ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2015 р.Справа № 916/3896/15

Господарський суд Одеської області

У складі судді Желєзної С.П.

Секретаря судових засідань ОСОБА_1

За участю представників сторін:

Від позивача: не зявився;

Від відповідачів: не зявились.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю „Казус-Про до приватного сільськогосподарського підприємства „СТЕП, товариства з обмеженою відповідальністю „Совагро про стягнення 58 752,49 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Казус-Про (далі по тексту ТОВ „Казус-Про) звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю „Совагро (далі по тексту ТОВ „Совагро), приватного сільськогосподарського підприємства „СТЕП (далі по тексту ПСП „Степ) про солідарне стягнення із відповідачів грошових коштів в загальній сумі 285,37 грн., які складаються із до оцінки вартості товару в розмірі 50,00 грн., пені в сумі 120,00 грн., збитків від інфляції в сумі 26,57 грн., тридцяти відсотків річних в сумі 18,44 грн. та штрафу в сумі 69,76 грн. Позовні вимоги обґрунтовані порушенням з боку ПСП „Степ прийнятих на себе зобовязань щодо оплати вартості товару, придбаного відповідно до умов договору купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу № 29-04-09/Н від 16.04.2009р., та виникненням у ТОВ „Казус-Про як нового кредитора у вказаних зобовязаннях права застосовувати до вказаного відповідача заходів майнової відповідальності боржника та штрафних санкцій за порушеними грошовими зобовязаннями, а також невиконанням ТОВ „Совагро як поручителем спірних грошових зобовязань за ПСП „Степ.

12.10.2015р. до суду надійшла заява ТОВ „Казус-Про про уточнення позовних вимог (вх. № 2-5583/15), у відповідності до якої позивач просить суд стягнути із відповідачів в солідарному порядку відсотки річних в сумі 14 911,20 грн., штраф в сумі 30 350,00 грн., пеню в сумі 9 040,09 грн., збитки від інфляції в сумі 4 451,20 грн. Вказана редакція позовних вимог була прийнята судом до розгляду як остаточна.

Під час розгляду даної справи від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності його повноважного представника.

Відповідач ТОВ „Совагро повністю визнає заявлений до нього позов. В свою чергу, ПСП „Степ заперечує проти позову, посилаючись на його безпідставність та необгрунтованість. При цьому, жоден із відповідачів не забезпечив участь своїх представників в судовому процесі, незважаючи на їх належне повідомлення про час та місце розгляду справи, та про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

16.04.2009р. між товариством з обмеженою відповідальністю „Тридента Агро (Продавець) та ПСП „Степ (Покупець) було укладено договір купівлі-продажу товару на умовах відстрочення платежу № 29-04-09/Н (далі по тексту договір № 29-04-09/Н від 16.04.2009р.), у відповідності до п.п. 1.1, 1.2 якого цей договір визначає умови купівлі-продажу насіння (далі по тексту товар) на умовах відстрочення платежу. Предметом договору є товар, який належить Продавцю на момент укладення договору або буде набутий Продавцем у майбутньому.

Підписанням додатку № 1 сторонами було погоджено, що предметом договору № 29-04-09/Н від 16.04.2009р. є наступний товар: насіння соняшника PR63A40 у кількості 25,0 посівних одиниць, насіння кукурудзи KSC29M54 у кількості 150,0 посівних одиниць, загальною вартістю 151 750,00 грн., що еквівалентно 18 734,75 доларів США на момент укладення договору.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Виходячи з положень п.п. 3.1, 3.2, 4.6 договору № 29-04-09/Н від 16.04.2009р. товар може передаватись Покупцю партіями. Товар вважається переданим Покупцю з моменту підписання видаткових накладних. Право власності на товар, а також ризик випадкового знищення або випадкового пошкодження товару переходить до Покупця після передачі товару та підписання відповідних документів (накладних), що свідчать про прийом Покупцем товару.

Відповідно до положень ст.ст. 662, 664 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов договору № 29-04-09/Н від 16.04.2009р., ТОВ „Тридента-Агро було передано у власність ПСП „Степ товар вартістю 151 750,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи видатковими накладними № РН-ЖИ00050 від 28.04.2009р. та № РН-ЖИ-00044 від 23.04.2009р., які належним чином оформлені як первинні бухгалтерські документи.

Згідно з п. 5.3 договору № 29-04-09/Н від 16.04.2009р. оплата вартості товару проводиться наступним чином: 30% від вартості товару оплачується Покупцем в строк до 01.05.2009р. без виставлення рахунку-фактури; 70% від вартості товару оплачується Покупцем в строк до 15.11.2009р. без виставлення рахунку-фактури.

