ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

"30" листопада 2015 р. Справа № 911/263/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Дріада Нова"

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю Мостищанський цегельний комбінат

2. Товариства з обмеженою відповідальністю Варм Вуд

3. Приватного підприємства Граніт-Трейд

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромбудіндустрія

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 1 Публічне акціонерне товариство Банк Михайлівський

про визнання права власності та витребування майна.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач ОСОБА_1, представник, дов. б/н від 10.01.2015 р.;

відповідач 1 ОСОБА_2 представник, дов. б/н від 03.02.2015;

відповідач 2 ОСОБА_2 представник, дов. б/н від 03.02.2015;

відповідач 3 ОСОБА_3, представник, дов. б/н від 12.11.2015 р.

третя особа-1 ОСОБА_1 голова ліквідаційної комісії ТОВ Агропромбудіндустрія

третя особа-2 - не зявився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю Дріада Нова (позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю Мостищанський цегельний комбінат (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю Варм Вуд (відповідач-2), Приватного підприємства Граніт-Трейд (відповідач-3), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Товариство з обмеженою відповідальністю Агропромбудіндустрія про визнання права власності та витребування з чужого незаконного володіння нерухомого майна, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Горенка, вулиця Садова 20.

В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, що ТОВ Дріада Нова 29.09.2009 року придбало нерухоме майно, що знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Горенка, вул. Садова, 20, до складу якого увійшли наступні нежитлові приміщення: адмінбудівля під літерою А загальною площею 648,6 кв.м., склад під літерою Б загальною площею 188,7 кв.м., формовочний цех під літерою В загальною площею 150,4 кв.м., формовочний цех під літерою Г загальною площею 116,7 кв.м., цех скловолокна під літерою Д загальною площею 165,8 кв.м., піч під літерою Ж загальною площею 698,6 кв.м., компресорна під літерою З загальною площею 61,3 кв.м., лазня під літерою К загальною площею 75,1 кв.м., цех ширпотребу під літерою Л загальною площею 518,1 кв.м., гараж під літерою М загальною площею 525,9 кв.м., битовка під літерою Н загальною площею 43,3 кв.м., свердловина під літерою О загальною площею 7,8 кв.м., свердловина під літерою П загальною площею 7,8 кв.м., котельня під літерою Т загальною площею 584,0 кв м, ГРП під літерою С загальною площею 25,8 кв м, навіси сушильні під №1-10, пожежеводоймище під №11, водонапірна башта під №12, огорожа під №13-16, замощення під №17-21, склад під літерою У загальною площею 523,7 кв. м., ТП-3369 під літерою Ф загальною площею 43,5 кв.м., навіс під літерою Ч, цех по виробництву столярних виробів під літерою Ш загальною площею 367,0 кв.м.

Однак, вищезазначене нерухоме майно вибуло із володіння позивача на підставі рішення господарського суду м. Києва від 14.06.2010 у справі №7/807, яким задоволено первісний позов ПП Граніт-Трейд до ТОВ Агропромбудіндустрія, ТОВ Дріада, ТОВ Агропроміндустрія, третя особа Комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області, переведено на ПП Граніт-Трейд права та обовязки покупця за договором купівлі-продажу та визнано право власності на нерухоме майно.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2014 у справі № 7/807 скасовано рішення господарського суду м. Києва від 14.06.2010 у справі № 7/807 та ухвалене нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ПП Граніт-Трейд до ТОВ Агропромбудіндустрія, ТОВ Дріада, ТОВ Агропроміндустрія, третя особа Комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області про визнання переважного права та переведення прав та обовязків покупця за договором .

Постановою Вищого господарського суду України від 27.02.2015 у справі №7/807 постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2014 року залишено без змін.

З огляду на вищевикладене, позивач вважає, що єдиним законним власником зазначеного вище майна на підставі договору купівлі-продажу від 29.09.2009 року є ТОВ Дріада (яке в подальшому було перейменовано на ТОВ Дріада Нова).

У звязку з тим, що право власності на нерухоме майно за ним було поновлене, однак на даний час знаходиться в незаконному користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю Мостищанський цегельний комбінат, Товариства з обмеженою відповідальністю Варм Вуд, він і звернувся з відповідним позовом до суду.

