КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2015 р. Справа№ 5011-33/8037-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Скрипки І.М.

Шаптали Є.Ю.

при секретарі судового засідання Котовський С.О.

за участю представників:

від позивача: Кучерявий Д.В. - за належно оформленою довіреністю;

від відповідача-1: Андрієць Г.О. - за належно оформленою довіреністю;

від відповідача-2:Мошківський В.А. - за належно оформленою довіреністю;

від третьої особи-1: не з'явились;

від третьої особи-2: не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Фінексбанк"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 року

у справі № 5011-33/8037-2012 (суддя Зеленіна Н.І.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Фінексбанк"

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2012 року у справі № 5011-33/8037-2012

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк"

до відповідача-1 Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект-А"

відповідача-2 Публічного акціонерного товариства "Фінексбанк"

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Новохатня Н.С.

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: Приватне акціонерне товариство "Спільне підприємство "Ен Ес Ай Констракшн"

про визнання договору іпотеки недійсним

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укрсоцбанк" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект-А" та Публічного акціонерного товариства "Фінексбанк", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Новохатня Н.С. та Приватне акціонерне товариство "Спільне підприємство "Ен Ес Ай Констракшн" про визнання договору іпотеки недійсним.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.09.2012 року позов задоволено частково, визнано недійсним іпотечний договір від 17.02.2012 року, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Проект-А" та Публічним акціонерним товариством "Фінексбанк" посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Новохатньою Н.С., зареєстрований за № 500; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект - А" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" судовий збір в розмірі 178,84 грн.; стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Фінексбанк" на користь Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" судовий збір в розмірі 178,84 грн. В іншій частині позову відмовлено.

Публічне акціонерне товариство "Фінексбанк" звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2012 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 року у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Фінексбанк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2012 року у справі № 5011-33/8037-2012 відмовлено, рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2012 року у справі № 5011-33/8037-2012 залишено без змін.

Не погодившись із вказаною ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Фінексбанк" подало до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду міста Києва від 16.09.2015 року у справі № 5011-33/8037-2012, а рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2012 року у справі № 5011-33/8037-2012 - без змін.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що апелянт вважає оскаржувану ухвалу незаконною та необґрунтованою.

Зокрема, посилається на те, що суд першої інстанції не міг розглядати справу, оскільки провадження за нововиявленими обставинами між тими сторонами, з тих же пістав і про той же предмет вже було порушено іншим головуючим по справі на два дня раніше і керуючись ч. 1, п. 2 ст. 81 ГПК України повинен був залишити заяву без розгляду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.10.2015 року колегією суддів у складі: головуючий судді Гончарова С.А., суддів Скрипки І.М., Шаптали Є.Ю. апеляційну скаргу прийнято до розгляду, порушено апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено на 10.11.2015 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2015 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги на 15 днів та відкладено розгляд справи на 25.11.2015 року.

Представники третіх осіб до судового засідання, що відбулось 25.11.2015 року, не з'явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови №18 від 26.12.2011 року Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представників третіх осіб не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи за відсутності представників третіх осіб є можливим.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від господарського суду міста Києва від 02.09.2015 року заяву Публічного акціонерного товариства "Фінексбанк" про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 17.09.2012 року у справі №5011-33/8037-2012 за нововиявленими обставинами прийнято до провадження суддею Якименко М.М. та призначено до розгляду на 22.09.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.09.2015 року тотожну заяву Публічного акціонерного товариства "Фінексбанк" про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 17.09.2012 року у справі №5011-33/8037-2012 за нововиявленими обставинами прийнято до провадження суддею Зеленіною Н.І. та призначено до розгляду на 16.09.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 16.09.2015 року суддею Зеленіною Н.І. у задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Фінексбанк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2012 року у справі № 5011-33/8037-2012 відмовлено, рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2012 року у справі № 5011-33/8037-2012 залишено без змін.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 22.09.2015 року суддею Якименко М.М. зупинено провадження у справі № 5011-33/8037-2012 до розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Фінексбанк" на ухвали господарського суду міста Києва від 16.09.2015 року у справі 5011-33/8037-2011, та винесення і набрання законної сили постанови (ухвали) Київського апеляційного господарського суду за наслідками її розгляду. Зобов'язано учасників судового процесу повідомити суд про усунення обставин, що зумовили зупинення провадження у справі № 5011-33/8037-2012.

Тобто, у господарському суді міста Києва було відкрите господарське провадження за двома однаковим за своїм змістом заявами обставинами та як вбачається з матеріалів, які надійшли до Київського апеляційного господарського суду, матеріали справи у кількості 6 томів перебували на розгляді у судді Якименко М.М.

