РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2015Справа №910/24431/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ інвест"

до Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк"

Третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,

на стороні позивача - ОСОБА_1

Третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,

на стороні позивача - ОСОБА_2

Третя особа-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору,

на стороні позивача - ОСОБА_3

про припинення зобов'язання

Суддя Гумега О.В.

Представники:

від позивача: Панчик А.О. за довіреністю б/н від 22.07.2015

від відповідача: Супрун О.В. за довіреністю № 7-75/21 від 18.11.2015

від третьої особи-1: не з'явився

від третьої особи-2: не з'явився

від третьої особи-3: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Газ інвест" (позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" (відповідач) про:

- визнання припиненими Договору поруки № 97-190412 від 19.04.2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ інвест", у зв'язку з поєднанням боржника та кредитора в одній особі, зобов'язання ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" за Кредитним договором №557-190412 від 19.04.2012 року та додатковими угодами до нього, в частині стягнення заборгованості (далі - відповідно Договір поруки та Кредитний договір);

- визнання відсутнім у Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" права на стягнення з ТОВ "Газ інвест" та ОСОБА_3 заборгованості за Кредитним договором №557- 190412 від 19.04.2012 року та додатковими угодами до нього.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що:

- 19.04.2012 між ОСОБА_3 (позичальник) та відповідачем (банк) був укладений Кредитний договір;

- 19.04.2012 між відповідачем (кредитор) та позивачем (поручитель) був укладений Договір поруки, відповідно до якого позивач зобов'язався відповідати перед відповідачем солідарно з ОСОБА_3 за своєчасне погашення суми кредиту згідно Кредитного договору;

- 19.04.2012 між відповідачем (іпотекодержатель) та ОСОБА_3 (іпотекодавець) був укладений Договір іпотеки № 966-190412/І, який забезпечує вимогу відповідача, що випливає з Кредитного договору, а також всіх додаткових договорів до нього;

- у ОСОБА_3 виникла прострочена заборгованість по кредиту за Кредитним договором в сумі 641200,00 грн.;

- 30.05.2014 та 01.07.2014 ОСОБА_3 були укладені договори про відступлення права вимоги з власниками банківських вкладів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на суму 1016534,57 грн. в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_3 по Кредитному договору, про що 03.07.2014 ОСОБА_3 повідомив відповідача;

- однак, 12.08.2014 позивач отримав лист відповідача № 2371-6.1-20 від 12.08.2014 про наявність простроченої заборгованості ОСОБА_3 перед відповідачем за Кредитним договором в загальній сумі 937725,15 грн., в т.ч. заборгованості по кредиту в сумі 641200,00 грн., заборгованості за процентами в сумі 275,830,39 грн., заборгованості за комісіями в сумі 20694,76 грн.;

- позивач вважає, що у спірних правовідносинах відбулось поєднання боржника і кредитора в одній особі, у зв'язку з чим відповідно до ст. 606 Цивільного кодексу України наявні підстави для визнання припиненим Договору поруки, який був укладений між ним та відповідачем;

- за наведених обставин позивач просить суд визнати припиненими зобов'язання ОСОБА_3 перед відповідачем за Кредитним договором та додатковими угодами до нього, в частині стягнення заборгованості;

- в свою чергу, позивач також просить суд визнати відсутнім у відповідача права на стягнення з позивача та ОСОБА_3 заборгованості за Кредитним договором та додатковими угодами до нього.

- водночас позивач повідомляє, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17.11.2014 № 725 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 18.11.2014 № 121 "Про початок процедури ліквідації АТ "ЄВРОГАЗБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК" та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію АТ "ЄВРОГАЗБАНК" - Ковальова Віктора Михайловича строком на 1 рік з по 17.11.2015 включно. Позивач вважає, що припинення зобов'язань в розумінні статті 606 Цивільного кодексу України є самостійною підставою та не залежить від черговості задоволення вимог кредиторів, передбаченої Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом, що визначає процедуру ліквідації банків.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.09.2015 порушено провадження у справі № 910/24431/15 та призначено розгляд справи на 05.10.2015 о 12:10 год.

25.09.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи. Заява судом задоволена.

02.10.2015 через відділ діловодства суду від позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв'язку з неможливістю представника бути присутнім в судовому засіданні, призначеному на 05.10.2015, через його участь в інших судових засіданнях, які відбудуться в Донецькому апеляційному господарському суді. На підтвердження зазначеного позивач надав суду копії ухвал про порушення апеляційного провадження від 23.09.2015 у справі № 908/3938/15, № 908/3943/15 та від 10.09.2015 у справі № 908/3949/15. В якості додатку до клопотання позивач також надав суду клопотання генерального директора позивача ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи, у зв'язку з його перебуванням на стаціонарному лікуванні та неможливістю бути присутнім в судовому засіданні 05.10.2015.

В судове засідання, призначене на 05.10.2015, представник відповідача з'явився.

В судове засідання, призначене на 05.10.2015, представник позивача не з'явився, але повідомив суд про причини неявки, подавши 02.10.2015 через відділ діловодства суду клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні, призначеному на 05.10.2015, судом перевірено виконання сторонами вимог ухвали суду від 17.09.2015 про порушення провадження у справі № 910/24431/15 та встановлено, що позивач та відповідач вимоги зазначеної ухвали не виконали.

