ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" грудня 2015 р. Справа № 922/4822/13

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пелипенко Н.М., суддя Івакіна В.О., суддя Камишева Л.М.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників:

позивача ОСОБА_1 (дов. №14-135 від 13.05.2014 р.)

відповідача ОСОБА_2 (дов. №268 від 05.01.2015 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх.№5274Х/1-8) на ухвалу господарського суду Харківської області від 28 жовтня 2015 року у справі

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до Харківське обласне комунальне підприємство "Дирекція розвитку інфраструктури території", м. Харків

про стягнення коштів

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.11.2014 р. у справі №922/4822/13 стягнуто з Харківського обласного КП "Дирекція розвитку інфраструктури території" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" заборгованість в сумі 18521698,39 грн., пеню у розмірі 137093,21 грн., штраф у розмірі 129651,89 грн., 3% річних у розмірі 401694,43 грн.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 28.10.2015 р. у справі №922/4822/13 (суддя Лаврова Л.С.) заяву Харківського обласного КП "Дирекція розвитку інфраструктури території" від 19.10.2015 р. про відстрочку виконання рішення господарського суду Харківської області від 11.11.2014 р. у справі №922/4822/13 задоволено частково. Відстрочено виконання рішення господарського суду Харківської області від 11.11.2014 р. у справі №922/4822/13 до 15.02.2016 р.

Позивач з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, вважаючи, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема, зазначає, що посилання відповідача на незадовільний фінансовий стан за змістом ст. 121 ГПК України не може вважатись обставиною, що може слугувати підставою для відстрочки виконання рішення.

Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, винесеною з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Просить ухвалу господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу позивача без задоволення.

Від відповідача 30.11.2015 р. до суду надійшли додаткові документи (вх. №16118), які колегією суддів долучені до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали оскарження ухвали, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вислухавши в судовому засіданні пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши повноту встановлення місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, правильність застосування норм процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, в листопаді 2013 року ПАТ НАК Нафтогаз України звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до ХОКП Дирекція розвитку інфраструктури території, в якому просило суд стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 18521698,39 грн., 3% річних у розмірі 401694,43 грн., пеню у розмірі 1370932,08 грн. та 7 % штрафу у розмірі 1296518,89 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.11.2014 р. у справі №922/4822/13 стягнуто на користь позивача заборгованість у сумі 18521698,39 грн., пеня у розмірі 137093,21 грн., штраф у розмірі 129651,89 грн., 3 % річних у розмірі 401694,43 грн. Надано відстрочку виконання рішення суду до 15.04.2015 р.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 27.01.2015 р. рішення суду першої інстанції від 11.11.2014 р. залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 26.03.2015 р. судові рішення попередніх інстанцій залишені без змін.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.04.2015 р. у справі № 922/4822/13 задоволено заяву ХОКП Дирекція розвитку інфраструктури території про відстрочку виконання рішення суду та відстрочене виконання рішення суду до 23.10.2015 р.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду 28.05.2015 р. ухвала суду від 23.04.2015 р. залишена без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 13.08.2015 р. ухвалу суду першої інстанції та постанову апеляційної інстанції залишено без змін.

ХОКП Дирекція розвитку інфраструктури території 19.10.2015 р. звернулось до господарського суду Харківської області із заявою, у відповідності до ст. 121 ГПК України, про відстрочку виконання рішення суду до 01.03.2016 р.