Оскаржена ухвала, прийнята за результатами розгляду суддею Зеленіною Н.І. документів доданих до заяви Публічного акціонерного товариства "Фінексбанк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Господарського суду міста Києва від 17.09.2012 року у справі № 5011-33/8037-2012, а також наданих сторонами в процесі розгляду наведеної заяви документів та їх копій. При цьому, матеріали справи у кількості 6 томів судом при розгляді заяви про перегляд за нововиявленими обставинами рішення не досліджувались.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно з п. 1 Постанови №6 від 23.12.2012 року Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення", рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Приписами п. 4 вказаного пленуму визначено, що господарським судам слід виходити з того, що рішення може ґрунтуватись лише на тих доказах, які були предметом дослідження і оцінки судом. При цьому необхідно мати на увазі, що згідно зі статтею 43 Господарського процесуального кодексу України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 4, 2 Господарського процесуального кодексу України щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

До того ж, за смістом п. 3.16 Постанови №18 від 26.12.2011 року Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" відсутність у суді матеріалів справи унеможливлює розгляд ним процесуальних питань по справі.

Враховуючи викладене колегія суддів робить висновок, що судом першої інстанції при прийнятті оскарженої ухвали від 16.09.2015 року не були в повному обсязі досліджені матеріали справи, що свідчить про порушення ним наведених приписів процесуального законодавства.

Згідно зі ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

З огляду на викладені вище обставини, з урахуванням положень ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, колегія апеляційного суду дійшла висновку, що ухвала господарського суду міста Києва від 22.09.2015 року підлягає скасуванню.

Між тим, як зазначалось, оскарженою ухвалою господарський суд м. Києва розглянув по суті заяву Публічного акціонерного товариства "Фінексбанк" про перегляд рішення господарського суду міста Києва від 17.09.2012 року у справі №5011-33/8037-2012 за нововиявленими обставинами та прийняв процесуальне рішення про відмову у її задоволенні та залишенні рішення по справі без змін.

Згідно з ч. 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Зважаючи на наведене заява Публічного акціонерного товариства «Фінексбанк» про перегляд за нововиявленими обставинами підлягає розгляду судом апеляційної інстанції по суті та в повному обсязі.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства "Фінексбанк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 17.09.2012 року у справі № 5011-33/8037-2012, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтуються вимоги поданої заяви та заперечення, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду заяви і вирішення її по суті, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.09.2012 року у справі №5011-33/8037-2012 частково задоволено позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект-А" та Публічного акціонерного товариства "Фінексбанк" про визнання недійсним Іпотечного договору від 17.02.2012 року, укладеного між ПАТ "Фінексбанк" та ТОВ "Проект-А", посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Новохатньою Н.С. за реєстровим №500.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2012 року вказане рішення господарського суду було залишене без змін, а апеляційні скарги ПрАТ "Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн", ТОВ "Проект-А" та ПАТ "Фінексбанк" залишено без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.02.2013 року залишено без змін постанову Київського апеляційного господарського суду від 29.10.2012 року та рішення господарського суду міста Києва від 17.09.2012 року.

У поданій заяві про перегляд рішення за нововиявленими обставинами заявник просить суд скасувати рішення господарського суду міста Києва від 17.09.2012 року та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ПАТ "Укрсоцбанк".

Як на підставу для перегляду рішення за нововиявленими обставинами ПАТ "Фінексбанк" посилається на те, що висновком експерта №1-25/08 від 25.08.2015 року, складеного на замовлення Публічного акціонерного товариства «Фінексбанк» Українським центром судових експертиз, за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження було встановлено, що адміністративно-побутовий комплекс (літ. С) загальною площею 18405,0 кв.м., розташований за адресою : м. Київ, вул. Амосова Миколи,12 не відноситься до предмету іпотеки за договором іпотеки №17 укладеним між ПАТ "Укрсоцбанк" та ПрАТ "Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн".

Відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення;

3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення;

4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду;

5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Під час розгляду справи №5011-33/8037-2012 по суті заявлених позовних вимог судом встановлено, що 13.06.2007 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку "Укрсоцбанк" та Акціонерним товариством закритого типу "Спільне підприємство "Ен Ес Ай Констракшн" було укладено договір про надання невідновлювальної кредитної лінії № 18/062-КН, з наступним змінами та доповненнями, внесеними додатковою угодою № 18/062-КН/1 від 24.01.2008 року, додатковою угодою № 18/062-К11/2 від 18.03.2008 року, додатковою угодою № 18/062-КН/3 від 27.06.2008 року та додатковою угодою № 18/062-КН/4 від 23.04.2010 року.

В забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором, між Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" та Приватним акціонерним товариством "Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн" було укладено іпотечний договір від 24.01.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстрований в реєстрі за № 17, за умовами якого в іпотеку банку було передано право оренди земельної ділянки площею 1,8374 га, кадастровий номер :72:214:0008, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Миколи Грінченка, 4 (нині вул. Амосова, 12) у Солом'янському районі м. Києва, з цільовим призначенням: для експлуатації та обслуговування комплексу нежитлових будівель виробничої бази з подальшою реконструкцією, та адміністративно-побутовий комплекс, що стане власністю іпотекодавця в майбутньому.

Приватним нотаріусом Гамаль І.М. на підставі іпотечного договору від 24.01.2008 р. № 17 зареєстрована заборона на нерухоме майно, а саме на право оренди земельної ділянки площею 1,8374 га, кадастровий номер :72:214:0008, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Миколи Грінченка, 4 (нині вул. Амосова, 12) у Солом'янському районі м. Києва, з цільовим призначенням: для експлуатації та обслуговування комплексу нежилих будівель виробничої бази з подальшою реконструкцією, та адміністративно-побутового комплексу, що стане власністю Закритого акціонерного товариства "Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн" у майбутньому, що будується на вищезазначеній земельній ділянці до припинення договору іпотеки.

При розгляді даної справи судами було встановлено, що 26.09.2008 року, незважаючи на наявність обмежень щодо обтяження зобов'язаннями предмету іпотеки, в т.ч. щодо залучення до будівництва третіх осіб (інвесторів) згідно умов раніше укладеного кредитного та іпотечного договору, в порушення власних зобов'язань перед Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" і без відома останнього, Закритим акціонерним товариством "Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн" було укладено інвестиційно-підрядний договір із Закритим акціонерним товариством "Проект-А" (правонаступником якого являється ТОВ "Проект-А").

При цьому, рішенням господарського суду міста Києва від 24.12.2009 року у справі №2/349, за Товариством з обмеженою відповідальністю "Проект-А" було визнано право власності на адміністративно-побутовий комплекс (літ. "С") загальною площею 18405,0 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, вул. М.Амосова,12.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2011 року у справі № 2/349, за результатами розгляду апеляційної скарги ПАТ "Укрсоцбанк", рішення господарського суду міста Києва від 24.12.2009 року було скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект-А" повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.05.2012 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2011 року залишено без змін.

У той же час, постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2011 року у справі №2/349, зокрема, встановлено, що предметом іпотеки за Іпотечним договором від 24.01.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. та зареєстрованим в реєстрі за №17, є об'єкт нерухомого майна - адміністративно-побутовий комплекс (літера С), загальною площею 18405 кв.м, розташований за адресою: м. Київ, вул. Амосова Миколи, 12.

У рішенні суду, яке заявник просить переглянути за нововиявленими обставинами, встановлено, що 17.02.2012 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Проект-А" уклало з Публічним акціонерним товариством "Фінексбанк" іпотечний договір, посвідчений і зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Новохатньою Н.С. за № 500, відносно спірного майна, право власності на яке не належало іпотекодавцю, та перебувало в іпотеці у позивача (ПАТ "Укрсоцбанк").

Факт перебування майна в іпотеці у Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" було встановлено господарським судом міста Києва на підставі постанови Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2011 року у справі № 2/349, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 30.05.2012 року

Оскільки правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна без згоди іпотекодержателя є недійсним відповідно до прямої вказівки про це в законі, суд у своєму рішенні від 17.09.2012 року дійшов висновку про те, що іпотечний договір від 17.02.2012 року являється нікчемним (недійсним в силу закону).

В заяві про перегляд за ново виявленими обставинами ПАТ "Фінексбанк" посилається як на нововиявлену обставину на те, що згідно висновку експерта №1-25/08 від 25.08.2015 року, складеного на замовлення ПАТ "Фінексбанк", за результатами проведення експертного будівельно-технічного дослідження, встановлено, що адміністративно-побутовий комплекс (літ. С) загальною площею 18405,0 кв.м., розташований за адресою: м. Київ, вул. Амосова Миколи,12 не відноситься до предмету іпотеки за договором іпотеки №17, укладеним між ПАТ "Укрсоцбанк" та ПрАТ "Спільне підприємство Ен Ес Ай Констракшн", у зв'язку з чим заявник вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 17.09.2012 року у справі № 5011-33/8037-2012 в частині визнання недійсним договору іпотеки підлягає скасуванню, а в задоволені позову ПАТ "Укрсоцбанк" слід відмовити.