В судовому засіданні, призначеному на 05.10.2015, судом розглянуте та задоволене клопотання позивача про відкладення розгляду справи.

Враховуючи клопотання позивача про відкладення розгляду справи, нез'явлення представника позивача в судове засідання 05.10.2015, невиконання сторонами вимог ухвали суду від 17.09.2015 та положення п. 1, 2 ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення справи по суті в судовому засіданні, призначеному на 05.10.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.10.2015 відкладено розгляд справи на 02.11.2015 о 15:10 год.

30.10.2015 через відділ діловодства суду від представника позивача надійшла заява про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2. В якості додатків до заяви позивач надав суду копії договорів банківського вкладу № 307263, № 307265, № 326069, № 326074; копію заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 335/7215/14-ц від 07.08.2014; копію заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя у справі № 335/7223/14-ц від 02.09.2014.

В судове засідання, призначене на 02.11.2015 представник відповідача з'явився.

В судове засідання, призначене на 02.11.2015, представник позивача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні, призначеному на 02.11.2015, подав клопотання про долучення до матеріалів справи копії постанови Вищого господарського суду України у справі № 910/20339/14 від 25.03.2015 та копії рішення Апеляційного суду Запорізької області у справі № 335/9238/14 від 15.10.2015. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

В судовому засіданні, призначеному на 02.11.2015, розглядалася заява про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_1 та ОСОБА_2, подана позивачем 30.10.2015 через відділ діловодства суду.

Представник відповідача в судовому засіданні 02.11.2015 заперечував проти задоволення такої заяви позивача.

Відповідно до ч. 3 ст. 27 ГПК України, питання про залучення третіх осіб до участі у справі вирішується господарським судум.

Дослідивши зміст поданої позивачем заяви, враховуючи положення ст. 27 ГПК України та обставини справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви позивача про залучення до участі у справі третіх осіб.

Суд дійшов висновку про необхідність залучення до участі у справі в якості третьої особи-3, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_3.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.11.2015 відкладено розгляд справи на 16.11.2015 о 15:10 год. та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 (третя особа-1), ОСОБА_2 (третя особа-2), ОСОБА_3 (третя особа-3).

16.11.2015 через відділ діловодства суду від третьої особи-1 надійшло клопотання про розгляд справи без участі третьої особи-1, відповідно до якого третя особа-1 повідомила суд про те, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просила суд розглядати справу без її участі.

16.11.2015 через відділ діловодства суду від третьої особи-2 надійшло клопотання про розгляд справи без участі третьої особи-2, відповідно до якого третя особа-2 повідомила суд про те, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі та просила суд розглядати справу без її участі.

16.11.2015 через відділ діловодства суду від третьої особи-1 надійшли пояснення на позовну заяву, зі змісту яких вбачається, що третя особа-1 підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

16.11.2015 через відділ діловодства суду від третьої особи-2 надійшли пояснення на позовну заяву, зі змісту яких вбачається, що третя особа-2 підтримує позовні вимоги в повному обсязі.

Так, третя особа-1 та третя особа-2 вважають, що ОСОБА_3 виконав зобов'язання перед банком (відповідачем) шляхом поєднання боржника і кредитора в одній особі. У зв'язку з припиненням зобов'язання ОСОБА_3 за Кредитним договором, вважається припиненим Договір поруки.

16.11.2015 через відділ діловодства суду від відповідача надійшли заперечення проти позовних вимог, відповідно до яких відповідач просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, з огляду на таке:

- рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.03.2015 у справі № 335/9238/14-ц відмовлено в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ інвест" про стягнення заборгованості за Кредитним договором; відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" про зобов'язання зарахувати грошові кошти по договорам банківських вкладів для погашення заборгованості за Кредитним договором;

- рішенням Апеляційного суду Запоріжської області від 15.10.2015 у справі № 335/9238/14-ц рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.03.2015 у цій справі в частині відмови в позові Публічному акціонерному товариству "Європейський газовий банк" скасовано; ухвалено в цій частині нове рішення наступного змісту. Позов Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" заборгованість по Кредитному договору у розмірі 1049093,11 грн., яка складається з:

641200,00 грн. заборгованість за кредитом;

53351,38 грн. - пеня за несвоєчасне повернення основної суми кредиту;

303059,43 грн. - прострочена заборгованість по процентах;

29184,54 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів;

22297,76 грн. - заборгованість по сплаті комісії за обслуговування кредитної заборгованості;

провадження у справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ інвест" про стягнення заборгованості за договором кредиту закрити;

- у наведених рішеннях суди дійшли висновків про неможливість зарахування зустрічних вимог у процедурі ліквідації банку з посиланням на ст. 602 ЦК України, оскільки це призведе до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого Законом України "Про банки і банківську діяльність". Такі висновки обґрунтовані відповідними нормами Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", якими передбачено особливий порядок задоволення вимог кредиторів та недопустимість задоволення вимог кредиторів поза межами ліквідаційної процедури. Наведені обставини, як вважає відповідач, не підлягають доказуванню у даній справі в силу норм ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України;

- відповідач звертає увагу, що підставою припинення зобов'язання відповідно до ст. 606 ЦК України у зв'язку з поєднанням двох сторін у одній особі, є залишення у результаті такого поєднання однієї особи, тоді як в спірних правовідносинах залишаються дві особи, у яких наявні взаємні зобов'язання. Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд України у постанові від 16.09.2015 у справі № 6-43цс15;

- відповідач повідомив, що 30.01.2015 ОСОБА_2, а 13.10.2014 ОСОБА_1 були отримані суми гарантованого відшкодування в порядку, встановленому законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", що ставить під сумнів належний перехід всіх прав до ОСОБА_3 за договорами банківських вкладів.

