ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.11.2015р. Справа№ 914/3687/15

За позовом: Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області, м. Львів

до відповідача: Державного підприємства Львіввугілля, Львівська область, м. Сокаль

про стягнення боргу в сумі 4 455,71 грн.

Суддя Коссак С.М.

при секретарі Куць М.Я.

Представники:

Від позивача: ОСОБА_1 представник за довіреністю №575 від 25.02.2015р., ОСОБА_2 представник за довіреністю №12/1-3943 від 01.10.2015р.

Від відповідача: не з`явився.

На розгляд господарського суду Львівської області Управлінням Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області подано позов до Державного підприємства «Львіввугілля» про стягнення боргу в сумі 4455,71 грн.

Ухвалою від 29.10.2015р. провадження у справі порушено, позовну заяву прийнято до розгляду, розгляд справи призначено на 16.11.2015р.

З підстав зазначених в ухвалі суду від 16.11.2015р. розгляд справи відкладено на 30.11.2015р.

27.11.2015р. позивачем подано клопотання про зменшення позовних вимог (вх.№ 5558/15), у звязку проведенням між сторонами взаєморозрахунку. Позивач просить стягнути з відповідача 4 400,00 грн., подав клопотання про долучення до матеріалів справи банківські виписки (вх.№ 51615/15).

30.11.2015р. відповідачем подано клопотання, в якому він визнає борг за наданні послуги охорони майна в сумі 4 400,00 грн. Просить розглядати справу без участі його представника. ОСОБА_3 звірки розрахунків, підписаний сторонами станом на 12.11.2015р.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач у порушення умов договору на централізовану охорону від 15.02.2008р. не в повному обсязі оплатив вартість наданих послуг, у звязку з чим утворилась загальна заборгованість в сумі 4 400,00 грн. (з врахуванням клопотання (заяви) про зменшення позовних вимог).

У судовому засіданні 30.11.2015р. представники позивача позовні вимоги підтримують з підстав зазначених в позовній заяві, з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог та просять стягнути заборгованість за наданні послуги охорони майна в сумі 4 400,00 грн.

У судове засідання 30.11.2015р. відповідач явку повноважного представника не забезпечив, однак подав клопотання, в якому визнає борг за наданні послуги охорони майна в сумі 4 400,00 грн. та просить розглядати справу без участі представника.

Справа розглядається з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 27.11.215р. (вх.№ 5558/15).

У судовому засіданні 30.11.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно і обєктивно зясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

15.02.2008 року між позивачем та відповідачем укладено договір на централізовану охорону майна на обєкті підрозділом Держаної служби охорони при міністерстві внутрішніх справ України (надалі - Договір) згідно , якого замовник (відповідач у справі) доручає, а охорона (позивач у справі) зобовязується здійснювати охорону майна замовника на обєкті та обслуговування сигналізації на цьому обєкті.

Відповідно до п.3.2. Договору оплата за послуги охорони здійснюється замовником на умовах попередньої оплати шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок охорони. Перший платіж по Договору у сумі вартості послуг охорони за перший місяць охорони обєкт здійснюється замовником впродовж 2-х банківських днів після підписання сторонами Договору. Усі наступні платежі по Договору здійснюються замовником не пізніше 15 числа кожного місяця за цей місяць.

Пунктами 4.2, 4.2.7. Договору визначено право охорони розірвати в односторонньому порядку цей Договір письмово повідомивши замовника у випадках передбачених цим Договором, а також у разі: ненадходження оплати за надані послуги у встановлений п.3.2. Договору строк.

Позивачем у звязку з дебіторською заборгованістю відповідача наказом від 31.07.215р. № 4019 Договір було розірвано з 01.07.2015р.

На виконання умов Договору позивачем було надано відповідачу послуги з охорони майна, що підтверджується актами прийму-здачі виконання робіт/ послуг за період з січня 2014р. по червень 2015р. виставлених позивачем та здійснення відповідачем часткових оплат, що вбачається з банківських виписок.

Відповідач покладенні на нього зобовязання з оплати наданих послуг згідно прийму-здачі виконання робіт в повній мірі не виконав, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 4 400,00 грн.

26.08.2015р. позивачем було надіслано відповідачу претензію про сплату заборгованості за Договором.

У звязку з не оплатою наданих послуг, виникла заборгованість в сумі 4 400,00грн. (з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог) що підтримується позивачем та визнається відповідачем, та вбачається з ОСОБА_3 звірки підписаного сторонами та кріплених печатками.

Доказів повного або часткового погашення заборгованості на момент розгляду справи в суді сторонами суду не подано.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до частини 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 179 Господарського кодексу України майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

В силу положень статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу інших актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Між сторонами у справі виникли зобов'язання на підставі договору надання послуг в силу пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник, зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Статтею 611 Цивільного кодексу України передбачені наслідки порушення зобовязання.

Матеріалами справи підтверджено факт виконання позивачем своїх зобовязань за Договором. Відповідач не заперечив надання послуг позивачем згідно Договору, визнав існування заборгованості перед позивачем.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості за Договором в сумі 4 400,00 грн., оскільки такі обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи.

Згідно з ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Виходячи зі змісту наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 179, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 15, 610, 611, 612, 626, 629, 901 Цивільного кодексу України та ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства «Львіввугілля» (80000, Львівська область, місто Сокаль, вулиця Б. Хмельницького, будинок 26; ідентифікаційний код 32323256) на користь Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Львівській області (79019, Львівська область, місто Львів, вулиця Липинського, будинок 44; ідентифікаційний код 08596956) 4 400,00 грн. заборгованості за надані послуги та 1 218,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати відповідно до статті 116 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено та підписано 02.12.2015 року.

Суддя Коссак С.М.