В обґрунтування заяви, зокрема, зазначає, що з моменту надання останньої відстрочки (23.04.2015 р.) відповідачу у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 29.01.2014 р. № 30 субвенції з Державного бюджету України на погашення заборгованості з різниці в тарифах, яка виникла у ХОКП Дирекція розвитку інфраструктури території через невідповідність тарифів на послуги з теплопостачання, водопостачання та водовідведення для населення, надійшли гроші у розмірі 69670219,73 грн., які за вказівкою Департаменту житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури (лист № 03-08/178 від 1.04.2015 р.) були направлені: у першу чергу, - на погашення різниці в тарифах по договорам укладеним між ХОКП Дирекція розвитку інфраструктури території та ПАТ НАК Нафтогаз України; у другу чергу, - на погашення заборгованості перед ДК Газ України НАК Нафтогаз України та ПАТ НАК Нафтогаз України, що виникла раніше ніж заборгованість по справі № 922/4822/13.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, господарський суд Харківської області, беручи до уваги, що прострочка платежів відповідача об'єктивно виникла не з його вини, а внаслідок неузгодженості в сфері виділення бюджетних коштів та не покриття тарифами собівартості енергоносіїв, у звязку з введенням в дію порядку примусового перерозподілу грошей, які направляються до ПАТ НАК Нафтогаз України та не передбачають погашення існуючого боргу та нарахувань на суму боргу перед ПАТ НАК Нафтогаз України, крім того у разі отримання заборгованості з різниці у тарифах з Державного бюджету України у продовж 2015 року підприємство зможе повністю розрахуватися з позивачем та погасити заборгованість, дійшов висновку про часткове задоволення заяви та надав відстрочку виконання судового рішення у справі №922/4822/13 до 15.02.2016 р., з урахуванням часу, необхідного для вирішення питання по погашенню заборгованості з різниці у тарифах, яка повинна бути компенсована з Державного бюджету.

Колегія суддів погоджується з висновком господарського суду, з огляду на наступне.

Згідно ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згідно п.п. 7.1, 7.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. за №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", господарський суд на підставі статті 121 Господарського процесуального кодексу України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд повинен врахувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступень вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

З наведеного випливає, що при вирішенні питання про надання відстрочки мають значення майновий стан сторін, соціальна значущість підприємства, зобовязання інших учасників, що беруть участь у розрахунках за поставлені комунальні послуги та негативні явища, що можуть зявитися у разі примусового виконання рішення.

Здійснивши детальний аналіз матеріалів справи та додаткових доказів, наданих до суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає, що господарським судом були вірно встановлені наступні фактичні обставини по справі.

Харківське обласне КП "Дирекція розвитку інфраструктури території" - це комунальне підприємство, створене для задоволення потреб споживачів, у тому числі населення та державних органів в теплопостачанні у вигляді опалення та гарячого водопостачання. Підприємство не уповноважене чинним законодавством самостійно встановлювати тарифи, які відповідають витратам за надання послуг, тому постачає теплову енергію по вартості нижчої її собівартості.

На підприємстві у зв'язку зі збитковістю послуг з теплопостачання виникла складна економічна ситуація. До моменту прийняття нових тарифів у 2014 року тарифи на теплопостачання покривали лише 55% витрат на їх виробництво, станом на кінець 2014 року 87% витрат на їх виробництво. Фактично економічно обґрунтовані тарифи були встановлені відповідачу тільки з 01.04.2015 р. та почали діяти з початком опалювального сезону 2015 -2016 року, тобто з жовтня 2015 року.

Однією з причин тяжкого економічного стану відповідача є дефіцит коштів, пов'язаний з хронічними неплатежами, в основному, з боку населення за спожиті послуги. Борги населення за комунальні послуги у відповідності до інформації про нарахування, надходження та заборгованість за теплову енергію по ХОКП ДРІТ досягли 26 044 131,15 грн.

Заборгованість населення перед відповідачем виникла з підстав, що не залежать від волі відповідача. При цьому, норми діючих на цей час законів, зокрема, ч. 7 ст. 52 ЗУ Про виконавче провадження, захищають споживачів (фізичних осіб) від примусового стягнення, у тому числі від стягнення заборгованості за комунальні послуги, однак не передбачають компенсації надавачам комунальних послуг, що веде до прямих збитків комунальних підприємств, до яких відноситься відповідач.

Існуюча заборгованість бюджетних установ (організацій) перед підприємством відповідача в розмірі 4716803,53 тис. грн., виникла з причин несвоєчасного фінансування цих установ з місцевого та державного бюджетів, що також не залежить від волі відповідача.