В судове засідання, призначене на 16.11.2015, представники позивача, відповідача та третьої особи-3 з'явилися.

Представники третьої особи-1 та третьої особи-2 в судове засідання 16.11.2015 не з'явилися, але подали 16.11.2015 через відділ діловодства суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

В судовому засіданні 16.11.2015 представники позивача подали клопотання про долучення документів до матеріалів справи, зокрема, доказів на підтвердження направлення копії позовної заяви і доданих до неї документів третім особам. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представники позивача в судовому засіданні 16.11.2015 надали усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.11.2015 проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у запереченнях, поданих 16.11.2015 через відділ діловодства суду.

Представник третьої особи-3 надав усні пояснення щодо заявлених позовних вимог та зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги.

В судовому засіданні, призначеному на 16.11.2015, представники позивача та відповідача подали спільне клопотання про продовження строків вирішення спору. Клопотання судом задоволене та передане до відділу діловодства суду для реєстрації.

Враховуючи клопотання сторін про продовження строку вирішення спору та положення ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення спору по суті в судовому засіданні, призначеному на 16.11.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 продовжено строк вирішення спору та відкладено розгляд справи на 23.11.2015 о 12:30 год.

23.11.2015 через відділ діловодства суду від представника відповідача надійшли пояснення по справі, згідно яких відповідач зазначив наступне:

- належні докази переходу прав до нового кредитора банку надані не були;

- вимоги щодо застосування статті 606 Цивільного кодексу України не підлягають застосуванню у спірних правовідносинах;

- позивачем не надано доказів на підтвердження направлення кредиторської вимоги в порядку та строки, передбачені ст. 49 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", у зв'язку з чим відсутні підстави вважати зобов'язання відповідача за спірними договорами банківського вкладу дійсними по теперішній час;

- норма ч. 8 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" прямо забороняє припинення зобов'язань, які є предметом даного позову.

В судове засідання, призначене на 23.11.2015, представники позивача, відповідача та третьої особи-3 з'явилися.

Представники третьої особи-1 та третьої особи-2 в судове засідання 23.11.2015 не з'явилися, але подали 16.11.2015 через відділ діловодства суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

В судовому засіданні, призначеному на 23.11.2015, представники позивача подали додаткові пояснення до позовної заяви з урахуванням судової практики в аналогічних спорах. Пояснення разом з доданими до них документами залучені судом до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації. Відповідно до додаткових пояснень до позовної заяви:

- позивач вважає, що в результаті укладених договорів про відступлення права вимоги ОСОБА_3 став кредитором банку (відповідача), таким чином, у правовідносинах, які виникли між ОСОБА_3 та банком, відбулось поєднання в ОСОБА_3 боржника і кредитора в одній особі;

- позивач вважає безпідставними доводи відповідача у запереченнях на позов щодо неможливості припинення зобов'язань через процедуру ліквідації банку, оскільки припинення зобов'язання є самостійною правовою підставою та самостійним інститутом, що визначено в ст. 606 Цивільного кодексу України і не залежить від черговості задоволення вимог кредиторів, встановленої Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Більш того, повідомлення банку про припинення зобов'язань ОСОБА_3 за Кредитним договором було надіслане до введення тимчасової адміністрації та початку ліквідаційної процедури Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк", а тому вимога позивача не порушує припис п. 4 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб";

- позивач звертає увагу, що судова практика в аналогічних правовідносинах пов'язана із вимогами про припинення зобов'язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог або поєднанням боржника і кредитора в одній особі саме на стадії введення в банк тимчасової адміністрації та/або ліквідації банку, проте у спірних правовідносинах прохання про визнання зобов'язання таким, що припинилось шляхом поєднання в одній особі боржника і кредитора було надіслане ще до введення в банк тимчасової адміністрації.

В судовому засіданні, призначеному на 23.11.2015, представники позивача подали додаткові пояснення до позовної заяви стосовно змісту позовних вимог з урахуванням вимог ст. 1 ГПК України. Позивач вважає, що ігнорування банком (відповідачем) звернень ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3 про укладення договорів про відступлення права вимоги та припинення зобов'язань ОСОБА_3 за Кредитним договором у зв'язку з поєднанням в одній особі боржника і кредитора та звернення відповідача до позивача як поручителя за Договором поруки, порушує майнові права та інтереси позивача та прямо впливає на фінансове становище позивача. Пояснення разом з доданими до них документами залучені судом до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представник третьої особи-3 в судовому засіданні 23.11.2015 подав пояснення щодо заявлених позовних вимог. Пояснення залучені судом до матеріалів справи та передані до відділу діловодства суду для реєстрації.