Ухвалою господарського суду Київської області від 30.01.2015 розгляд справи було призначено на 09.02.2015 року.

Ухвалою суду від 09.02.2015 та від 16.03.2015 розгляд справи відкладався та було зобовязано Комунальне підприємство БТІ Києво-Святошинського району Київської області та Реєстраційну службу Києво-Святошинського управління юстиції Київської області надати реєстраційну справу та копії правовстановлюючих документів, які надавали особи для реєстрації права власності, починаючи з 2010 року на нерухоме майно.

16.03.2015 року ТОВ Варм Вуд подав до суду відзив на позов, в якому зазначив, що підставою для ухвалення постанови Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2014 у справі № 7/807 було рішення господарського суду Київської області від 12.08.2013 по справі № 911/2534/13 за позовом ТОВ "Агропромбудіндустрія" до ПП "Граніт Трейд" про визнання недійсним договору оренди, яким визнано недійсним з моменту укладення Договір оренди цілісного майнового комплексу № 01/07 від 02.04.2008.

Проте, на даний час рішенням господарського суду Київської області від 09.02.2015 по справі № 911/2534/13 за заявою ПП Граніт-Трейд про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, рішення господарського суду Київської області від 12.08.2013 у справі № 911/2534/13 скасоване, у задоволенні позову відмовлено повністю. Тобто, відпала підстава, відповідно до якої було прийнято постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2014 у справі № 7/807, а тому, зі слів відповідача-2, вказані обставини мають бути підставою для відмови в задоволенні позову.

В поданому ТОВ Мостищанський цегельний завод відзиві на позов, останній проти заявлених позовних вимог також заперечує та зазначає, що в 2007 році як внесок до статутного капіталу було внесене ТОВ Мостищанський цегельний комбінат нерухоме майно, яке на той момент належало відповідачеві-3 на праві власності, а тому ТОВ Мостищанський цегельний завод є добросовісним набувачем, оскільки не знало та не могло знати, що в майбутньому майнові права ПП Граніт-Трейд будуть оскаржені.

30.03.2015 року відповідачем-1 через канцелярію суду було подане клопотання про здійснення технічної фіксації розгляду справи № 911/263/15, яке судом було задоволено та ухвалено подальший розгляд справи № 911/263/15 фіксувати засобами технічної фіксації.

Зважаючи на викладені у відзивах обставини, а також те, що станом на 30.03.2015 року рішення від 09.02.2015 по справі № 911/2534/13 не набрало законної сили, суд ухвалою суду від 30.03.2015 зупинив провадження у справі до набрання рішення № 911/2534/13 законної сили.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.05.2015 провадження у справі було поновлено, у зв`язку з усуненням обставин, що зумовили його зупинення та призначено розгляд справи на 25.05.2015 року.

Ухвалою суду від 25.05.2015 року провадження по справі № 911/263/15 було повторно зупинено та призначено судову будівельно-технічну експертизу.

У звязку з надходженням 24.09.2015 року справи з Київського науково-дослідного інституту судових експертиз без виконання, розгляд справи було призначено на 02.11.2015 року.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.11.2015 залучено до участі у справі в якості третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 Публічне акціонерне товариство Банк Михайлівський (м. Київ, вул. пров. Рильський, 10-12/3, ).

На адресу суду 16.11.2015 року від позивача надійшла заява про вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони відчуження нерухомого майна, що є предметом спору по справі № 911/263/15, в задоволенні якої 16.11.2015 року було відмовлено. Розгляд справи призначено на 30.11.2015 року.

В судове засідання 30.11.2015 року третя особа - Публічне акціонерне товариство Банк Михайлівський не зявився, про причини неявки суд не повідомив, однак, до початку судового засідання об 11:25 через канцелярію суду подав клопотання № 18-02-5143 від 30.11.2015 про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю ЗД Транс.

Судом, в порядку підготовки справи до розгляду, з метою забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи, було розглянуто вказане клопотання, та 30.11.2015 року винесено ухвалу про відмову в задоволенні вказаного клопотання про залучення до участі у справі третьої особи Товариство з обмеженою відповідальністю ЗД Транс.