Статтею 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобовязання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, у тому числі і з договорів. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Зобовязання, в свою чергу, згідно вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України, має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Одностороння відмова від виконання зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

В силу положень ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтями 610, 612 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як свідчать наявні у матеріалах справи банківські виписки, ПСП „Степ здійснило часткову оплату вартості придбаного у спірних правовідносинах товару у наступний спосіб: 29.10.2009р. було сплачено 12 259,20 грн., 03.11.2009р. було сплачено 26 000 грн., що свідчить про порушення даним відповідачем прийнятих на себе зобовязань у спірних правовідносинах.

За таких обставин, суд доходить висновку про доведеність матеріалами справи факту порушення ПСП „Степ власних зобовязань у спірних правовідносинах щодо здійснення своєчасної та повному обсязі оплати вартості придбаного на виконання умов договору № 29-04-09/Н від 16.04.2009р. товару.

В свою чергу, 26.01.2011р. між ТОВ „Тридента Агро (Первісний кредитор) та ТОВ „Незалежна юридична компанія (Новий кредитор) було укладено угоду про заміну кредитора у зобовязанні № НЮК-1-ТА (в редакції додаткової угоди № 1 від 28.01.2011р.), у відповідності до умов якої Первісний кредитор відступає Новому кредиторові право вимоги виконання з боку ПСП „Степ (), що іменується в подальшому „Боржник, зобовязання щодо сплати розміру штрафу, пені, 30% річних, інфляційних витрат, набутих Первісним кредитором на договору № 29-04-09/Н від 16.04.2009р., у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Божником грошового зобовязання щодо оплати вартості отриманого товару. За цією угодою Новий кредитор одержав право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошової суми в нарахованому розмірі заборгованості (до оцінки вартості товару, курсової різниці), пені, штрафу, 30% річних, інфляційних витрат, за весь період існування основної заборгованості (прострочення виконання Боржником грошового зобовязання згідно договору № 29-04-09/Н від 16.04.2009р.). Вартість зобовязання, що відступається за даною угодою, становить, проте не обмежується, сумою в розмірі 37 810,49 грн. З моменту укладення даної угоди, Новий кредитор наділяється всіма правами Первісного кредитора, що випливають із умов договору № 29-04-09/Н від 16.04.2009р. по відношенню до Боржника щодо заборгованості (до оцінки вартості товару, курсової різниці), нарахування розміру пені, 30% річних, штрафу, інфляційних витрат за весь час прострочення, у звязку із неналежним, несвоєчасними та неповним виконанням Боржником грошового зобовязання згідно договору № 29-04-09/Н від 16.04.2009р.

На виконання вказаної угоди, 26.01.2011р. ТОВ „Тридента Агро передало, а ТОВ „Незалежна юридична компанія прийняло документи для підтвердження переходу права вимоги відносно боржника ПСП „Степ, про що було складено відповідний акт приймання-передачі. Крім того, в порядку ст. 517 ЦК України ТОВ „Тридента-Агро 26.01.2011р. було надіслано на адресу ПСП „Степ повідомлення про заміну кредитора у зобовязанні у звязку із укладенням вищезазначеної угоди, що підтверджується відповідним описом вкладення та квитанцією про прийняття плати за надання поштових послуг.

При цьому, як свідчить зміст листа Головного управління регіональної статистики від 04.09.2014р. № 23-07/1919, ТОВ „Незалежна юридична компанія в результаті проведених 08.11.2013р. реєстраційних дій було перереєстровано в ТОВ „Казус-Про.

Відповідно до ст.ст. 512 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

В силу приписів ст.ст. 516, 517 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Первісний кредитор у зобов'язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Таким чином, приймаючи до уваги укладення між ТОВ „Тридента Агро та позивачем вищезазначеної угоди про відступлення права вимоги, в результаті чого ТОВ „Тридента Агро відступило до ТОВ „Казус-Про власне право вимоги щодо стягнення із ПСП „Степ заходів майнової відповідальності та штрафних санкцій, нарахованих у звязку із невиконанням названим відповідачем власних зобовязань щодо оплати вартості придбаного за договором № 29-04-09/Н від 16.04.2009р. товару, про що названий відповідач був повідомлений належним чином, суд дійшов висновку, що позивачем в установленому законом порядку було набуто право вимоги щодо стягнення із ПСП „Степ заходів майнової відповідальності та штрафних санкцій в тому самому обсязі, в якому ці права належали первісному кредитору ТОВ „Тридента-Агро.