Представники позивача в судовому засіданні 23.11.2015 надали усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримали з урахуванням додаткових пояснень, поданих 23.11.2015 в судовому засіданні.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.11.2015 проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у запереченнях, поданих 16.11.2015 через відділ діловодства суду.

Представник третьої особи-3 в судовому засіданні 23.11.2015 надав усні пояснення щодо заявлених позовних вимог, позовні вимоги підтримав з урахуванням пояснень, поданих 23.11.2015 в судовому засіданні.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 77 ГПК України, суд дійшов висновку про неможливість вирішення спору по суті в судовому засіданні, призначеному на 23.11.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.11.2015 відкладено розгляд справи на 07.12.2015 о 09:20 год.

В судове засідання, призначене на 07.12.2015, представники позивача, відповідача та третьої особи-3 з'явилися.

Представники третьої особи-1 та третьої особи-2 в судове засідання 07.12.2015 не з'явилися, але подали 16.11.2015 через відділ діловодства суду клопотання про розгляд справи без їх участі.

Представники позивача в судовому засіданні 07.12.2015 надали усні пояснення по суті заявлених позовних вимог, позов підтримали з урахуванням додаткових пояснень, поданих 23.11.2015 в судовому засіданні.

Представник відповідача в судовому засіданні 07.12.2015 проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у запереченнях, поданих 16.11.2015 через відділ діловодства суду.

Представник третьої особи-3 в судовому засіданні 07.12.2015 надав усні пояснення щодо заявлених позовних вимог, позовні вимоги підтримав з урахуванням пояснень, поданих 23.11.2015 в судовому засіданні.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, у судовому засіданні 07.12.2015 було проголошено вступну та резолютивну частину рішення та повідомлено, що повне рішення буде складено у термін, передбачений ч. 4 ст. 85 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та третьої особи-3, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, оглянувши в судових засіданнях оригінали документів, копії яких знаходяться в матеріалах справи, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

19.04.2012 між Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" (банк, відповідач) та ОСОБА_3 (позичальник, третя особа-3) був укладений Кредитний договір № 557-190412, відповідно до п. 1.1 якого банк надає позичальнику кредит на суму 700000,00 грн., а позичальник зобов'язується повернути отримані грошові кошти по 10 квітня 2014 року та сплатити за користування кредитом проценти у розмірі 25% річних (а за користування кредитом з моменту, вказаного у підпункті "б" пункту 3.1 даного договору, сплатити проценти у підвищеному розмірі (далі - Кредитний договір).

19.04.2012 між Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" (іпотекодержатель, відповідач) та ОСОБА_3 (іпотекодавець, третя особа-3) був укладений Договір іпотеки № 966-190412/І, який забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з Кредитного договору, а також всіх додаткових договорів до нього (п. 1.1). Предметом іпотеки є квартира, що належить іпотекодавцю на підставі Договору купівлі-продажу квартири № КМБ/01/09, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Журавльовим Д.В. 27.02.2009 за реєстровим № 268 (п. 1.3).

19.04.2012 між Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" (кредитор, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ інвест" (поручитель, позивач) був укладений Договір поруки № 97-190412, відповідно до якого позивач зобов'язався відповідати перед відповідачем солідарно з ОСОБА_3 за своєчасне погашення суми кредиту згідно Кредитного договору (далі - Договір поруки).

ОСОБА_3 (третя особа-3) були укладені такі договори про відступлення права вимоги на загальну суму 1016534,57 грн.:

- 30.05.2014 з ОСОБА_2 (третя особа-2) укладено договір про відступлення права вимоги за договором банківського вкладу № 326074 від 24.10.2013, відповідно до якого первісний кредитор (ОСОБА_2) передав новому кредитору (ОСОБА_3) право вимоги виконання боржником (банком, відповідачем) зобов'язань за вказаним договором банківського вкладу в розмірі вартості банківського металу загальною масою 545 грамів /17,53 троїцької унції, що дорівнюють 258845,28 грн.;

- 30.05.2014 з ОСОБА_1 (третя особа-1) укладено договір про відступлення права вимоги за договором банківського вкладу № 326069 від 24.10.2013, відповідно до якого первісний кредитор (ОСОБА_1) передав новому кредитору (ОСОБА_3) право вимоги виконання боржником (банком, відповідачем) зобов'язань за вказаним договором банківського вкладу в розмірі вартості банківського металу загальною масою 500 грамів /16,1 троїцької унції, що дорівнюють 237730,12 грн.;

- 04.06.2014 з ОСОБА_2 (третя особа-2) укладено договір про відступлення права вимоги за договором банківського вкладу № 307263 від 03.12.2012, відповідно до якого первісний кредитор (ОСОБА_2) передав новому кредитору (ОСОБА_3) право вимоги виконання боржником (банком, відповідачем) зобов'язань за вказаним договором банківського вкладу в розмірі банківського вкладу, що складає 18747,05 доларів США та проценти за договором в розмірі 3155,17 доларів США, що дорівнюють 259979,58 грн.;