30.11.2015 року до суду від Публічного акціонерного товариства Банк Михайлівський надійшли письмові пояснення на позов, в яких останній проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити в позові.

Також ТОВ Варм Вуд подано до суду додаткові пояснення, з яких вбачається, що останній проти позову заперечує з підстав раніше викладених у відзивах. Крім того, в доданих поясненнях, відповідач-2 просить суд застосувати строки позовної давності, обґрунтовуючи це тим, що у позивача сплив трирічний строк ще 14.06.2013 року, а тому ця обставина є підставою для відмови в позові. Вказана заява прийнята судом до розгляду.

Відповідно до частини 2 статті 82 ГПК України, рішення приймається судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Згідно з ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

Враховуючи достатність в матеріалах справи доказів для повного, всебічного та обєктивного розгляду спору по суті, в судовому засіданні 30.11.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення присутніх в судовому засіданні представників сторін суд,-

встановив:

29.09.2009 року між товариством з обмеженою відповідальністю Дріада (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю Агропроміндустрія (продавець) було укладено договір купівлі-продажу нежилих будівель. Відповідно до умов даного договору товариство Дріада набуло право власності на нежилі будівлі, що знаходиться за адресою: село Горенка, Києво-Святошинського району, Київської області, вулиця Садова, №20, а саме: адмінбудівля під літерою А загальною площею 648,6 кв.м., склад під літерою Б загальною площею 188,7 кв.м., формовочний цех під літерою В загальною площею 150,4 кв.м., формовочний цех під літерою Г загальною площею 116,7 кв.м., цех скловолокна під літерою Д загальною площею 165,8 кв.м., піч під літерою Ж загальною площею 698,6 кв.м., компресорна під літерою З загальною площею 61,3 кв.м., лазня під літерою К загальною площею 75,1 кв.м., цех ширпотребу під літерою Л загальною площею 518,1 кв.м., гараж під літерою М загальною площею 525,9 кв.м., битовка під літерою Н загальною площею 43,3 кв.м., свердловина під літерою О загальною площею 7,8 кв.м., свердловина під літерою П загальною площею 7,8 кв.м., котельня під літерою Т загальною площею 584,0 кв м, ГРП під літерою С загальною площею 25,8 кв м, навіси сушильні під №1-10, пожежеводоймище під №11, водонапірна башта під №12, огорожа під №13-16, замощення під №17-21, склад під літерою У загальною площею 523,7 кв м, ТП-3369 під літерою Ф загальною площею 43,5 кв.м., навіс під літерою Ч, цех по виробництву столярних виробів під літерою Ш загальною площею 367,0 кв.м.

Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень було зареєстровано 29.09.2009 року в Державному реєстрі правочинів, що підтверджується витягом з Державного реєстру правочинів № 7775748, виданим 29.09.2009 року.

05.10.2009 року договір було зареєстровано в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 24040342 від 05.10.2009 року.

03.06.2013 року рішенням загальних зборів учасників товариства було змінено назву товариства Дріада на Дріада Нова. Відповідні зміни було внесено до статуту товариства, який було зареєстровано державним реєстратором 09.07.2013 року.

14.06.2010 року господарський суд міста Києва прийняв рішення по справі №7/807 за позовом приватного підприємства Граніт Трейд до ТОВ Дріада, ТОВ Агропромбудіндустрія, ТОВ Агропроміндустрія, яким вирішив скасувати проведену Києво-Святошинським Бюро технічної інвентаризації (Комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради в Київській області) державну реєстрацію права власності товариства з обмеженою відповідальністю Дріада та визнати Приватне підприємство Граніт-Трейд власником спірних нежилих приміщень.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2014 у справі № 7/807 скасовано рішення господарського суду м. Києва від 14.06.2010 та ухвалене нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову ПП Граніт-Трейд до ТОВ Агропромбудіндустрія, ТОВ Дріада, ТОВ Агропроміндустрія, третя особа Комунальне підприємство Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області про визнання переважного права та переведення прав та обовязків покупця.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.02.2015 у справі № 7/807 Постанову Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2014 залишено без змін.