Вищий господарський суд України у п. п. 1 - 2, 5, 6 постанови пленуму Вищого господарського суду України №17 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами", висловив правову позицію про те, що статтею 112 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік підстав для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин.

До нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 Господарського процесуального кодексу України.

Прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

З огляду на наведені положення законодавства, підставою для задоволення позовних вимог у справі № 5011-33/8037-2012 був саме факт перебування нежитлового будинку загальною площею 18405,0 кв.м, розташований за адресою: м. Київ., вул. Амосова Миколи 12 (Літера С), в іпотеці ПАТ "Укрсоцбанк" на момент укладення договору між ТОВ "Проект-А" та ПАТ "Фінексбанк" 17.02.2012 року, який зареєстровано за №500.

У відповідності до постанови Київського апеляційного господарського суду від 14.11.2011 року у справі №2/349, покладеного в основу оскаржуваного рішення, встановлено, що 26.09.2008 року, незважаючи на наявність обмежень щодо обтяження зобов'язаннями предмету іпотеки, в т.ч. щодо залучення до будівництва третіх осіб (інвесторів) згідно умов раніше укладених договору про надання невідновлювальної кредитної лінії № 18/062-КН від 13.06.2007 року та іпотечного договору від 24.01.2008 року, в порушення власних зобов'язань за вказаними договорами перед Публічним акціонерним товариством "Укрсоцбанк" та без відома останнього, Акціонерним товариством закритого типу "Спільне підприємство "Ен Ес Ай Констракшн" та Закритим акціонерним товариством "Проект-А" укладено інвестиційно-підрядний договір, предметом якого є майно, що перебуває в іпотеці Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" за іпотечним договором від 24.01.2008 р.

За приписами ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Таким чином, обставини, встановлені господарськими судами та викладені у відповідних рішеннях, що набрали законної сили, було покладено в основу рішення господарського суду міста Києва від 10.09.2012 року, яке просить переглянути за нововиявленими обставинами заявник, а встановлені в них фактичні обставини спростовують доводи заявника про наявність підстав для прийняття рішення про відмову в задоволенні позову ПАТ "Укрсоцбанк".

Вказані заявником обставини також були встановлені господарським судом міста Києва під час розгляду справи №5011-14/7961-2012 за позовом ПАТ "Укрсоцбанк" до ПрАТ "СП Ен Ес Ай Констракшн", ТОВ "Проект-А", за участю третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмету спору ПАТ "Фінексбанк", про визнання недійсним інвестиційно-підрядного договору, тобто, не можуть вважатись нововиявленими в розумінні ст. 112 Господарського процесуального кодексу України.

Апеляційний суд приходить до висновку, що відповідно до Витягу з Державного реєстру іпотек, з якого вбачається, що ТОВ "Проект-А" є власником адміністративно-побутового комплексу (літ. С) загальною площею 18 405,00 кв.м., який знаходиться за адресою м. Київ, вул. Амосова Миколи (Протасів Яр узвіз), будинок 12, тобто об'єкту нерухомості, який є предметом іпотеки за іпотечним договором, укладеним з ПАТ "Укрсоцбанк", та який було відчужено ПрАТ "СП Ен Ес Ай Констракшн" за інвестиційно-підрядним договором.

На підставі укладеного інвестиційно-підрядного договору ПрАТ "СП Ен Ес Ай Констракшн" було відчужено ТОВ "Проект-А" майно, що було передано в іпотеку за іпотечним договором, а тому посилання ПрАТ "СП Ен Ес Ай Констракшн" на те, що укладання інвестиційно-підрядного договору не є відчуженням предмету іпотеки згідно ч. 3 ст. 12 Закону України "Про іпотеку", суд визнав безпідставними та не прийняв до уваги.

Також, відмовляючи в задоволенні позову третьої особи - ПАТ "Фінексбанк" про визнання припиненим договору іпотеки, укладеного між ПАТ "Укрсоцбанк" та ПрАТ "СП Ен Ес Ай Констракшн", суд вказав на наступні обставини.

Відповідно до умов договору ПАТ "Укрсоцбанк" було передано в іпотеку право оренди земельної ділянки площею 1,8374 га, кадастровий номер :72:214:0008, розташованої за адресою: м. Київ, вул. Миколи Грінченка, 4 (нині вул. Амосова, 12) у Солом'янському районі м. Києва з цільовим призначенням: для експлуатації та обслуговування комплексу нежитлових будівель виробничої бази з подальшою реконструкцією, а також адміністративно-побутовий комплекс, що стане власністю іпотекодавця в майбутньому.