- 04.06.2014 з ОСОБА_1 (третя особа-1) укладено договір про відступлення права вимоги за договором банківського вкладу № 307265 від 03.12.2012, відповідно до якого первісний кредитор (ОСОБА_1) передав новому кредитору (ОСОБА_3) право вимоги виконання боржником (банком, відповідачем) зобов'язань за вказаним договором банківського вкладу в розмірі банківського вкладу, що складає 18747,05 доларів США та проценти за договором в розмірі 3155,17 доларів США, що дорівнюють 259979,58 грн. (далі разом - договори про відступлення права вимоги).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 04.07.2014, ОСОБА_3 01.07.2014, 03.07.2014 та 21.07.2014 були надіслані Публічному акціонерному товариству "Європейський газовий банк" (відповідачу) листи-повідомлення про укладення вищенаведених договорів про відступлення права вимоги і припинення зобов'язання ОСОБА_3 за Кредитним договором на підставі статті 606 Цивільного кодексу України у зв'язку із поєднанням в одній особі боржника і кредитора. На підтвердження направлення зазначених повідомлень відповідачу позивачем залучено до матеріалів справи рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення № 333, № 341, накладні кур'єрської пошти № 1444574, № 1444576 від 03.07.2014, фіскальний чек № 4945 від 21.07.2014.

Позивач зазначив, що відповіді на вищенаведені листи ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 відповідач не надав, проте направив позивачу лист № 2371-6.1-20 від 12.08.2014 про наявність простроченої заборгованості ОСОБА_3 перед банком за Кредитним договором в загальній сумі 937725,15 грн., в т.ч. заборгованості по кредиту в сумі 641200,00 грн., заборгованості за процентами в сумі 275,830,39 грн., заборгованості за комісіями в сумі 20694,76 грн. (без врахування штрафних санкцій), у зв'язку з чим вимагав від позивача як поручителя негайно погасити вказану заборгованість.

З огляду на правовідносини сторін, що склались, позивач вважає, що в результаті укладених договорів про відступлення права вимоги ОСОБА_3 став кредитором банку (відповідача), в свою чергу, у правовідносинах, які виникли між ОСОБА_3 та банком, відбулось поєднання в ОСОБА_3 боржника і кредитора в одній особі, тоді як згідно статті 606 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Водночас, дії відповідача, а саме: ігнорування відповідачем звернень ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про укладення договорів про відступлення права вимоги та припинення зобов'язань ОСОБА_3 за Кредитним договором у зв'язку з поєднанням в одній особі боржника і кредитора, а також звернення відповідача до позивача як поручителя за Договором поруки з вимогою погасити прострочену заборгованість ОСОБА_3, позивач вважає такими, що порушують його майнові права та інтереси, у зв'язку з чим позивач і звернувся до суду з позовом про:

- визнання припиненим Договору поруки № 97-190412 від 19.04.2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ інвест" 03.07.2014 року, у зв'язку з поєднанням боржника та кредитора в одній особі;

- визнання припиненим зобов'язання ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" за Кредитним договором №557-190412 від 19.04.2012 року та додатковими угодами до нього, в частині стягнення заборгованості;

- визнання відсутнім у Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" права на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ інвест" та ОСОБА_3 заборгованості за Кредитним договором №557- 190412 від 19.04.2012 року та додатковими угодами до нього.

Додатково позивач зазначив, що відповідно до постанови Правління Національного банку України від 17.11.2014 № 725 "Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 18.11.2014 № 121 "Про початок процедури ліквідації АТ "ЄВРОГАЗБАНК" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку", згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА "ЄВРОПЕЙСЬКИЙ ГАЗОВИЙ БАНК" та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію АТ "ЄВРОГАЗБАНК".

Позивач вважає, що припинення зобов'язань в розумінні статті 606 Цивільного кодексу України є самостійною підставою та не залежить від черговості задоволення вимог кредиторів, передбаченої Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", який є спеціальним законом, що визначає процедуру ліквідації банків.

Крім того, як зазначає позивач, повідомлення банку про припинення зобов'язань ОСОБА_3 за Кредитним договором було надіслане до введення тимчасової адміністрації та початку ліквідаційної процедури Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк", а тому вимога позивача не порушує припис п. 4 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Треті особи-1, 2, 3 вважають позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідач проти позову заперечує та вказує, що припинення зобов'язання на підставі ст. 606 ЦК України відбудеться у разі поєднання двох сторін у одній особі, тоді як в спірних правовідносинах залишаються дві особи, у яких наявні взаємні зобов'язання. До того ж, відповідач ставить під сумнів належний перехід всіх прав до ОСОБА_3 за договорами банківських вкладів, оскільки згідно цих договорів ОСОБА_2 та ОСОБА_1 30.01.2015 та 13.10.2014 відповідно були отримані суми гарантованого відшкодування в порядку, встановленому законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб". Відповідач також послався на обставини, встановлені рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.03.2015 та рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2015 у справі № 335/9238/14-ц.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Приписами статей 33, 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно із ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та третьої особи-3, суд дійшов таких висновків.

Щодо вимоги про визнання припиненим Договору поруки № 97-190412 від 19.04.2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ інвест", у зв'язку з поєднанням боржника та кредитора в одній особі.

