РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2015 р. Справа №924/1584/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючого судді Демидюк О.О.
судді Павлюк І. Ю. ,

судді Демянчук Ю.Г.

при секретарі судового засідання Новоселецькому І.А.

за участю представників сторін:
позивача - Луценко К.В. (дов. №2877 від 04.09.2015)
відповідача - не з`явився
третьої особи - Смілка В.І. (дов. №220/346/д від 18.05.2015)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький на рішення господарського суду Хмельницької області від 22.09.2015 у справі №924/1584/14

Позивач: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький
відповідача: Приватне підприємство "Єлізія"
про стягнення 3 740, 44 грн. заборгованості
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Міністерство оборони України

Судом роз`яснено представникам сторін права та обов`язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.
Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області №924/1584/14 від 22.09.2015 (суддя Гладюк Ю.В.) визнано недійсним договір №59/2010/КЕВ Хм. від 30 квітня 2010 року про надання в користування місць земельної ділянки, яка перебуває у державній власності та обліковується в КЕВ м.Хмельницького, для розташування спеціальних конструкцій реклами, укладений між квартирно-експлуатаційним відділом м.Хмельницький та приватним підприємством "Єлізія". В задоволені позовних вимог відмовлено.
Рішення мотивоване тим, що договір про надання в користування місць земельної ділянки для розташування спеціальних конструкцій реклами №59/2010/КЕВ Хм. від 30 квітня 2010 року удаваний, оскільки сторони цього договору мали на меті врегулювати ним відносини оренди землі. Тому договір, на підставі якого позивач звернувся до суду слід визнати недійсним. За таких обставин у суду немає підстав для задоволення позову про стягнення неустойки.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить оскаржене рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду №924/1584/14 від 23.10.2015 прийнято до провадження апеляційну скаргу позивача Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький на рішення господарського суду Хмельницької області від 22.09.2015 у справі №924/1584/14.
Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду №924/1584/14 від 16.11.2015 розгляд справи судовою колегією відкладався.
Розпорядженням голови Рівненського апеляційного господарського суду №924/1584/14 від 02.12.2015 у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Юрчука М.І. та відповідно до п.6.3. Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Рівненському апеляційному господарському суді, внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді та визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Демидюк О.О., суддя Павлюк І. Ю., суддя Демянчук Ю.Г.
Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду №924/1584/14 від 02.12.2015 справу прийнято до розгляду новим складом колегії.

Приватним підприємством "Єлізія" подано суду відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.
Міністерством оборони України подано суду пояснення по суті апеляційної скарги, в якому третя особа підтримує вимоги апеляційної скарги та просить скасувати оскаржене рішення господарського суду Хмельницької області та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду, заслухала присутніх в судових засіданнях представників, вивчила та дослідила матеріали справи та наявні в ній докази, розглянула матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, дослідила відзив та пояснення по суті апеляційної скарги та додані до них документи, перевірила правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, та прийшла до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 22.09.2015 у справі №924/1584/14 без змін, виходячи з наступного.

Звернувшись у суд з даним позовом, Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький (далі - позивач) просив стягнути з Приватного підприємства "Єлізія" (далі - відповідач) 4 569,38 грн., з яких 3 609,89 грн. - заборгованість за договором, 159,92 грн. - три відсотки річних, 588,41 грн. - інфляційні втрати, 211,16 грн. - пеня. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач всупереч умов укладеного між сторонами договору про надання в користування місць земельної ділянки для розташування спеціальних конструкцій реклами та додаткової угоди до нього не розрахувався за таке користування, у зв`язку з чим у нього виникла заборгованість. Позивачем було нараховано відповідачу три відсотки річних за період з 25.04.2013 по 15.10.2014, пеню з 15.04.2014 по 15.10.2014 і інфляційні втрати з жовтня 2013 року по вересень 2014 року. В додаткових поясненнях позивач як на підставу позову посилається також на статтю 785 Цивільного кодексу щодо нарахування подвійної плати за користування у разі не повернення наймачем об`єкту найму.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 17.12.2014 (суддя Кочергіна В.О.) в позові відмовлено.
Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Гудак А.В., судді Олексюк Г.Є., Сініцина Л.М.) це рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове, яким позов задоволено частково, стягнуто з відповідача на користь позивача 3 609,89 грн. неустойки, в іншій частині позову відмовлено.
Постановою Вищого господарського суду України від 13.05.2015 постанову апеляційного господарського суду та рішення господарського суду першої інстанції скасовано, а справу передано на новий розгляд до господарського суду Хмельницької області.