Як свідчать матеріали справи, підставами для переведення прав та обовязків покупця за договором купівлі-продажу було те, що відчуження нерухомого майна відбулося під час дії Договору оренди цілісного майнового комплексу № 01/07 від 02.04.2008, укладеного між ТОВ Агропромбудіндустрія та ПП Граніт-Трейд.

Даний договір оренди було визнано недійсним рішенням Господарського суду Київської області від 12.08.2013 по справі № 911/2534/13 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Агропромбудіндустрія до приватного підприємства Граніт-Трейд.

В подальшому, за заявою Приватного підприємства Граніт-Трейд рішення господарського суду Київської області від 12.08.2013 у справі № 911/2534/13 було переглянуте за нововиявленими обставинами, на підставі чого рішення господарського суду Київської області від 12.08.2013 у справі № 911/2534/13 скасовано, у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 вищезазначене рішення скасоване, в задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами відмовлено. Постановою Вищого господарського суду України від 25.06.2015 постанову Київського апеляційного господарського суду від 21.04.2015 залишено без змін.

Таким чином, було поновлено право власності на нерухоме майно за товариством Дріада Нова.

Відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як свідчать матеріали справи, право власності за позивачем не визнається ані відповідачами, ані третіми особами.

В своїх запереченнях на позов та додаткових поясненнях, вони зазначають, що на даний час спірне майно перебуває в спільній частковій власності ТОВ Мостищанський цегельний комбінат з розміром частки 58/100 (підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності від 12.08.2011, видане виконавчим комітетом Горенської сільської ради на підставі рішення № 53/7 від 28.07.2011) та ТОВ Варм Вуд з розміром 42/100 (підстава виникнення права власності: договір купівлі-продажу з ТОВ Мостищанський цегельний комбінат від 01.03.2013).

З матеріалів справи вбачається, що до статутного фонду ТОВ Мостищанський цегельний комбінат його засновником, ПП Граніт-Трейд, як внесок до статутного капіталу, було внесено нерухоме майно, яке перебувало у власності ПП Граніт-Трейд на підставі рішення господарського суду м. Києва від 14.06.2010 у справі № 7/807.

12.08.2011 року виконавчим комітетом Горенської сільської ради Києво- Святошинського району Київської області, на підставі рішення виконавчого комітету Горенської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області від 28.07.2011 року № 53/7, було видано Свідоцтво на право власності, яке 18.08.2011 року було зареєстроване Комунальним підприємством „Бюро технічної інвентаризації Києво-Святошинської районної ради Київської області в книгу № 23, номер запису: 274, реєстраційний номер: 7711909, зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 18.08.2011 року.

В свою чергу, як зазначає ТОВ Варм Вуд, він є власником 42/100 (сорока двох сотих) частини нежилих будівель загальною площею 2000,6 кв.м., які складаються з: (сарай) гараж, загальною площею 525, 9 кв. м. - літ. М, котельня, загальною площею 584, 0 кв. м. - літ. Т, склад , загальною площею 523, 7 кв. м. - літ. У та цех по виробництву столярних виробів загальною площею 367, 0 кв. м. - літ. Ш, який включає в себе битовку (літ. Н площею 43,3 кв.м) та бетонну рампу, що знаходяться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, с. Горенка, вул. Садова, 20.

Вказане майно ТОВ Варм Вуд придбало у ТОВ Мостищанський цегельний комбінат за Договором купівлі-продажу від 01.03.2013, який посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_4, та зареєстровано в реєстрі за №249, а тому, за словами відповідача-1 та відповідача-2, єдиними законними власниками спірного майна є ТОВ Мостищанський цегельний комбінат та ТОВ Варм Вуд.

Зважаючи на те, що право власності відповідачами не визнається, звернення позивача до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів в частині визнання права власності є правомірною.

Регулювання відносин, що виникають у зв'язку із набуттям, здійсненням права власності на майно та його захистом здійснюється Господарським кодексом України, Цивільним кодексом України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно ч.1 ст. 1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Статтею 16 цього ж Кодексу передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч. 2 ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту, вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб усуває негативні наслідки порушення його прав.

Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин. Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують позовні вимоги, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Підтвердження в суді права власності або іншого речового права на майно, що складає предмет спору, здійснюється за допомогою спростування у суді установлених фактів або шляхом підтвердження фактів, що свідчать про володіння спірним майном на праві власності або іншому речовому праві.

Таким чином, відповідний позов пред'являється на захист існуючого, наявного права, що виникло у позивача за передбачених законодавством підстав та підтверджується належними та допустимими доказами. З цим кореспондується стаття 11 Цивільного кодексу України, яка визначає підстави виникнення цивільних прав та обов'язків.

Зі змісту ст. 392 ЦК України видно, що позов про визнання права власності на майно необхідний позивачеві тоді, коли у інших осіб виникають сумніви у належності йому цього майна, створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності, у зв'язку з наявністю таких сумнівів чи втратою належних правовстановлюючих документів, наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними, а метою подання позову про визнання права власності є усунення невизначеності у суб'єктивному праві, належному особі щодо індивідуально визначеного майна.

Наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд України у своїй постанові від 04.04.2011 р. у справі № 25/208-08.

Позов про визнання права власності спрямований на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на приналежне власнику майно за допомогою підтвердження в судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності, судове рішення про задоволення таких вимог має ґрунтуватись на встановленому судом в ході розгляду справи існуючому юридичному факті і не може підміняти собою правовстановлюючих документів.

Отже, у випадку якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то права такої особи підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно. Тобто, підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності відповідно до статті 392 ЦК України є оспорення або невизнання існуючого права, а не намір набути вказане право за рішенням суду.

Оскільки інше не передбачено законом, позов про визнання права підлягає задоволенню в разі подання позивачем доказів виникнення у нього відповідного права на підставах, визначених у главі 24 Цивільного кодексу України.

Так, матеріали справи підтверджують та позивачем доведено, що саме ТОВ Дріада Нова є єдиним законним власником з усіма належними правами на спірне майно, що підтверджується договором купівлі-продажу нежилих будівель від 29.09.2009, який є чинний, в судовому порядку не оскаржений та не скасований, витягом з Державного реєстру правочинів, виданим 29.09.2009 року (номер витягу 7775748) та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.10.2009 року (номер витягу 24040342).

Що стосується заперечень відповідачів, що нежилі будівлі на праві власності належать ТОВ Мостищанський цегельний комбінат та ТОВ Варм Вуд, суд зазначає, що набуття цими особами права власності на майно відбулось на підставі Договору оренди цілісного майнового комплексу № 01/07 від 02.04.2008, укладеного між ТОВ Агропромбудіндустрія та ПП Граніт-Трейд та який було визнано недійсним в межах справи № 911/2534/13 (ТОВ Граніт Трейд вніс спірне майно як вклад до статутного фонду товариства Мостищанський цегельний завод, частина якого була продана ТОВ Варм Вуд).

Однак, зважаючи на те, що перехід права власності від однієї особи до іншої відбувалось без згоди законного власника ТОВ Дріада Нова, позивач і звернувся до суду з іншою вимогою про витребування майна в порядку статті 387 ЦК України.

Норма статті 387 ЦК України встановлює право власника витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (віндикаційний позов).

Таким чином, чинне законодавство застосовує для даних правовідносин термін витребування майна. Витребування майна (віндикаційний позов), що випливає із суті такого засобу захисту, передбачає вчинення певної дії, а саме повернення (передачу) його власнику.

Згідно зі ст. 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до статті 316 Цивільного кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Приписами статті 317 Цивільного кодексу України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Віндикаційний позов має місце, коли у власника зберігається право власності, але він не може його здійснювати, оскільки річ вибула із його володіння і перебуває у неправомірному (незаконному) володінні іншої особи. Тобто віндикаційний позов - це позов неволодіючого власника до незаконно володіючого невласника з метою відновлення порушеного володіння річчю шляхом вилучення її у натурі.

Важливою умовою звернення з віндикаційним позовом є відсутність між позивачем і відповідачем зобов'язально-правових відносин.