Договір поруки, який позивач просить визнати припиненим, укладений між Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ інвест" (поручитель). Отже, сторонами цього договору є позивач та відповідач.

За Договором поруки позивач (поручитель) зобов'язався відповідати перед відповідачем (кредитором) солідарно з ОСОБА_3 за своєчасне погашення суми кредиту згідно Кредитного договору № 557-190412 від 19.04.2012 (пункти 1.1, 3.2 Договору поруки).

Відповідно до частини першої статті 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Згідно із статтею 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Тобто, зобов'язання - це правовідношення між, як мінімум, двома сторонами, а поєднання двох сторін у одній особі є підставою для припинення зобов'язання.

Статтею 606 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. При цьому необхідною умовою припинення зобов'язання згідно зі статтею 606 є взаємна відповідність прав і обов'язків боржника і кредитора, за відсутності якої зобов'язання не може бути припинене.

Приписи статті 606 Цивільного кодексу України встановлюють такий спосіб припинення цивільно-правового зобов'язання, що не залежить від волі сторін. Поєднання боржника і кредитора в одній особі має місце в разі, якщо до сторони, яка є боржником, переходить за певних обставин зобов'язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, та/або навпаки. Іншими словами, в силу об'єктивних обставин або певного правочину один із суб'єктів правовідношення зникає (або виходить із двосторонніх зобов'язальних правовідносин). При цьому до особи, що залишилась, переходять всі правомочності щодо взаємних зобов'язань, у зв'язку з чим власне і припиняється правовідношення.

Отже, щоб зобов'язання припинилось на підставі норми статті 606 Цивільного кодексу України поєднанням двох сторін у одній особі, необхідно щоб у результаті такого поєднання лишилась лише одна особа. Поєднання боржника та кредитора може бути наслідком, зокрема, правонаступництва, причому як загального, так і у випадку ліквідації з правонаступництвом (злиття, приєднання тощо). Аналогічний висновок міститься у постанові Вищого господарського суду України від 25.03.2015 у справі № 910/20339/14.

Крім того, у постанові від 16.09.2015 у справі № 6-43цс15 Верховний Суд України дійшов висновку, що стаття 606 ЦК України повинна застосовуватися судом до спірних правовідносин у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить зобов'язання іншої особи відповідно до будь-якої підстави, зазначеної в законі, та якщо при цьому один із суб'єктів правовідношення у зв'язку з обставинами, зазначеними в законі, зникає і з двох самостійних суб'єктів залишається (утворюється) один, в якому поєднується боржник і кредитор. Саме в такому разі підстава припинення цивільно-правового зобов'язання не залежатиме від волі сторін.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 111-28 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Верховного Суду України, має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Отже, вищенаведений висновок постанови Верховного Суду України від 16.09.2015 у справі № 6-43цс15 щодо застосування норми статті 606 ЦК України підлягає застосуванню судом до спірних правовідносин сторін у даній справі, предметом спору в якій є, зокрема, вимога позивача про визнання припиненим Договору поруки № 97-190412 від 19.04.2012 року між Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ інвест" 03.07.2014 року, у зв'язку з поєднанням боржника та кредитора в одній особі.

Як вбачається з матеріалів даної справи, обидві сторони Договору поруки як боржник (поручитель, позивач) так і кредитор (відповідач) існують як окремі особи, а тому передбаченого статтею 606 Цивільного кодексу України поєднання боржника і кредитора в одній особі не відбулося.

З огляду на викладене, суд не вбачає припинення зобов'язань за Договором поруки на підставі статті 606 Цивільного кодексу України у зв'язку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Водночас суд відхиляє як безпідставні доводи позивача з приводу того, що в результаті укладених договорів про відступлення права вимоги ОСОБА_3 став кредитором відповідача, таким чином, у правовідносинах, які виникли між ОСОБА_3 та відповідачем, відбулось поєднання в ОСОБА_3 боржника і кредитора в одній особі.

Відхиляючи наведені доводи позивача суд виходив з того, що ОСОБА_3 є боржником за Кредитним договором №557-190412 від 19.04.2012 року, а не за Договором поруки, який позивач просить визнати припиненим у зв'язку з поєднанням боржника та кредитора в одній особі.

Судом враховано, що ОСОБА_3 (третя особа-3) фактично не заперечує, що є боржником за Кредитним договором №557-190412 від 19.04.2012 року.

Більш того, факт наявності заборгованості ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" за Кредитним договором №557-190412 від 19.04.2012 року в загальній сумі 1049093,11 грн. встановлений рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2015 у справі № 335/9238/14-ц та не потребує доказування в силу приписів ч. 3 ст. 35 ГПК України. Так, відповідно до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Суд взяв до уваги, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.03.2015 у справі № 335/9238/14-ц відмовлено в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" до ОСОБА_3, Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ інвест" про стягнення заборгованості за Кредитним договором; відмовлено в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3 до Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" про зобов'язання зарахувати грошові кошти по договорам банківських вкладів для погашення заборгованості за Кредитним договором.