Згідно з ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 8.6 договору № 29-04-09/Н від 16.04.2009р. передбачено, що сторони згідно з ч.2 ст. 625 ЦК України дійшли згоди, що Покупець у випадку прострочення оплати товару за користування коштами Продавця сплачує на користь останнього 30% річних.

У звязку із порушенням відповідачем прийнятих на себе грошових зобовязань щодо здійснення своєчасної та в повному обсязі оплати вартості товару, поставленого на виконання умов договору № 29-04-09/Н від 16.04.2009р., позивачем в порядку ст. 625 ЦК України було нараховано ПСП „Степ до сплати 30% річних в суму 14 911,20 грн. Проаналізувавши здійснений позивачем розрахунок відсотків річних, господарський суд доходить висновку про його правильність та обґрунтованість, у звязку з чим, визнає правомірним факт нарахування ПСП „Степ до сплати відсотків річних в сумі 14 911,20 грн.

Крім того, з посиланням на ст. 625 ЦК України позивачем було нараховано ПСП „Степ до сплати збитки від інфляції в сумі 4 451,20 грн., перевіривши розрахунок яких, суд доходить висновку про його правильність та обґрунтованість, у звязку з чим, визнає правомірним факт нарахування ПСП „Степ до сплати збитків від інфляції в сумі 4 451,20 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 549, п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки -грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов'язання. Так, згідно ч.ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання. При цьому, відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" від 22.11.1996р. №543/96-ВР (із змінами та доповненнями) платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений ст. 1 вказаного Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з ч. 4 ст. 231 ГК України розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

При здійсненні нарахування пені слід мати на увазі приписи ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, згідно з якими нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Положеннями п.п. 8.2, 8.3, 8.4 договору № 29-04-09/Н від 16.04.2009р. передбачено, що за прострочення виконання зобовязання Покупець зобовязаний сплатити на користь Продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення. Сторони відповідно до ст. 259 ЦК України домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій становить пять років з моменту підписання даного договору. Крім того, сторони відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України домовились про те, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобовязань за даним договором здійснюється протягом пяти років. Покупець у випадку порушення умов оплати вартості товару сплачує на користь Продавця штраф в розмірі 20% розмірі 20% від вартості неоплаченого товару.

З посиланням на положення п.п. 8.2, 8.3, 8.4 договору № 29-04-09/Н від 16.04.2009р. позивачем було нараховано ПСП „Степ до сплати штраф в сумі 30 350,00 грн. та пеню в сумі 9 040,09 грн. Перевіривши здійснені позивачем розрахунки штрафних санкцій, заявлених до стягнення, господарський суд доходить висновку про їх правильність та обґрунтованість, у звязку з чим, доходить висновку про правомірність нарахування ПСП „Степ до сплати штрафу в сумі 30 350,00 грн. та пені в сумі 9 040,09 грн.

Враховуючи вищевикладене, факт існування обовязку ПСП „Степ сплатити на користь ТОВ «Казус-Про» відсотки річних в сумі 14 911,20 грн., штраф в сумі 30 350,00 грн., пеню в сумі 9 040,09 грн. та збитки від інфляції в сумі 4 451,20 грн., витікає з умов укладеної по справі угоди та положень чинного законодавства. Докази, спростовуючих викладене, в матеріалах справи відсутні.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, 03.02.2014р. між ТОВ «Казус-Про» (Кредитор) та ТОВ «Совагро» (Поручитель) було укладено договір поруки № 03-02-2014-4 (в редакції додаткової угоди № 1 від 28.09.2015р.), у відповідності до умов якого Поручитель поручився перед Кредитором за виконання обовязку ПСП „Степ (), далі по тексту договору Боржник, щодо виконання грошового зобовязання щодо сплати розміру заборгованості (до оцінки вартості товару, курсової різниці), штрафу, пені, 30% річних, інфляційних витрат у звязку із неналежним, несвоєчасним та неповним виконанням Боржником грошового зобовязання згідно договору купівлі-продажу та угоди, що передбачені даним договором. Під основним договором в цьому договорі розуміють угоду № НЮК-1-ТА про заміну кредитора у зобовязанні (відступлення права вимоги в порядку ст.ст. 512-519 ЦК України) від 26.01.2011р., укладену на підставі договору № 29-04-09/Н від 16.04.2009р. Відповідальність Поручителя перед Кредитором обмежується сплатою розміру штрафу, пені, 30% річних та інфляційних витрат в сумі 60 000 грн. 00 коп. Поручитель зобовязується виконати вказане грошове зобовязання в строк до 02.10.2015р.

