ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

27 листопада 2015 року Справа № 913/32/15

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючий суддяХодаківська І.П.,
суддіФролова Г.М., Яценко О.В.
розглянувши матеріали касаційної скарги Першого заступника прокурора Луганської області
на постановуДонецького апеляційного господарського суду від 08.09.2015 року
у справі№ 913/32/15
господарського судуЛуганської області
за позовомЗаступника прокурора Луганської області в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Луганської області
доПублічного акціонерного товариства "Лисичанський склозавод "Пролетарій"
простягнення 13 300 921, 96 грн.

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга першого заступника прокурора Луганської області на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 09.09.2015 року у справі № 913/32/15 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з огляду на наступне.

Відповідно до статті 111 Господарського процесуального кодексу України, якою встановлено форму і зміст касаційної скарги, передбачено, що до скарги додаються докази сплати судового збору.

Згідно ч. 2 ст. 44 господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Перший заступник прокурора Луганської області звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 09.09.2015 року та клопотанням про відстрочення сплати судового збору, яке мотивоване тим, що Законом України "Про державний бюджет України на 2015 рік" не передбачено видатки на сплату прокурорами судового збору і відповідне фінансування з такою метою не здійснювалось.

Порядок та розмір справляння судового збору визначається Законом України "Про судовий збір".

З 01.09.2015 року набув чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року N 484-VIII, згідно з яким органи прокуратури виключено з платників, що звільняються від сплати судового збору.

Згідно ч. ч. 1,. 2 ст. 9 Закону України "Про судовий збір" судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Обґрунтування пов'язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору у встановлених законом розмірах і в строки, покладається на цю особу, виходячи з вимог ст.ст. 32, 33 ГПК України.

Прикінцевими положеннями Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору" від 22.05.2015 року N 484-VIII передбачено, що Кабінет Міністрів України має забезпечити відповідне фінансування державних органів, які позбавляються пільг щодо сплати судового збору.

Положеннями ст. 90 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що фінансування прокуратури здійснюється згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими Генеральним прокурором України, у межах річної суми видатків, передбачених Державним бюджетом України на поточний бюджетний період.

Зважаючи на те, що прокурор при поданні касаційної скарги не надав документальне підтвердження незабезпечення Кабінетом Міністрів України відповідного фінансування прокуратури Луганської області та не підтвердив жодними доказами, що на відкритих в органі Казначейства рахунках відсутні необхідні кошти для сплати судового збору та виконання прокурором своїх функцій з представництва інтересів держави в суді, а також беручи до уваги те, що у ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" передбачена можливість відстрочення судом сплати судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, проте прокурор не довів, що прокуратурою (розпорядником бюджетних коштів) було надано органу Казначейства України доручення на здійснення відповідного платежу, оформлене відповідно до вимог законодавства, тобто, прокурор не підтвердив, що до ухвалення судового рішення у справі (постанови суду касаційної інстанції) він взагалі має намір та можливість сплачувати судовий збір за подання касаційної скарги у справі, Вищий господарський суд України доходить до висновку, що підстави для відстрочення сплати судового збору за клопотанням прокурора в цьому випадку відсутні.

Неподання доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі та відхилення клопотання про відстрочення сплати судового збору є підставою для повернення касаційної скарги відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2, 3, 4 і 6 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати касаційну скаргу.

За таких обставин, Вищий господарський суд України не може прийняти вказану касаційну скаргу до провадження і вона підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 86, 111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В:

1. Клопотання першого заступника прокурора Луганської області про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.09.2015 року у справі № 913/32/15 відхилити.

2. Касаційну скаргу першого заступника прокурора Луганської області на постанову Донецького апеляційного господарського суду від 08.09.2015 року у справі № 913/32/15 повернути скаржнику.

Головуючий суддяІ.П. Ходаківська

СуддіГ.М. Фролова

О.В. Яценко