РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2015Справа №910/23748/15

За позовом Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів

Шевченківського району»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дамаско»

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору

на стороні позивача: 1) Публічне акціонерне товариство «Київенерго»

2) Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал»

на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора «Ярославська»

Шевченківського району

про стягнення 16 719,91 грн.

Суддя Андреїшина І.О.

Представники учасників судового процесу:

від позивача: Поліщук Л.П. за довіреністю № 74-Д від 26.12.2015

від відповідача: не з'явився

від ПАТ «Київенерго»: не з'явився

від ПАТ «АК «Київводоканал»: не з'явився

від КП «Житлово-експлуатаційна контора «Ярославська» Шевченківського району: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передано позов Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дамаско» про стягнення 16 719,91 грн. (з яких: 15 212,64 грн. основного боргу, 1 042,91 грн. інфляційних нарахувань та 464,36 грн. трьох відсотків річних), у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором № 400 від 01.06.2009 р. про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.09.2015 р. за даною позовною заявою порушено провадження у справі № 910/23748/15 та призначено її до розгляду в судовому засіданні на 07.10.2015 р.; залучено до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: на стороні позивача - Публічне акціонерне товариство «Київенерго» та Публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал»; на стороні відповідача - Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна контора «Ярославська» Шевченківського району; зобов'язано сторін та третіх осіб надати певні документи і пояснення.

Через відділ діловодства суду 06.10.2015 р. від позивача надійшли документи на виконання вимог ухвали суду та від ПАТ «АК «Київводоканал» надійшли пояснення по суті спору, які залучено до матеріалів справи.

У судове засідання 07.10.2015 р. з'явилися представник позивача та ПАТ «АК «Київводоканал».

Представники сторін, ПАТ «Київенерго» та КП «Житлово-експлуатаційна контора «Ярославська» Шевченківського району в судове засідання 07.10.2015 р. не з'явилися, про призначене судове засідання були повідомлені належним чином, про поважні причини неявки не повідомили, вимог ухвали суду про порушення провадження не виконали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2015 р. відкладено розгляд справи до 28.10.2015 р., у зв'язку з неявкою представників відповідача та третіх осіб у призначене судове засідання, невиконанням ними вимог ухвали суду та для дослідження доказів у справі.

У судовому засіданні 28.10.2015 р. представник позивача надав усні пояснення по суті спору та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представники третіх осіб надали суду письмові пояснення по суті спору.

Разом з тим, представник позивача подав клопотання про продовження строку розгляду спору, для надання можливості представити суду додаткові докази у справі.

Розглянувши клопотання представника позивача про продовження строку розгляду спору, суд його задовольнив для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи.

Представники відповідача, ПАТ «Київенерго» та КП «Житлово-експлуатаційна контора «Ярославська» Шевченківського району в судове засідання 28.10.2015 р. не з'явилися, про призначене судове засідання були повідомлені належним чином, про поважні причини неявки не повідомили, вимог ухвали суду не виконали.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.10.2015 р. продовжено строк вирішення спору на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи до 18.11.2015 р., у зв'язку з неявкою представників відповідача та третьої особи у призначене судове засідання, невиконанням ними вимог ухвали суду та для витребування у позивача додаткових доказів у справі.

Через відділ діловодства суду 12.11.2015 р. від позивача надійшли документи у справі, які залучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 18.11.2015 р. представник позивача надав усні пояснення по суті спору та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представники третіх осіб надали суду письмові пояснення по суті спору.

Разом з тим, представник позивача подав клопотання про продовження строку розгляду спору, для надання можливості представити суду додаткові докази у справі.

Розглянувши клопотання представника позивача про продовження строку розгляду спору, суд його задовольнив для повного, всебічного та об'єктивного розгляду справи.

Представники відповідача, ПАТ «Київенерго» та КП «Житлово-експлуатаційна контора «Ярославська» Шевченківського району в судове засідання 18.11.2015 р. не з'явилися, про призначене судове засідання були повідомлені належним чином, про поважні причини неявки не повідомили, вимог ухвали суду не виконали.

Враховуючи наведене, Господарський суд міста Києва з метою з'ясування всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору у даній справі, у зв'язку з неявкою представників відповідача та третьої особи у призначене судове засідання, не виконанням ними вимог ухвали суду та для витребування у позивача додаткових доказів у справі, керуючись ст. 77 ГПК України, ухвалою від 18.11.2015 р. розгляд справи відклав та призначив на 25.11.2015 р.; зобов'язав учасників судового процесу надати суду певні документи та пояснення.

