ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.11.2015 р. Справа № 917/2093/15

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул.Чапаєва, 78, м.Кременчук, Полтавська область,39600

до Приватного торгівельного унітарного підприємства "Престиж Інвест", АДРЕСА_1, Республіка Білорусь, 220015

про стягнення 19395,50 дол. США (що еквівалентно 419706,81 грн. за курсом НБУ 21,639391 грн. за 1 дол. США)

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: ОСОБА_2

від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні 19.11.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу №УБ-1-2015 від 10.06.2015р. у розмірі 19395,50 доларів США (еквівалент 419 706,81грн.).

Від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить суду стягнути з відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу №УБ-1-2015 від 10.06.2015р. у розмірі 30227,37 доларів США (еквівалент 654101,88грн.) ( вхід. №15096 від 15.10.2015р.).

Від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій позивач просить суду стягнути з відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу №УБ-1-2015 від 10.06.2015р. у розмірі 43615,87 доларів США (еквівалент 943820,86грн.) ( вхід. №16600 від 16.11.2015р.).

Відповідно до постанови Пленуму ВГСУ від 26 грудня 2011 року N 18 Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

З урахуванням поданих заяв про збільшення розміру позовних вимог, судом розглядаються вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором купівлі-продажу №УБ-1-2015 від 10.06.2015р. у розмірі 43615,87 доларів США (еквівалент 943820,86грн.) ( вхід. №16600 від 16.11.2015р.).

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач визнає позовні вимоги в сумі 43615,87 доларів США (вхід. №16598 від 16.11.2015р.).

Крім того, від відповідача надійшло клопотання про можливість розгляду справи без участі представника (вхід. №16597 від 16.11.2015р.).

Розглянувши матеріали справи, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши і оцінивши подані позивачем докази, на які він посилається як на підставу своїх вимог, суд, встановив:

10.06.2015р. між ФОП ОСОБА_1, м.Кременчук (продавець, позивач) та ПТУП "Престиж-Інвест", м.Мінськ (покупець, відповідач) було укладено контракт купівлі-продажу №УБ-1-2015.

Згідно умов вказаного Контракту продавець зобов"язується передати у власність, а покупець зобов"язується прийняти та оплатити мебель для туризму та відпочинку (Товар) у відповідності до Специфікації до договору.

Згідно п. 3.1 Контракту поставка товару здійснюється на умовах СІР м.Гомель (Білорусь) (поІнкотермс 2000).

Згідно п. 3.2 Контракту датою поставки Товару є дата митної печатки "під митним контролем" на вантажосупровідних документах.

Відповідно до п.3.2 Контракту поставка Товару складає 10 календарних дня з моменту отримання продавцем заявки на поставку партії Товару.

Пунктом 4.2 Контракту сторони визначили, що загальна сумма договору складає приблизно 100000 доларів США.

Згідно п. 4.2 Контракту покупець здійснює оплату поставленого Товару на умовах відстрочки платежу банківським переводом в доларах США на розрахунковий рахунок продавця не пізніше 80 днів від дати його поставки на склад покупця.

Розрахункова валюта - долар США (п.6.2 Контракту).

На виконання умов даного Контракту, позивач поставив, а відповідач прийняв Товар на загальну суму 43615,87 доларів США, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Всупереч прийнятим на себе зобов'язанням, відповідач свої зобов'язання за Контрактом на даний час не виконав, а саме, не здійснив оплату у розмірі 43615,87 доларів США.

У відповідності до Додаткової угоди №3 від 18.06.2015р. до Контракту №УБ-1-2015 від 10.06.2015р. неврегульований Сторонами спір підлягає розгляду компетентним арбітражним (єкономічним або господарським) судом за місцем знаходження позивача у відповідності до чинного законодавства

При винесенні рішення суд виходить з наступного

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 193 ГК України визначає, що субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 ГК України, господарським визнається зобовязання, що виникає між субєктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених ГК України, в силу якого один субєкт (зобовязана сторона, у тому числі боржник) зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший субєкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку.

Згідно з ч. 1 ст. 179 ГК України майново-господарські зобовязання, які виникають між субєктами господарювання або між субєктами господарювання і не господарюючими субєктами юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобовязаннями.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, а відповідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України, зобовязання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 533 ЦК України, грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Згідно ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

У відповідності до приписів ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

У відповідності з п. 4 ч.3 ст. 129 Конституції України та ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Зазначені вище норми процесуального закону спрямовані на реалізацію статті 4-3 ГПК України. Згідно з положеннями цієї статті судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст.. 78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, підтверджені матеріалами справи, визнані відповідачем та підлягають задоволенню.

Згідно ст..49 ГПК України судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст.43, 49, 78, 82-85ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного торгівельного унітарного підприємства "Престиж Інвест", вул.Бельского, 53-329, м.Мінськ, Республіка Білорусь, 220015, УНП 491054259) на користо Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, вул.Чапаєва, 78, м.Кременчук, Полтавська область, 39600, код НОМЕР_1) суму заборгованості за Контрактом № УБ-1-2015 від 10.06.2015р. у розмірі 43615,87 доларів США (що в гривневому еквіваленті становить 4596167,33 грн.) та 14390,68 грн. судового збору.

Видати наказ з набранням цим рішенням законної сили.

4. Позивачу у найкоротший термін здійснити нотаріально посвідчений переклад цього рішення від 19.11.2015р. у двох екземплярах та надати його суду для подальшого направлення його відповідачу.

Повне рішення складено 20.11.2015р.

Суддя Кльопов І.Г.