Проте рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2015 у справі № 335/9238/14-ц рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.03.2015 у цій справі в частині відмови в позові Публічному акціонерному товариству "Європейський газовий банк" скасовано; ухвалено в цій частині нове рішення наступного змісту. Позов Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" заборгованість по Кредитному договору у розмірі 1049093,11 грн., яка складається з:

641200,00 грн. заборгованість за кредитом;

53351,38 грн. - пеня за несвоєчасне повернення основної суми кредиту;

303059,43 грн. - прострочена заборгованість по процентах;

29184,54 грн. - пеня за несвоєчасну сплату процентів;

22297,76 грн. - заборгованість по сплаті комісії за обслуговування кредитної заборгованості;

провадження у справі в частині позовних вимог Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ інвест" про стягнення заборгованості за договором кредиту закрити. Зазначене рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2015 у справі № 335/9238/14-ц є чинним, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Більш того, у правовідносинах, які виникли між ОСОБА_3 та відповідачем (на підставі Кредитного договору), також відсутні підстави вважати, що відбулось поєднання в ОСОБА_3 боржника і кредитора в одній особі. Як вказав Верховний Суд України у вищенаведеній постанові від 16.09.2015 у справі № 6-43цс15, у випадку, коли боржник банку придбав право вимоги до банку за договором, відповідні два зобов'язання між банком і його боржником, який придбав згідно з договором право вимоги до банку, не можуть припинятись на підставі статті 606 ЦК України, оскільки зазначена стаття до таких правовідносин не застосовується.

Отже, суд дійшов висновку, що в спірному випадку не відбулось припинення зобов'язань на підставі статті 606 Цивільного кодексу України у зв'язку з поєднанням боржника і кредитора в одній особі за Договором поруки № 97-190412 від 19.04.2012 року, оскільки обидві сторони цього договору продовжують об'єктивно існувати із збереженням за ними всіх прав та обов'язків. За таких обставин, у задоволенні позовних вимог про визнання припиненим Договору поруки № 97-190412 від 19.04.2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ інвест", у зв'язку з поєднанням боржника та кредитора в одній особі, - належить відмовити.

При цьому інші доводи позивача в обґрунтування вимоги про визнання припиненим Договору поруки (в тому числі твердження про надсилання повідомлень банку про припинення зобов'язань ОСОБА_3 за Кредитним договором до введення тимчасової адміністрації та початку ліквідаційної процедури банку), суд відхиляє як такі, що не мають значення в спірному випадку.

Щодо вимоги про визнання припиненим зобов'язання ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" за Кредитним договором №557-190412 від 19.04.2012 року та додатковими угодами до нього, в частині стягнення заборгованості.

З огляду на приписи частини третьої статті 22 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якими місцеві господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають з господарських правовідносин, а також інші справи, віднесені процесуальним законом до їх підсудності, та на вимоги статей 1, 4 1, 12 ГПК України господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

Згідно ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. У випадках, передбачених законодавчими актами України, до господарського суду мають право також звертатися державні та інші органи, громадяни, що не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Отже, з приписів ст. 1 ГПК України вбачається, що за загальним правилом господарські суди розглядають справи у спорах за участю юридичних осіб та громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності. Участь фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності допускається лише у випадках, передбачених законодавчими актами України.

Такий випадок передбачений, зокрема п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України, яка відносить до підвідомчості господарських судів справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між господарським товариством та його учасником, у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками господарських товариств, що пов'язані із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності цього товариства, навіть у тому випадку, коли учасник є фізичною особою, яка не є суб'єктами підприємницької діяльності.

Проаналізувавши вищевикладене, враховуючи те, що позивач заявив вимогу про визнання припиненим зобов'язання ОСОБА_3 за Кредитним договором №557-190412 від 19.04.2012 року, який був укладений між відповідачем та ОСОБА_3 як громадянином України, а докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 мав (має) статус суб'єкта підприємницької діяльності в матеріалах справи відсутні, суд дійшов висновку, що в частині вимоги про визнання припиненим зобов'язання ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" за Кредитним договором №557-190412 від 19.04.2012 року та додаткових угод до нього, в частині стягнення заборгованості, - спір не підлягає розгляду в господарських судах України.

Судом враховано, що ГПК України не передбачено можливості об'єднання в одне провадження вимог, що підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства.

Як роз'яснено господарським судам в п. 14 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", в разі подання позову, в якому об'єднано вимоги, що підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, господарський суд приймає позовну заяву в частині вимог, що підлягають розглядові господарськими судами, а в іншій частині з посиланням на пункт 1 частини першої статті 62 ГПК - відмовляє у прийнятті позовної заяви. Якщо у розгляді справи буде встановлено, що провадження у відповідній частині порушено помилково, господарський суд припиняє провадження у справі в цій частині згідно з пунктом 1 частини першої статті 80 ГПК.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про припинення провадження у справі згідно з пунктом 1 частини першої статті 80 ГПК України в частині вимог про визнання припиненим зобов'язання ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" за Кредитним договором №557-190412 від 19.04.2012 року та додатковими угодами до нього, в частині стягнення заборгованості.

Щодо вимоги про визнання відсутнім у Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" права на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ інвест" та ОСОБА_3 заборгованості за Кредитним договором №557- 190412 від 19.04.2012 року та додатковими угодами до нього.

