ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

29.10.2015 Справа № 905/2083/15

Господарський суд Донецької області у складі: судді Овсяннікової О.В.,

при секретарі судового засідання Степанян К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЧ», м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСТЕХЕЛЕКТРО», м. Курахове, Мар'їнський р-н, Донецька область

про стягнення 51 774,93 гривень, -

за участю представників сторін:

від позивача: Нагорний Є.Ф. (довіреність № 26/08 від 26.08.2015)

від відповідача: не з'явився

С У Т Ь С П О Р У :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ЛУЧ» звернулось з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСТЕХЕЛЕКТРО» про стягнення 51 774,93 гривень з яких: 28 657,24 гривень заборгованості, 1 578,11 гривень річних, 21 539,58 гривень інфляційних втрат.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що зобов'язання за договором ним були виконані, але в порушення умов договору відповідач за виконані роботи не розрахувався, тому за ним налічується борг за прострочку оплати якого нараховуються інфляційні та річні на підставі ст.625 Цивільного кодексу України.

Відповідач надіслав факсограму за змістом якої заперечує проти позову та просить застосувати строк позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши доводи та пояснення представника позивача, господарський суд -

В С Т А Н О В И В :

01 серпня 2011 року між сторонами був укладений договір підряду № 41, згідно з п.1.1. якого Замовник (відповідач) доручив, а Підрядник (позивач) прийняв на себе зобов'язання виконати роботи, пов'язані з капітальним ремонтом трансформаторів.

Строк дії договору встановлений з моменту підписання і до 31.12.2011 року, але у будь-якому разі - до повного виконання всіх зобов'язань за договором. (п. 11.1. договору)

За правовою природою укладений договір є договором підряду і підпадає під правове регулювання глави 61 (ст.ст. 837-864) Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. (ч.2 ст.837 ЦК України)

Ціна договору становить 139 131,60 гривень, у тому числі ПДВ 23 118,60 гривень. (п.6.1. договору)

Розрахунки за виконані роботи проводяться шляхом перерахування Замовником грошових коштів на поточний рахунок Підрядника протягом 15 банківських днів після підписання акту приймання-передачі робіт, отримання рахунку і податкової накладної. (п.6.3. договору)

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач виконав передбачені договором роботи, що підтверджується актами приймання-передачі виконаних будівельних робіт б/н від 31 серпня 2011 року на суму 69 256,80 гривень та б/н від 31 грудня 2011 року на суму 62 313,60 гривень, а загалом на 131 570,40 гривень.

Акти підписані Замовником без зауважень, а тому суд вважає, що роботи були виконані належним чином.

Відповідачем частково оплачена вартість робіт в сумі 102 913,16 гривень, а тому залишок несплаченої суми становить 28 657,24, що є боргом відповідача.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК, якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст.610 ЦКУ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Доказів оплати боргу відповідачем не надано, а тому позовні вимоги в частині стягнення боргу є обґрунтованими.

Стаття 625 Цивільного кодексу України встановлює, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи, що розмір річних не встановлений договором, вони підлягають нарахуванню відповідно до закону.

Позивачем нараховані 3% річних в розмірі 1 578,11 гривень за період з 07.11.2013 по 07.09.2015, інфляційні втрати в розмірі 21 539,58 гривень за період листопад 2013- липень 2015 року.

Перевіривши арифметичний розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за допомогою програми інформаційно-пошукової системи «ЛІГА Закон», враховуючи рекомендації Пленуму Вищого господарського суду України, викладені у постанові № 14 від 17 грудня 2013 року «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», інформаційного листа № 01-06/928/2012 від 17 липня 2012 року та приписи статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання зобов'язань», господарський суд дійшов висновків, що розмір нарахованих позивачем 3% річних є вірним, а інфляційних втрат - завищеним.

Обґрунтована сума інфляційних втрат становить 21 038,62 гривень.

Вимога відповідача про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.ч. 1, 5 ст. 261 ЦК України).

Якщо договором чи іншим правочином визначено різні строки виконання окремих зобов'язань, що з нього виникають (наприклад, у зв'язку з поетапним виконанням робіт або з розстроченням оплати), позовна давність обчислюється окремо стосовно кожного з таких строків.

В даному випадку судом встановлено, що зобов'язання відповідача стосовно проведення остаточного розрахунку за договором підряду № 41 від 01.08.2011 мало бути виконано до 15.09.2011 та 15.01.2012, як це передбачено пунктом 6.3. договору, на підставі актів здачі-приймання виконаних будівельних робіт б/н від 31.08.2011 та 31.12.2011. Отже, передбачений статтею 257 Цивільного кодексу України строк позовної давності сплинув 16.09.2014 та 16.01.2015, тоді як позивач звернувся до суду лише 07.09.2015.

Проте, позивач за змістом позовної заяви зазначає, що не вважає пропущеним строк позовної давності.

В обґрунтування своє позиції зазначає, що матеріали справи містять неодноразові звернення позивача з листом-вимогою (№ 23/07/юр від 23.07.2012) та претензією про оплату виконаних робіт (№ 21/10 від 21.10.2013).

У відповідь на звернення позивача, відповідач зобов'язався оплатити наявну за договором підряду № 41 від 01.08.2011 заборгованість. (листи №83/12 від 24.07.2012, № 862/13 від 106.11.2013, № 291/14 від 26.05.2014)

Частинами 1, 3 статті 264 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов'язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати:

визнання пред'явленої претензії;

зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору;

письмове прохання відстрочити сплату боргу;

підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акту звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір;

письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу;

часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. (4.4.1. вказаної Постанови)

Таким чином, суд вважає, що перебіг строку позовної давності був перерваний визнанням боргу.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

За приписами статті 43 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Беручи до уваги, що позовні вимоги частково обґрунтовані, документально доведені і відповідачем не оспорені, вони підлягають задоволенню в обґрунтований частині.

Відповідно до ст.49 ГПК України стягується з винної сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

На підставі ст.ст. 256-257, ч.1,3 ст. 264, ст.ст. 526, 510, 530, 610, 614, 625, ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України, керуючись ст.ст. 22, 33, 34, 43, 49, 75, 82, 84-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

В И Р I Ш И В :

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЧ» до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСТЕХЕЛЕКТРО» стягнення 51 774,93 гривень - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ДОНБАСТЕХЕЛЕКТРО» (85612, Донецька область, Мар'їнський район, місто Курахове, вулиця Побєди, будинок № 20, квартира №53; р/р 603, в відділенні № 1 ПАТ «Енергобанк» м. Київ, МФО 300272; код ЄДРПОУ - 20398816) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ЛУЧ» (61003, місто Харків, провулок .дубового, будинок № 8; р/р 4001 в Харківському МРУ «Приватбанк», МФО 351533; код ЄДРПОУ - 351533) 28 657,24 гривень заборгованості, 1 578,11 гривень річних, 21 038,62 гривень інфляційних втрат, 1 827,00 гривень судового збору

В іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду може бути оскаржене через господарський суд Донецької області до Донецького апеляційного господарського суду протягом десяти днів з моменту підписання повного тексту. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні 29.10.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Повний текст рішення підписано 03.11.2015.

Суддя О.В. Овсяннікова