При цьому, в іпотечному договорі будь-які посилання на чітко визначені параметри вказаного об'єкту відсутні, оскільки на момент передачі майна в іпотеку його не існувало. Положеннями п. 1.1. Договору передбачено, що іпотека за договором поширюватиметься на Об'єкт після завершення його будівництва, враховуючи те, що його кінцеві параметри будуть визначені за наслідками завершення будівництва.

Частиною 4 ст. 16 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що після завершення будівництва будівля (споруда) залишається предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору.

В обґрунтування вимог ПАТ "Фінексбанк" щодо припинення іпотеки ПАТ "Укрсоцбанк", позивач посилався на висновок комплексної державної експертизи ДП "Укрдержбудекспертиза" від 24.12.2009 року №11-0061-09, відповідно до якого змінилися показники майна, що передано в іпотеку ПАТ "Укрсоцбанк", а тому позивач вважав, що майна, яке було предметом іпотеки, не існує.

Проте, суд такі доводи ПАТ "Фінексбанк" відхилив та вказав, що предмети іпотечного договору, укладеного між ПАТ "Укрсоцбанк" та ПрАТ "СП Ен Ес Ай Констракшн", й інвестиційного договору, укладеного між ПрАТ "СП Ен Ес Ай Констракшн" та ТОВ "Проект-А", стосуються одного і того ж майна - адміністративно-побутового комплексу, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Миколи Грінченка, 4 (вул. Амосова, 12) у Солом'янському районі м. Києва.

Наведені факти встановлено судовими рішеннями, які набрали законної сили та підлягають виконанню всіма суб'єктами, відтак, не підлягають повторному доведенню в силу закону.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про незалежність судової влади" від 13.06.2007 №8 роз'яснено, що за змістом ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і тому вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом, в межах провадження справи, в якій вони ухвалені. Виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, одним з основних елементів верховенства права є принцип правової певності, який, серед іншого, передбачає що рішення суду з будь-якої справи, яке набрало законної сили, не може бути поставлено під сумнів (рішення Суду у справах: Sovtransavto Holding v. Ukraine, no. 48553/99, § 77, від 25.07.2002; Ukraine-Tyumen v. Ukraine, no. 22603/02, §§ 42 та 60, від 22.11.2007) (пункт 4 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та юрисдикцію Європейського суду з прав людини" від 18.11.2003 №01-8/1427).

Так, зокрема, п. п. 33, 34 рішення Європейського суду з прав людини від 19.02.2009р. у справі "Христов проти України" зазначено, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу "Брумареску проти Румунії"). Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов'язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі.

З урахуванням викладеного, обставини, на які посилається ПАТ "Фінексбанк" у своїй заяві про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду від 17.09.2012 року, ґрунтуються на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

У той же час, перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається, перш за все, природою вказаних обставин. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Крім того, висновок експерта від 25.08.2015 року, на який посилається у своїй заяві ПАТ "Фінексбанк", не може вважатись нововиявленою обставиною, оскільки ПАТ "Фінексбанк" жодним чином не був позбавлений права звернутись до експерта ще у 2012 році та, відповідно отримати такий висновок і подати його до суду в якості доказу, під час розгляду господарським судом міста Києва справи № 5011-33/8037-2012 по суті, або під час перегляду рішення у вказаній справі судом апеляційної інстанції.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

В порядку, передбаченому ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що обставини, на які Публічне акціонерне товариство "Фінексбанк" посилається як на нововиявлені, не є такими в розумінні ст. 112 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на все вищенаведене, апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Фінексбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.09.2015 року у справі № 5011-33/8037-2012 підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Фінексбанк" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.09.2015 року у справі № 5011-33/8037-2012 - задовольнити частково.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 22.09.2015 року у справі № 5011-33/8037-2012 - скасувати.

3. У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства "Фінексбанк" про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 17.09.2012 року у справі №5011-33/8037-2012 за позовом Публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Проект - А" та Публічного акціонерного товариства "Фінексбанк", за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Новохатня Н.С. та Приватне акціонерне товариство "Спільне підприємство "Ен Ес Ай Констракшн", про визнання договору іпотеки недійсним - відмовити.

4. Рішення господарського суду міста Києва від 17.09.2012 року у справі №5011-33/8037-2012 залишити без змін.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді І.М. Скрипка

Є.Ю. Шаптала