В ході нового розгляду справи, місцевим господарським судом встановлено наступне.

Згідно заяви про зміну предмету позову та уточнення позовних вимог №2735 від 18.08.2015 Квартирно-експлуатаційний відділ міста Хмельницький просив стягнути з Приватного підприємства "Єлізія" неустойку в сумі 3740,44 грн. Позовні вимоги, згідно заяви про зміну предмету позову та уточнення позовних вимог (т.2, а.с.19-20), обґрунтовані тим, що відповідач повернув місця для розташування рекламних конструкцій за актом приймання-передачі 31.05.2013. Таким чином, на думку позивача, відповідач незаконно користувався державним майном (місцями для розташування спеціальних конструкцій реклами) після припинення договору з 01.04.2013 по 31.05.2013.

Рішенням господарського суду Хмельницької області №924/1584/14 від 22.09.2015 (суддя Гладюк Ю.В.) визнано недійсним договір №59/2010/КЕВ Хм. від 30 квітня 2010 року про надання в користування місць земельної ділянки, яка перебуває у державній власності та обліковується в КЕВ м.Хмельницького, для розташування спеціальних конструкцій реклами, укладений між квартирно-експлуатаційним відділом м.Хмельницький та приватним підприємством "Єлізія". В задоволені позовних вимог відмовлено.

З такими висновками місцевого господарського суду погоджується судова колегія апеляційного господарського суду з огляду на таке.