Субвенції, що надаються державою, не мають постійного правового механізму з компенсації витрат з різниці в тарифах на теплову енергію, тому виплата такої компенсації та строки виплати у повній мірі залежать від своєчасного внесення законодавчим органом таких витрат до Закону України "Про державний бюджет на кожний рік"; від фінансування в даному бюджетному році у повному обсязі цих витрат згідно з витратами, передбаченими Закону України "Про державний бюджет"; від строку виконання виконавчими органами влади обов'язків по перерахуванню закладених витрат бюджету у вигляді субвенцій до отримувачів.

Обсяг заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію складає 117604,81 тис. грн., з яких: 15159,31 тис. грн. - не доплачена державою сума за надані послуги населенню, 102445,5 тис. грн. - не доплачена державою сума за надані послуги бюджетним організаціям, що підтверджується затвердженими розрахунками заборгованості за минулі періоди з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого опалення, водопостачання та водовідведення, а також Департаментом житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури, як головним розпорядником коштів обласного бюджету.

Крім того, у відповідності до постанови КМУ №345 від 4.06.2015 р. Питання погашення у 2015 році заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, опалення та постачання гарячої води, послуги з централізованого водопостачання, водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню вже частково узгоджений розмір заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, водопостачання та водовідведення, про що свідчать затверджені розрахунки обсягу заборгованості за минулі періоди з різниці в тарифах та витяги з протоколів засідання територіальної комісії Харківської області з погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу станом на червень 2015 року.

Тяжкий фінансовий стан ХО КП "Дирекція розвитку інфраструктури території" підтверджується: балансом та звітом про фінансові результати за півріччя 2015 року; звітом про витрати на виробництво та фінансові показники діяльності підприємства від надання послуг теплопостачання за січень-червень 2015 року; звітом про витрати на виробництво та фінансові показники діяльності підприємства від надання послуг водопостачання та водовідведення за січень-червень 2015 року; звітами з праці за січень-вересень 2015 року. Зі змісту вказаних документів вбачається, що фінансові показники відповідача в деяких випадках не змінились, а в більшості погіршились з причин недостачі оборотних грошових коштів.

Наведене свідчить, що фінансовий стан з моменту його підтвердження висновком судово-економічної експертизи №128 від 15.10.2014 р. не змінився в бік покращення, що також підтверджує інша фінансова звітність, наявні в матеріалах справи.

Неможливість самостійного погашення боргу відповідачем перед позивачем без отримання належних відповідачу субвенцій з Державного бюджету підтверджується листом Департаменту житлово-комунального господарства та розвитку інфраструктури Харківської обласної державної адміністрації від 16.10.2015 р. за №03-10/105.

Відповідач своєчасно звернувся до Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг для затвердження економічно обґрунтованих тарифів та затвердження національною комісією регулювання ринку комунальних послуг тарифів значно менших від тих, що обґрунтовано просив відповідач прийняти.

Стягнуті судом суми 3 % річних та інфляційні збитки по даній справі та по господарській справі №922/3593/14 (інфляційні витрати у розмірі 2176911,66 грн. та 3 % річних у розмірі 462788,74 грн.) мають компенсувати позивачеві негативні наслідки затримки розрахунку з боку відповідача.