Згідно ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (с. 1 ст. 1048 ЦК України).

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк.

Як встановлено судом, Кредитний договір № 557-190412 від 19.04.2012 укладений між Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" (банк, відповідач) та ОСОБА_3 (позичальник, третя особа-3).

Предметом Кредитного договору сторони визначили надання банком (відповідачем) позичальнику (третій особі-3) кредит на суму 700000,00 грн. та зобов'язання позичальника повернути отримані грошові кошти в термін та на умовах, визначених цим договором (п. 1.1 Кредитного договору).

Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору передбачено, що у разі несвоєчасного повернення кредиту або несвоєчасної сплати процентів за користування кредитом, як у разі настання строку повернення кредиту (його частини) і/або сплати процентів, так і уразі виникнення відповідно до умов цього договору зобов'язання позичальника достроково повернути кредит і сплатити процент, банк має право видати наказ про примусову сплату боргового зобов'язання.

Окрім того, судом встановлено, що 19.04.2012 між Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" (кредитор, відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Газ інвест" (поручитель, позивач) був укладений Договір поруки № 97-190412.

Відповідно до п. 1.1 Договору поруки, поручитель (позивач) зобов'язується відповідати перед кредитором солідарно з ОСОБА_3 за своєчасне погашення суми кредиту по Кредитному договору.

Судом зазначалось, що Кредитний договір був укладений між відповідачем та ОСОБА_3 як громадянином України, при цьому докази на підтвердження того, що ОСОБА_3 мав (має) статус суб'єкта підприємницької діяльності в матеріалах справи відсутні, а тому суд дійшов висновку, що в частині вимоги про визнання відсутнім у Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" права на стягнення, зокрема, з ОСОБА_3 заборгованості за Кредитним договором №557- 190412 від 19.04.2012 року та додаткових угод до нього, - спір не підлягає розгляду в господарських судах України, що є підставою для припинення провадження у справі в цій частині згідно з пунктом 1 частини першої статті 80 ГПК України.

Водночас суд дійшов висновку про відмову в задоволенні вимоги позивача про визнання відсутнім у Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" права на стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Газ інвест" заборгованості за Кредитним договором №557-190412 від 19.04.2012 року та додаткових угод до нього, оскільки позивачем не доведено належними і допустимими доказами відсутність у відповідача такого права. Відмовляючи в задоволенні таких вимог суд також виходив з наступного.

Згідно п. 2.1.1 Договору поруки кредитор (відповідач) має право у разі невиконання боржником (ОСОБА_3.) своїх зобов'язань за Кредитним договором, протягом 1 робочого дня з дня невиконання пред'явити свої вимоги безпосередньо до поручителя (позивача). Ці вимоги є обов'язковими для виконання протягом 1 робочого дня з моменту отримання поручителем від кредитора повідомлення про невиконання боржником зобов'язань за Кредитним договором.

Відповідно до п. 3.3 Договору поруки причини невиконання боржником своїх зобов'язань за Кредитним договором жодним чином не можуть впливати на виконання поручителем зобов'язань за цим договором.

Договір поруки № 97-190412 від 19.04.2012 станом на час розгляду спору по суті є чинним, за згодою сторін або за рішенням суду не припинявся та не розривався, докази протилежного в матеріалах справи відсутні.

Отже, з огляду на чинність укладеного між позивачем та відповідачем Договору поруки, право на пред'явлення вимог до позивача (поручителя) виникає у відповідача (кредитора) у разі невиконання боржником своїх зобов'язань за Кредитним договором, а відповідно, - таке право у відповідача відсутнє у разі виконання боржником своїх зобов'язань за Кредитним договором. В свою чергу, факт виконання боржником своїх зобов'язань за Кредитним договором (або спростування цього факту) підлягає доведенню належними і допустимими доказами в розумінні статей 33, 34 ГПК України.

Позивачем належні і допустимі докази на підтвердження виконання боржником (ОСОБА_3.) своїх зобов'язань за Кредитним договором суду не надані, тоді як матеріали справи свідчать про зворотнє. Як вище зазначалось, факт наявності заборгованості ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" за Кредитним договором №557-190412 від 19.04.2012 року в загальній сумі 1049093,11 грн. встановлений рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 15.10.2015 у справі № 335/9238/14-ц та не потребує доказування в силу приписів ч. 3 ст. 35 ГПК України.

Судовий збір, відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладається на позивача.

Керуючись ст.ст. 22, 27, 32, 33, 34, 35, 44, 49, п. 1 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 82 - 85, 111-28 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Припинити провадження у справі № 910/24431/15 в частині вимог про визнання припиненим зобов'язання ОСОБА_3 перед Публічним акціонерним товариством "Європейський газовий банк" за Кредитним договором №557-190412 від 19.04.2012 року та додатковими угодами до нього, в частині стягнення заборгованості, - на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

Припинити провадження у справі № 910/24431/15 в частині вимог про визнання відсутнім у Публічного акціонерного товариства "Європейський газовий банк" права на стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за Кредитним договором №557- 190412 від 19.04.2012 року та додатковими угодами до нього, - на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо останню не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.12.2015

Суддя Гумега О.В.