Як вбачається із матеріалів справи, шляхом вручення 20.02.2014р. директору ТОВ „Совагро" листа від 17.02.2014р. за вих. № 17-10/02 позивач висунув вказаному відповідачу вимогу про виконання грошових зобов'язань за ПСП „Степ, які забезпечені порукою ТОВ «Совагро» за умовами відповідного договору.

В силу приписів ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

В свою чергу, згідно зі ст.ст. 541, 543 ЦК України солідарний обов'язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов'язання. У разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Аналізуючи наведені законодавчі норми, а також звертаючись до правової природи такого заходу забезпечення виконання зобов'язань як порука та інституту солідарної відповідальності, суд констатує факт наданого законом кредитору права на звернення до суду з позовом до обох солідарних боржників - боржника за основним зобов'язанням та поручителя, з підстав невиконання зобов'язання, забезпеченого порукою.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що на час вирішення даної справи ТОВ „Совагро" не виконало зобов'язання за ПСП „Степ щодо сплати на користь позивача відсотків річних в сумі 14 911,20 грн., штрафу в сумі 30 350,00 грн., пені в сумі 9 040,09 грн. та збитків від інфляції в сумі 4 451,20 грн., незважаючи на пред'явлення позивачем відповідної вимоги, господарський суд дійшов висновку про наявність солідарного обов'язку ПСП „Степ та ТОВ „Совагро" щодо виконання сплати грошових коштів, які заявлені до стягнення в межах даної справи.

У зв'язку з викладеним, позовні вимоги ТОВ „Казус-Про в частині солідарного стягнення із ТОВ «Совагро» та ПСП „Степ відсотків річних в сумі 14 911,20 грн., штрафу в сумі 30 350,00 грн., пені в сумі 9 040,09 грн. та збитків від інфляції в сумі 4 451,20 грн. підлягають задоволенню.

Згідно вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. В свою чергу, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Підсумовуючи всі вищевикладені обставини, відповідно до ст.ст. 509, 510, 512-514, 516, 517, 541, 543, 553, 554, 615, 625, 692, 712 ЦК України, позов підлягає задоволенню у повному обсязі шляхом присудження до стягнення в солідарному порядку із ПСП „Степ та ТОВ „Совагро на користь ТОВ „Казус-Про відсотків річних в сумі 14 911,20 грн., штрафу в сумі 30 350,00 грн., пені в сумі 9 040,09 грн. та збитків від інфляції в сумі 4 451,20 грн.

Судові витрати зі сплати судового збору відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України та п. 4.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України від 21.02.2013р. № 7 (з наступними змінами та доповненнями) покладаються на відповідачів в рівних частинах.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 35, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути солідарно з приватного сільськогосподарського підприємства „СТЕП /13522, Житомирська область, Попільнянський район, село Криве, вул. Паркова, 1, / та товариства з обмеженою відповідальністю „Совагро /65012, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 2-А, / на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Казус-Про /07200, Київська область, смт Іванків, вул. Польське шосе, 3, / відсотки річних в сумі 14 911 грн. 20 коп. /чотирнадцять тисяч девятсот одинадцять грн. 20 коп./, штраф в сумі 30 350 грн. 00 коп. /тридцять тисяч триста пятдесят грн. 00 коп./, пеню в сумі 9 040 грн. 09 коп. /девять тисяч сорок грн. 09 коп./, збитки від інфляції в сумі 4 451 грн.20 коп. /чотири тисячі чотириста пятдесят одна грн. 20 коп./. Наказ видати.

3. Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства „СТЕП /13522, Житомирська область, Попільнянський район, село Криве, вул. Паркова, 1, / на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Казус-Про /07200, Київська область, смт Іванків, вул. Польське шосе, 3, / судовий збір в сумі 609 грн. 00 коп. /шістсот девять грн. 00 коп./. Наказ видати.

4. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю „Совагро /65012, м. Одеса, вул. Мала Арнаутська, 2-А, / на користь товариства з обмеженою відповідальністю „Казус-Про /07200, Київська область, смт Іванків, вул. Польське шосе, 3, / судовий збір в сумі 609 грн. 00 коп. /шістсот девять грн. 00 коп./. Наказ видати.

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 85 ГПК України.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. ст. 91, 93 ГПК України сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів, а на ухвалу місцевого господарського суду - протягом п'яти днів з дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повний текст рішення підписано 16.11.2015р.

Суддя С.П. Желєзна