ХО КП "Дирекція розвитку інфраструктури території" є єдиним учасником серед підприємств теплопостачання України інвестиційного проекту, на підставі якого були надані кошти міжнародної фінансової допомоги для встановлення обладнання з виготовлення паливних брикетів та котлів для їх опалення і забезпечення тепловою енергією обєктів комунальної власності, завдяки чому за міжнародні гроші (фактично для підприємства безкоштовна у якості експерименту) на підприємстві встановлюється обладнання японської фірми ТОВ ОСОБА_3 Інвестмент Україна на суму у розмірі 12 мільйонів ЄВРО упродовж двох років, починаючи з 2014 року, що у подальшому дасть значну економію споживання газу. Блокування діяльності підприємства відповідача може негативно позначитися на реалізації інвестиційного проекту та призвести до відмови у наданні подальшої міжнародної фінансової допомоги.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.2014 р. Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг, регулюється порядок перерозподілу коштів, отриманих відповідачем без його згоди. Залишок грошей, що залишається у відповідача згідно встановлених нормативів розподілу грошей, затверджених постановами Національної комісії, є незначним. Так, у січні 2015 року відповідач не мав право на будь-які гроші від споживачів, у березні 2015 року відповідач міг залишити в себе 47,45% грошей отриманих від населення, на цей час має право залишити в себе 100% грошей отриманих від населення. Тобто, саме з тієї категорії споживачів, яка найгірше розраховується за отримані послуги, тарифи по якій не були економічно обґрунтованими, що підтверджують затверджені розрахунки обсягу заборгованості за минулі періоди з різниці в тарифах станом на червень 2015 року.

Судом першої інстанції також враховано той факт, що відповідачу потрібні гроші на виплату заробітної плати робітникам, на підтримання технологічного процесу виробництва теплової енергії, водопостачання та водовідведення.

Примусове стягнення не дасть очікуваного результату - виконання рішення суду, оскільки примусове стягнення не можливе на гроші, що поступають на спеціальні рахунки відкриті у установах банків відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 217 від 18.06.2014 р. Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу. Залишок грошових коштів на підприємстві є незначним, а примусове стягнення за рахунок цих коштів триватиме довгий час та може зруйнувати господарську діяльність відповідача, витрати на відновлення якої будуть набагато більшими від отриманих позивачем грошей.

Крім того, господарський суд також взяв до уваги тривалий строк, необхідний для реалізації закладеної програми у Державному бюджеті України на 2015 рік по погашенню заборгованості з різниці в тарифах за комунальні послуги, що надає підприємство, яка може проводитись протягом всього 2015 року.

Як свідчать матеріали справи та не заперечується сторонами, прострочка платежів відповідача об'єктивно виникла не з його вини, а внаслідок неузгодженості в сфері виділення бюджетних коштів та не покриття тарифами собівартості енергоносіїв, у звязку з введенням в дію порядку примусового перерозподілу грошей, які направляються до ПАТ НАК Нафтогаз України та не передбачають погашення існуючого боргу та нарахувань на суму боргу перед ПАТ НАК Нафтогаз України.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги, що у разі отримання заборгованості з різниці у тарифах з Державного бюджету України у продовж 2015 року підприємство зможе повністю розрахуватися з позивачем та погасити заборгованість, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про часткове задоволення заяви відповідача та надання відстрочки виконання рішення до 15.02.2016 р.

Таким чином, судом наданий час, необхідний для вирішення питання по погашенню заборгованості з різниці у тарифах, яка повинна бути компенсована з Державного бюджету, та враховані інтереси позивача, оскільки примусове стягнення з відповідача суми боргу за цією справою не приведе до належного виконання рішення суду, а тільки погіршить становище відповідача, що може привести до його банкрутства та зупинення діяльності, яку у подальшому не можливо буде відновити.

На думку колегії суддів, матеріали справи містять належні докази на підтвердження існування виключних обставин, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Тобто, відстрочка виконання судового рішення носить виключний характер, оскільки наявні об'єктивні причини поза межами волі відповідача, що не дають йому можливості вчасно погасити заборгованість перед позивачем.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Апеляційні вимоги не підтверджені належними доказами, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому у суду апеляційної інстанції відсутні правові підстав для їх задоволення.

Враховуючи вищевикладене колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду Харківської області від 28.10.2015 р. у справі №922/4822/13 винесена при належному зясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм процесуального права і підстави для її скасування відсутні, в звязку з чим, апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 99, 101, 102, пунктом 1 статті 103, статтями 105, 106,121 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 28.10.2015 р. у справі №922/4822/13 залишити без змін.

Повна постанова складена 07.12.2015 р.

Головуючий суддя Пелипенко Н.М.

Суддя Івакіна В.О.

Суддя Камишева Л.М.