невиконання Відповідачем зобов'язань по Договору №10/5-1323 від 16.10.2013 є обов'язок Відповідача перерахувати остаточну оплату за договором за надані Позивачем послуги, а також 3% річних від простроченої суми, пеню та інфляційні нарахування.

В той же час, суд не може погодитися з розрахунком позивача розміру пені, 3% річних та інфляційних втрат, а саме з початком періоду, за який вони нараховані Позивачем, з огляду на наступне.

Відповідно до положень частин 1 та 3 ст. 212 Цивільного кодексу України особи, які вчиняють правочин, мають право обумовити настання або зміну прав та обовязків (в даному випадку обовязку з оплати наданих послуг) обставиною, щодо якої невідомо, настане вона чи ні (зокрема, підписанням акту приймання-передачі послуги). Якщо настанню обставини недобросовісно перешкоджала сторона, якій це невигідно, обставина вважається такою, що настала.

Так, сторони п. 7.2.2. визначили, що строк виконання зобовязання з остаточної оплати послуг за Договором складає 30 календарних днів з дати підписання ОСОБА_5 здачі-приймання послуг, або вступу їх в силу, у випадку відмови від їх підписання, в порядку, передбаченому договором.

Таким чином, сторони повязали момент виникнення зобовязання щодо остаточної оплати послуг з дією сторін щодо підписання акту.

Як вбачається з п. 6.2 Договору зобовязання з підготовки акту та направлення його на підписання іншій стороні покладене на позивача Виконавця за Договором.

Таким чином, з домовленості сторін вбачається, що перший підпис відбувається в м. Миколаєві, а підписаний обома сторонами він становиться після підписання його Замовником Відповідачем в справі.

Згідно доданого до позовної заяви Розрахунку, Позивач починає нарахування пені, 3 % річних та інфляційних нарахувань з 05.01.2015, тобто відлічуючи 30 днів з дати оформлення ОСОБА_5 приймання-передачі послуг, а не з моменту його підписання, як визначено п. 7.2.2. Договору.

Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення № 914, доданого до позовної заяви, відповідач отримав ОСОБА_5 приймання-передачі послуг для підписання лише 09.01.2015.

Пунктами 6.1.-6.4. Договору визначено порядок оформлення та підписання ОСОБА_5 приймання-передачі послуг. Зокрема, п. 6.3. Замовнику послуг надано 10 днів для підписання такого ОСОБА_5 або для надання мотивованої відмови від підписання.

З огляду на вищезазначене, зі спливом вказаних 10 днів після отримання ОСОБА_5, за відсутності вмотивованої відмови від підписання, він вважається підписаним обома сторонами.

З урахуванням положень п.7.2.2. Договору щодо здійснення оплати за надані послуги зі спливом 30 днів після підписання ОСОБА_5 приймання-передачі наданих послуг, суд вважає обґрунтованим той факт, що обовязок з їх оплати виник, починаючи з 19.02.2015, а не з 05.01.2015, як зазначено позивачем у розрахунку.

Тобто, здійснивши оцінку доказів, на яких ґрунтуються відповідні розрахунки позивача, господарський суд з урахуванням встановлених у даній справі обставин, дійшов висновку про їх неправильність, а тому самостійно визначає суми пені та інших нарахувань у звязку з порушенням грошового зобовязання за надані послуги, починаючи з 19.02.2015, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання такого зобовязання, та зазначеного позивачем максимального розміру пені та інших нарахувань, відповідно до розяснень, наданих у п. 1.12. постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобовязань» № 14 від 17.12.2013.

Таким чином, враховуючи вищевказану дату отримання відповідачем акту, положення п.п. 6.2., 6.3. та 7.2.2. укладеного сторонами Договору щодо настання зобовязання з оплати послуг зі спливом 30-ти днів з дати підписання акту їх приймання-передачі, положення чинного цивільного законодавства України, суд здійснює розрахунок сум пені та інших нарахувань, виходячи з вказаних даних за допомогою програмного комплексу Інформаційно-правової системи «ЛІГА-ЗАКОН: ЕЛІТ 9.4.1», ТОВ «Інформаційно-аналітичний центр «ЛІГА», ТОВ «ЛІГА ЗАКОН», 2015.

За розрахунком суду (період прострочення грошового зобовязання: з 19.02.2015 по 04.07.2015) сума пені, яка підлягає задоволенню, складає 76 513 грн. 84 коп., 3 % річних 4 016 грн. 32 коп., інфляційні втрати 103 041 грн. 94 коп.

Відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір пропорційно розміру задоволених вимог, а саме - в сумі 10 753 грн. 36 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 11, 212, 509, 526, 610, 611, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст. 173, 230, 232 Господарського кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання (вул. Горького, 58, м. Суми, 40004; код 05747991) на користь Державного підприємства «Науково-виробничий комплекс газотурбобудування «Зоря»-«Машпроект» (пр. Жовтневий, 42а, м. Миколаїв, 54018; код 31821318) 354 096 грн. 00 коп. основного боргу, 76 513 грн. 84 коп. пені, 103 041 грн. 94 коп. інфляційних втрат, 4 016 грн. 32 коп. 3% річних, 10 753 грн. 36 коп. відшкодування витрат зі сплати судового збору.

3. В іншій частині позовних вимог відмовити.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.12.2015.

ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ Ю.А. ДЖЕПА

СУДДЯ Є.А. ЖЕРЬОБКІНА

СУДДЯ Н.П. ЛУГОВА