Як свідчать матеріали справи, Квартирно-експлуатаційним відділом м.Хмельницького та приватним підприємством "Єлізія" 30.04.2010 укладено договір №59/2010/КЕВ Хм. про надання в користування місць, земельної ділянки, яка перебуває у державній власності та обліковується в КЕВ м.Хмельницького, для розташування спеціальних конструкцій реклами (а.с.17 - 18).
Пунктом 1.1 вказаного договору визначено, що позивач "Власник" (позивач) надає "Розповсюджувачу" (відповідачу) в користування місця, які перебувають у його власності без зміни функціонального його значення, для розміщення спеціальних конструкцій ( надалі - місця), згідно з додатком №1, який є невід`ємною частиною договору. Під користуванням сторони розуміють тимчасове платне використання місця з метою:
- встановлення на них спеціальних конструкцій, які знаходяться в "Розповсюджувача" на законних підставах та їх використання у формах, незаборонених чинним законодавством, для розміщення зовнішньої реклами;
- обслуговування спеціальних конструкцій.
Пункт 1.2. обумовлює, що місця надаються для розміщення тільки тих спеціальних конструкцій, що вказані у додатку № 1 до цього договору. Місця передаються "Розповсюджувачу" (відповідачу) згідно з актом прийму-передачі.
Пунктом 4.1 даного договору визначено, що розмір плати за користування всіма місцями, які надані в користування за цим договором, складає: одна тисяча чотириста двадцять вісім грн..00 коп. (без ПДВ) на місяць; ПДВ-20% складає: двісті вісімдесят п`ять грн. шістдесят коп., загальний розмір плати ( ПДВ) : одна тисяча сімсот тринадцять грн. шістдесят коп. Розрахунок додається (додаток № 2). Внесення плати за користування місцями здійснюється до 05 числа наступного місяця по рахунку "Власника" шляхом перерахування через банківські установи відповідних коштів на рахунок "Власника" (п.4.2 договору).
Пунктом 2.1 розділу 2 "Строк дії договору" визначено, що цей договір набирає чинності з 01 травня 2010 року та діє протягом 3 років по 01.04.2013. Цей договір може бути продовжений на тих самих умовах тільки за письмовою угодою сторін. (п.2.2 договору).
Договір підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками.
01.09.2011 між тим ж сторонами укладено додаткову угоду №21/59Д/2011КЕВ до договору №59/2011 КЕВ про надання у користування місць для розміщення рекламного засобу на території державної земельної ділянки Міністерства оборони України, що обліковується у КЕВ м.Хмельницький (а.с.14-а.с.15).
Зокрема п.1.1. визначено, що КЕВ м.Хмельницький ("Власник") відповідно до дозволу №024, №025 від 17.01.2011, виданого на підставі рішення виконкому Хмельницької міської ради від 13.01.2011 №46 надає відповідачу ("Розповсюджувач") в користування місця, які перебувають у державній власності та обліковуються у КЕВ м.Хмельницький, без права зміни їх функціонального призначення, на території земель війської частини А-2287 для спеціальних конструкцій, згідно з додатком який є невід`ємною частиною договору. Адреса місця розташування спеціальної конструкції: м.Хмельницький, вул.Толстого, вул.Купріна. Під користуванням сторони розуміють тимчасове платне використання місця з метою: встановлення на них спеціальних конструкцій, які знаходяться у "Розповсюджувача" на законних підставах та їх використання у формах не заборонених чинним законодавством для розміщення зовнішньої реклами; обслуговування спеціальних конструкцій (підтримання у належному стані, наклеювання рекламоносіїв, тощо). Пунктм 1.2 договору визначено, що місця надаються для розміщення тільки тих спеціальних конструкцій, що вказані у додатку №1 до цього договору; місця передаються відповідачу згідно з актом приймання-передачі (додаток №3).
Пунктом 4.1 розділу 4 "порядок розрахунків" зазначено, що розмір плати за користування всіма місцями, які надані в користування за цим договором (додаток №1) розраховується згідно додатку №2, що складає 1553,66 грн. (без ПДВ) на місяць, як стартова плата за базовий серпень 2011 року з наступним коригуванням на індекси інфляції.
Пунктом 4.2 даної додаткової угоди визначено, що з дня укладання цього договору "Розповсюджувач" самостійно без отримання рахунку-фактури щомісячно вносить плату в розмірі, передбаченому п.4.1 цього договору за користування всіма місцями за договором авансовим платежем до 25 ( двадцять п`ятого) числа місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата, шляхом перерахування через банківські установи відповідних коштів на вказаний "Власником" рахунок.
Пунктом 4.4. даного договору визначено, що понаднормова сума оплати, що надійшла на рахунок "Власника" підлягає у встановленому порядку поверненню "Розповсюджувачу", або зараховується в рахунок наступних платежів.
Відповідно до п.2.1 додаткової угоди №21/59Д/2011КЕВ до договору №59/2111КЕВ від 01.09.2011 року визначено, що даний договір набирає чинності з першого вересня 2011 року та діє до закінчення строку дії дозволу на розміщення зовнішньої реклами, тобто до 01.04.2013 включно.
Пунктом 2.2. визначено, що цей договір може бути продовжений на тих самих умовах тільки за письмовою згодою сторін шляхом укладання додаткової угоди.
На адресу відповідача позивач 13.03.2013 за №754 направив листа щодо непродовження на новий термін договору, в з`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань та звільнення наданих в користування місць згідно пункту 5 договору від 30.04.2010 №59/2010/КЕВ Хм. Даний лист отримано відповідачем 19.03.2013 особисто (а.с.21).
У справі наявний лист позивача від 20.05.2013 за №1423, адресований відповідачу, де позивач надав відповідь на заяву відповідача від 15.05.2013 за №847 щодо продовження терміну дії договору. Зокрема, відзначено, що договір №59/2010/КЕВ Хм. від 30.04.2010 про надання в користування для розміщення рекламних конструкцій продовжений не буде у зв`язку з розпорядженням Головного КЕУ ЗСУ від 29.04.2013 №303/1/6/354 стосовно усунення недоліків визначених актами аудиту використання нерухомого військового майна, переданого в оренду та Плану усунення недоліків визначених актами аудиту використання нерухомого військового майна, переданого в оренду Головним управлінням та його територіальними підрозділами, проведеного Департаментом внутрішнього аудиту та фінансового контролю Міністерства оборони України, який затверджено 29.04.2013. А тому, враховуючи викладене, було повідомлено відповідача прибрати з земельних ділянок всі рекламні конструкції та здати дані земельні ділянки по акту до 28.05.2013 (а.с.84).
Пунктом 5.1 додаткової угоди визначено, що протягом трьох днів після припинення дії цього договору на будь-яких підставах "Розсовсюджувач" зобов`язаний звільнити надані в користування місця і передати їх "Власнику" у стані не гіршому, ніж на час отримання, згідно з актом прийму-передачі, які підписуються уповноваженими представниками "Власника" та "Розповсюджувача".
У відповідності до вказаного пункту на підставі підписаного обома сторонами акта від 31.05.2013 Рекламним агентством ПП "Єлізія" передано з користування місця для розміщення зовнішньої реклами за адресою - м.Хмельницький, вул.Купріна, військова частина А-2287, військового містечка 2 (а.с. 21, зворот).