Як неодноразово наголошувалось вище, спірне майно належить позивачеві та вибуло з його володіння не з його волі. В свою чергу, між позивачем та будь-яким з відповідачів чи іншими третіми особами відсутні договірні відносини, з яких можна було б сказати, що позивач відчужив спірне майно з власної волі на користь відповідачів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що спірне майно підлягає витребуванню у ТОВ Мостищанський цегельний комбінат та ТОВ Варм Вуд на користь позивача, а тому вказана вимога також підлягає задоволенню.

Крім того, в додаткових поясненнях на позов ТОВ Варм Вуд просить суд відмовити в задоволенні позову ще з підстави пропуску позивачем строку позовної давності, який на його думку сплив 14.06.2013року

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно зі ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

За словами відповідача, позивач дізнався про порушення своїх прав 14.06.2010 року (з моменту винесення рішення господарського суду міста Києва).

Однак, суд не погоджується з вказаними доводами, оскільки рішення суду першої інстанції в подальшому було переглянуто Київським апеляційним господарським судом, про що винесено відповідну постанову 02.12.2014 року, а тому з моменту винесення апеляційним судом постанови (якою поновлено право власності за ТОВ Дріада) у позивача, як власника спірного майна, виникло право на подання відповідного позову. Таким чином, суд зазначає, що строк позовної давності позивачем не пропущено.

У відповідності з приписами ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства (та 43 Господарського процесуального кодексу України).

Господарський процесуальний кодекс України у ст. 36 встановлює, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

З наведених вище обставин та з урахуванням всіх наданих доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання права власності та витребування майна є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та поясненнями сторін, у звязку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Стосовно розподілу судових витрат слід зазначити, що, відповідно до статі 6 Закону України Про судовий збір, у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Згідно квитанції від 20.01.2015 року, поданої до позовної заяви в якості доказу сплати судового збору, позивачем сплачено судовий збір в розмірі 3045 грн. (1218 грн. за майнову вимогу та 1827 грн. за немайнову).

При цьому, позивачем розяснено, що на день подання позовної заяви не було можливості встановити точну ціну майна, а тому позивач сплачує судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1,5 мінімальних заробітних плат за позовну вимогу щодо витребування майна та одну мінімальну заробітну плату за позовну вимогу щодо визнання права власності на нерухоме майно.

При розгляді справи по суті, з метою зясування питання вартості спірного майна на день подачі позову 28.01.2015 року, була призначена судова будівельно-технічна експертиза, яка в подальшому була залишена без розгляду з підстав її несплати ТОВ Мостищанський цегельний завод.

В свою чергу, 16.11.2015 року позивачем подано до суду незалежний висновок про вартість майна № 1023/1 від 23.10.2015, здійснений ТОВ Драфт, згідно якого загальна ринкова вартість спірного майна станом на 28.01.2015 року, без врахування ПДВ, становить 876 000 грн.

У відповідності до п. 2.2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 року Про деякі питання практики застосування розділу 6 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна визначається з урахуванням вартості спірного майна.

Тобто, зважаючи на те, що позивачем заявлено дві вимоги, які носять майновий характер майна, сума судового збору (з урахуванням 2 відсоткової ставки на момент подачі позову до суду) мала складати 17520 грн.

Отже, з позивача підлягає до стягнення в дохід державного бюджету України 14 475 грн. (17520 грн.-3045 грн.)

Частиною 4 статті 49 Господарського процесуального кодексу встановлено, що стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Таким чином, судовий збір в розмірі 17 520 грн. стягується з порівну з трьох відповідачів на користь позивача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 44, 49, 82-84, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати право власності за товариством з обмеженою відповідальністю Дріада Нова (, місцезнаходження: 08105, Київська область Києво-Святошинський район, село Горенка, вулиця Садова 20) на нежилі будівлі, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Горенка, вулиця Садова 20, а саме: адмінбудівля під літерою А загальною площею 648,6 кв.м., склад під літерою Б загальною площею 188,7 кв.м., формовочний цех під літерою В загальною площею 150,4 кв.м., формовочний цех під літерою Г загальною площею 116,7 кв.м., цех скловолокна під літерою Д загальною площею 165,8 кв.м., піч під літерою Ж загальною площею 698,6 кв.м., компресорна під літерою З загальною площею 61,3 кв.м., лазня під літерою К загальною площею 75,1 кв.м., цех ширпотребу під літерою Л загальною площею 518,1 кв.м., гараж під літерою М загальною площею 525,9 кв.м., битовка під літерою Н загальною площею 43,3 кв.м., свердловина під літерою О загальною площею 7,8 кв.м., свердловина під літерою П загальною площею 7,8 кв.м., котельня під літерою Т загальною площею 584,0 кв м, ГРП під літерою С загальною площею 25,8 кв.м, навіси сушильні під №1-10, пожежеводоймище під №11, водонапірна башта під №12, огорожа під №13-16, замощення під №17-21, склад під літерою У загальною площею 523,7 кв. м., ТП-3369 під літерою Ф загальною площею 43,5 кв.м., навіс під літерою Ч, цех по виробництву столярних виробів під літерою Ш загальною площею 367,0 кв.м.