19.11.2015 р. через відділ діловодства господарського суду від позивача надійшли документи, які залучено до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 25.11.2015 р. надав суду усні пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Представники відповідача та третіх сторін у судове засідання 25.11.2015 р. не з'явились, про поважні причини неявки суду не повідомили, про час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, вимог ухвал суду в даній справі не виконали.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною в позовній заяві.

Згідно з абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача та третіх осіб про час та місце судового засідання та про наслідки ненадання ним витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представника вищезазначеного учасника судового процесу.

У судовому засіданні 25.11.2015 р. суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення у даній справі.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» відповідно до рішення Київської міської ради від 22.09.2011 р. № 24/6240 «Про питання діяльності комунальних підприємств, що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва» перейменоване з Комунального підприємства по утриманню житлового господарства Шевченківської районної у м. Києві ради, зареєстрованого Шевченківською районною у м. Києві державною адміністрацією 31.10.2001 р.

Відповідно до п. 2.1. Статуту, підприємство створене з метою отримання прибутку від господарської діяльності, спрямованої на задоволення суспільних потреб, надання послуг населенню у сфері житлово-комунального господарства в якості виконавця цих послуг.

Згідно з п. 2.2. Статуту, основними напрямками діяльності підприємства є:

2.2.1. Забезпечення послугами газопостачання, водопостачання (водовідведення) та централізованого опалення до споживачів по внутрішньо будинкових мережах на підставі договорів, укладених підприємством з виробниками послуг, а також на підставі договорів, укладених підприємством безпосередньо зі споживачами послуг.

2.2.2. Здійснення нарахувань та виготовлення рахунків на сплату житлово-комунальних послуг для споживачів (власників, наймачів) жилих та нежилих приміщень.

2.2.3. Забезпечення збору платежів від споживачів зазначених послуг на користь виробників послуг.

2.2.4. Здійснення комплексних заходів по підвищенню платіжної дисципліни населення.

2.2.5. Здійснення комплексного обслуговування споживачів, в тому числі проведення прийому споживачів, нарахування споживачам та збір платежів за спожиті житлово-комунальні послуги на підставі відповідних договорів (доручення, про надання послуг тощо) з виробниками житлово- комунальних послуг (ПАТ «Київенерго», ПАТ «АК «Київводоканал», ПАТ «Київгаз» тощо).

У період із квітня 2007 р. по жовтень 2010 р. облік, нарахування та збір платежів від власників (орендарів) нежитлових приміщень від імені КП УЖГ здійснювали КП «ЖЕКи», що діяли на підставі договорів доручення.

Між позивачем, в особі директора КП ЖЕК «Ярославська» Шевченківської районної у м. Києві ради та ТОВ «Дамаско» був укладений договір про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників № 400 від 01..06.2009 р. (надалі - договір).

Предметом договору є те, що відповідач користується приміщенням загальною площею 54,80 кв.м. за адресою: бульв. Т. Шевченка, 38 та споживає комунальні послуги (п. 1.2. договору).

Відповідно до п. 3.1.1. вищезазначеного договору, ТОВ «Дамаско» в 3-х денний термін, після надходження платіжного доручення (квитанції), але не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим повинен сплатити вартість спожитих комунальних послуг та інформувати про це КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району».

Згідно з п. 4.2. договору, спори, які виникають за цим договором або у зв'язку з ним, не вирішені шляхом переговорів вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до окремого доручення першого заступника голови Шевченківської районної в м. Києві державної адміністрації Пахальчук Г.Д. від 13.09.2010 р. № 905, з метою підвищення контролю за рівнем платіжної дисципліни і недопущенням безоплатного використання теплової енергії та водопостачання КП УЖГ (КП «ЦОС Шевченківського району») було зобов'язано заключити прямі договори з орендарями та власниками нежитлових приміщень Шевченківського району.

КП ЖЕКи було зобов'язано передати КП УЖГ всю первинну документацію, провести звірку з орендарями та власниками нежитлових приміщень Шевченківського району, скласти акти звіряння станом на 17.09.2010 р.

На виконання даного окремого доручення КП «ЖЕК «Ярославська» було складено довідку про заборгованість по споживачу комунальних послуг (б-р. Т. Шевченка, 38.) ТОВ «Дамаско» та передано до КП УЖГ (виконавця) заборгованість за комунальні послуги відповідно до розрахунку за договором № 400 від 01.06.2009 р. за період з 17.09.2010 р. по 30.11.2012 р. (включно) ТОВ «Дамаско» складає: 15 212,64 грн.