Вирішуючи касаційну скаргу в даній справі Вищий господарський суд України, в постанові від 13.05.2015 зазначив, що в обґрунтування позову надано договір про надання в користування місць земельної ділянки для розташування спеціальних конструкцій реклами (та додаткова угода). Проте, законодавством не передбачено такого об`єкту цивільних прав як місце земельної ділянки.
Статтею 177 Цивільного кодексу України визначено, що об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.
Відповідно до частини першої ст.181 названого кодексу до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.
Згідно з частиною першою статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.
Отже, об`єктом прав фізичних і юридичних осіб відповідно до норм законодавства може бути земельна ділянка, а не місце земельної ділянки, як сторони визначили в договорі.
Позивач за договором передав відповідачу право користування на вказане вище місце земельної ділянки за плату для цілей здійснення ним підприємницької діяльності.
Згідно приписів статті 792 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Земельна ділянка може передаватись у найм разом з насадженнями, будівлями, спорудами, водоймами, які знаходяться на ній, або без них (ч.1). Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом (ч.2).
Таким законом є Закон України "Про оренду землі" стаття 1 якого встановлює, що оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.
Отже враховуючи встановлені судом обставини справи та наведені норми права сторони фактично мали на меті договором про надання в користування місць земельної ділянки для розташування спеціальних конструкцій реклами врегулювати відносини з оренди землі.
Відповідно ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховування іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.
Статтею 125 Земельного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.
Згідно із статтею 17 Закону України "Про оренду землі" об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.
За приписами статті 210 Цивільного кодексу України правочин, який підлягає державній реєстрації, є вчиненим з моменту його державної реєстрації.
Ні суду першої інстанції ні апеляційному господарському суду не було надано доказів проведення державної реєстрації договору №59/2010/КЕВ Хм від 30.04.2010 (та додаткової угоди №21/59Д/2011 КЕВ).
Враховуючи, що для договорів оренди землі законодавець передбачає обов`язкову державну реєстрацію, відсутність останньої у вищевказаному договорі свідчить про його неукладеність, а тому неможливість суду при вирішенні спору керуватись регуляторними актами щодо оренди землі.
Так, відповідно до п.2.6. постанови Пленуму ВГС України №11 від 29 травня 2013 року "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" не вважаються вчиненими правочини (укладеними господарські договори), в яких (за якими): відсутні передбачені законом умови, необхідні для їх укладення (не досягнуто згоди за всіма істотними для даного правочину умовами); не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства необхідна його передача; не здійснено державну реєстрацію або нотаріальне посвідчення, необхідні для його вчинення, тощо. Встановивши відповідні обставини, господарський суд відмовляє в задоволенні позовних вимог як про визнання правочину недійсним, так і про застосування наслідків недійсності правочину. Водночас визначення договору як неукладеного може мати місце на стадії укладення договору, а не за наслідками виконання його сторонами. Отже, якщо дії сторін свідчать про те, що оспорюваний договір фактично було укладено, суд має розглянути по суті питання щодо відповідності його вимогам закону. Однак, це правило не стосується випадків, коли для вчинення правочину необхідні його державна реєстрація або нотаріальне посвідчення, оскільки за відсутності відповідної реєстрації чи посвідчення договір в будь-якому разі не вважається укладеним.
Згідно ст.203 ЦК України правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. В силу ст.235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.
Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
В силу ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право: визнати недійсним повністю чи у певній частині пов`язаний з предметом спору договір, який суперечить законодавству.
Отже договір про надання в користування місць земельної ділянки для розташування спеціальних конструкцій реклами №59/2010/КЕВ Хм. від 30 квітня 2010 року удаваний, оскільки сторони цього договору мали на меті врегулювати ним відносини оренди землі.
З урахуванням викладеного, апеляційний господарський суд погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що договір, на підставі якого позивач звернувся до суду слід визнати недійсним. За таких обставин, підстави для задоволення позову про стягнення неустойки в зв`язку з неналежним виконанням договору оренди, відсутні.

Судова колегія вважає, що посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, документально не підтвердженими, такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак, скаржник, в порушення вимог ст.33 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.
З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов`язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах, й ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для його скасування чи зміни та задоволення апеляційної скарги.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв`язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.49 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Хмельницької області від 22.09.2015 у справі №924/1584/14 - залишити без змін, а апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу міста Хмельницький - залишити без задоволення.
2. Справу №924/1584/14 повернути до господарського суду Хмельницької області.
3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом XII-1 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Павлюк І. Ю.

Суддя Демянчук Ю.Г.