3. Витребувати у товариства з обмеженою відповідальністю Мостищанський цегельний комбінат (, місцезнаходження: 08105, Київська обл., Києво-Святошинський район, село Горенка, вулиця Садова 20) та у товариства з обмеженою відповідальністю Варм Вуд (, місцезнаходження: 08105, Київська область, Києво-Святошинський район, село Горенка, вулиця Садова 20) нежилі будівлі, що знаходиться за адресою: Київська область, Києво-Святошинський район, село Горенка, вулиця Садова 20, а саме: адмінбудівля під літерою А загальною площею 648,6 кв.м., склад під літерою Б загальною площею 188,7 кв.м., формовочний цех під літерою В загальною площею 150,4 кв.м., формовочний цех під літерою Г загальною площею 116,7 кв.м., цех скловолокна під літерою Д загальною площею 165,8 кв.м., піч під літерою Ж загальною площею 698,6 кв.м., компресорна під літерою З загальною площею 61,3 кв.м., лазня під літерою К загальною площею 75,1 кв.м., цех ширпотребу під літерою Л загальною площею 518,1 кв.м., гараж під літерою М загальною площею 525,9 кв.м., битовка під літерою Н загальною площею 43,3 кв.м., свердловина під літерою О загальною площею 7,8 кв.м., свердловина під літерою П загальною площею 7,8 кв.м., котельня під літерою Т загальною площею 584,0 кв м, ГРП під літерою С загальною площею 25,8 кв м, навіси сушильні під №1-10, пожежеводоймище під №11, водонапірна башта під №12, огорожа під №13-16, замощення під №17-21, склад під літерою У загальною площею 523,7 кв.м., ТП-3369 під літерою Ф загальною площею 43,5 кв.м., навіс під літерою Ч, цех по виробництву столярних виробів під літерою Ш загальною площею 367,0 кв.м. та передати їх товариству з обмеженою відповідальністю Дріада Нова (, місцезнаходження: Київська область Києво-Святошинський район, село Горенка, вулиця Садова 20).

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Дріада Нова (, місцезнаходження: Київська область Києво-Святошинський район, село Горенка, вулиця Садова 20) в дохід державного бюджету України 14 475 (чотирнадцять тисяч чотириста сімдесят пять) грн. 00 коп. судового збору.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Мостищанський цегельний комбінат (, місцезнаходження: Київська обл. Києво-Святошинський район, село Горенка, вулиця Садова 20) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Дріада Нова (, місцезнаходження: Київська область Києво-Святошинський район, село Горенка, вулиця Садова 20) 5 840 (пять тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.

6. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю Варм Вуд (, місцезнаходження: Київська область, Києво-Святошинський район, село Горенка, вулиця Садова 20) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Дріада Нова (, місцезнаходження: Київська область Києво-Святошинський район, село Горенка, вулиця Садова 20) 5 840 (пять тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.

7. Стягнути з Приватного підприємства Граніт-Трейд (, місцезнаходження: Київська область, Києво- Святошинський район, село Горенка, вулиця Садова 20) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Дріада Нова (, місцезнаходження: Київська область Києво-Святошинський район, село Горенка, вулиця Садова 20) 5 840 (пять тисяч вісімсот сорок) грн. 00 коп. судового збору.

8. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення: 09.12.2015р.

Суддя О.В. Щоткін