16.07.2015 р. КП «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» було направлено ТОВ «Дамаско» претензію з зазначенням заборгованості, вимогою сплати дану заборгованість та запрошенням укласти договір на постачання комунальних послуг, а також було долучено до претензії рахунки на оплату комунальних послуг за весь період заборгованості.

Однак, дана претензія була залишена відповідачем без відповіді та реагування.

За таких обставин Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дамаско» про стягнення 16 719,91 грн. (з яких: 15 212,64 грн. основного боргу, 1 042,91 грн. інфляційних нарахувань та 464,36 грн. трьох відсотків річних), у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором № 400 від 01.06.2009 р. про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до частини 2 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З наданих позивачем доказів вбачається, що позивач виконав належним чином свої зобов'язання за договором про нарахування та збір платежів з власників (орендарів) за спожиті комунальні послуги на користь їх виробників № 400 від 01.06.2009 р., тоді як відповідач свої зобов'язання щодо оплати за даним договором не виконав неналежним чином.

Відповідач жодних обґрунтованих заперечень, належних доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві суду не надав, розмір позовних вимог не оспорив.

За таких обставин, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача 15 212,64 грн. основного боргу, а відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань, то позов Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дамаско» суми основного боргу в розмірі 15 212,64 грн. за договором № 400 від 01.06.2009 р., визнається судом таким, що підлягає задоволенню.

Комунальне підприємство «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» просить суд стягнути з відповідача 464,36 грн. трьох відсотків річних та 1 042,91 грн. інфляційних нарахувань за період з 17.10.2010 р. до 01.07.2014 р., у зв'язку з порушенням відповідачем грошового зобов'язання за договором № 400 від 01.06.2009 р.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, частина 1 статті 625 Цивільного кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 614 Цивільного кодексу України, що закріплює принцип вини як підставу відповідальності боржника.

Отже, відсутність у боржника грошей у готівковій формі або грошових коштів на його рахунку в банку, і як наслідок, неможливість виконання ним грошового зобов'язання, якщо навіть у цьому немає його провини, не звільняють боржника від відповідальності за прострочення грошового зобов'язання.

Слід зазначити, що передбачене законом право кредитора вимагати стягнення боргу враховуючи індекс інфляції та відсотків річних є способом захисту майнових прав та інтересів кредитора, сутність яких складається з відшкодування матеріальних втрат кредитора та знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів, а також отримання компенсації (плати) від боржника за користування ним грошовими коштами, які належать до сплати кредитору.

Індекс інфляції є щомісячним показником знецінення грошових коштів і розраховується він не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. За таких обставин застосовувати індекс інфляції у випадку, коли борг виник у певному місяці і в тому же місяці був погашений, - підстави відсутні. Крім того, при розрахунку інфляційних нарахувань мають бути враховані рекомендації, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 р. № 62-97р «Рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ», згідно з якими при застосування індексу інфляції слід умовно вважати, що сума, внесена за період з 1 до 15 числа відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з врахуванням травня, а якщо з 16 до 31 числа, то розрахунок починається за наступного місяця - червня.

Індекс інфляції є статистичною інформацією, яка щомісячно надається Держкомстатом та публікується в газеті «Урядовий кур'єр» та на офіційному веб-сайті Державного комітету статистики України (http://www. ukrstat.gov.ua).

Вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.

Враховуючи наведене, вірним є період нарахування інфляційних збитків за період з 17.10.2010 р. до 01.07.2014 р. без виключення місяців, у яких індекс інфляції менший одиниці.

Оскільки матеріалами справи підтверджується прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання за договором № 400 від 01.06.2009 р., на підставі статті 625 Цивільного кодексу України, за розрахунком позивача, перевіреним судом, підлягають стягненню з відповідача 464,36 грн. трьох відсотків річних та 1 042,91 грн. інфляційних нарахувань за період з 17.10.2010 р. до 01.07.2014 р.

За таких обставин, позовні вимоги Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дамаско» підлягають задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дамаско» (01034, м. Київ, вул. Малопідвальна, 12/10, ) на користь Комунального підприємства «Центр обслуговування споживачів Шевченківського району» (03190, м. Київ, вул. Кирпоноса, 10/8, ) 15 212 (п'ятнадцять тисяч двісті дванадцять) грн. 64 коп. основного боргу, 1 042 (одна тисяча сорок дві) грн. 91 коп. інфляційних нарахувань, 464 (чотириста шістдесят чотири) грн. 36 коп. трьох відсотків річних та 1 218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 30.11.2015 р.

Суддя І.О. Андреїшина