ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

"17" листопада 2015 р. Справа № 911/4476/15

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Містотехсервіс», м. Київ
доПублічного акціонерного товариства «Радикал Банк», Київська обл., Києво-Святошинський р-н, с. Петропавлівська Борщагівка
простягнення 70000 грн.
за участю представників:

позивача:не зявились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
відповідача:ОСОБА_1 дов. від 12.11.2015 № 3261
суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Містотехсервіс» (далі позивач) до Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» (далі відповідач) про стягнення 70000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобовязань за договором банківського вкладу «Радикал Інвест» від 18.06.2015 № Д-13481/980 щодо повернення суми депозиту та виплати процентів по вкладу на вимогу позивача.

Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив.

Присутній в судовому засіданні представник відповідача проти позовних вимог заперечив з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, які зводяться до того, що в банк введено тимчасову адміністрацію в звязку з чим виконання банком операцій, зокрема щодо повернення суми депозиту та виплати процентів по вкладу на вимогу позивача обмежувалося положенням п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку. За вказаних обставин, позовні вимоги до відповідача не підлягають задоволенню, а тому відповідач просить суд відмовити в їх задоволенні.

Враховуючи, що неявка позивача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, присутнього в судовому засіданні, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

Між сторонами у справі було укладено договір банківського вкладу «Радикал Інвест» від 18.06.2015 № Д-13481/980 (далі договір), відповідно до умов якого, відповідач банк відкриває позивачу вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № 3481 (далі рахунок) в ПАТ «Радикал банк» (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.2 договору вкладник перераховує зі свого поточного рахунку грошові кошти у безготівковій формі на рахунок, у вигляді траншів (надалі транш), а банк приймає перераховані вкладником грошові кошти (надалі вклад). Мінімальна сума вкладу та траншу становить 50000 грн. (у разі розміщення вкладу (траншу) у національній валюті) або 10000 доларів США (у разі розміщення вкладу (траншу) у доларах США) або 10000 Євро (у разі розміщення вкладу (траншу) у Євро).

Термін дії договору до 17.06.2016 (п. 1.3 договору).

Згідно п. 2.4 договору дострокове повернення окремого траншу або траншів на вимогу вкладника здійснюється згідно порядку, визначеному цим договором та чинним законодавством, та за взаємною згодою сторін. Заяву про дострокове повернення вкладу вкладник повинен подати не пізніше 15-00 у день, що передує дню повернення, при цьому здійснюється перерахування процентів відповідно до порядку повернення окремого траншу.

Дострокове повернення вкладу здійснюється згідно порядку, визначеному цим договору та чинним законодавством, на підставі заяви про дострокове повернення вкладу та шляхом оформлення додаткових угод до договору.

Пунктом 3.2.5 договору передбачено, що банк зобовязаний повернути вклад (транш) та нараховані проценти вкладнику при закінченні строку дії цього договору або достроково, в порядку передбаченому цим договором, якщо він не обтяжений правами банку (заставою, забороною, арештом, тощо) в силу договору або закону, або якщо на нього не накладено арешт в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

У відповідності до п. 3.3.3 договору вкладник має право достроково отримати суму вкладу шляхом дострокового повернення окремого траншу або траншів.

На виконання умов договору позивач перерахував на вкладний (депозитний) рахунок № 3481 в ПАТ «Радикал банк» грошові кошти в сумі 70000 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 18.06.2015 № 3026 на суму 70000 грн., завірена копія якого залучена до матеріалів справи.

Звертаюсь з даним позовом позивач зазначає, що у звязку з тим, що у відповідача виникли проблеми з платоспроможністю, позивач звернувся до нього з заявою від 22.07.2015, в якій вимагав повернути вклад в сумі 70000 грн. та нараховані відсотки по вкладу.

Відповідач листом від 03.08.2015 надав відповідь на вказану заяву позивача, в якій зазначив, що 10.07.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію, у звязку з чим повернення грошових коштів буде здійснено у строки та порядку передбаченому Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», в залежності від обраного способу виведення неплатоспроможного банку з ринку.

Оскільки відповідач на думку позивача в супереч умов укладеного між сторонами договору, на вимогу позивача вклад в сумі 70000 грн. не повернув, позивач звернувся з даним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1060 Цивільного кодексу України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського вкладу на вимогу банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно приписів статей 525, 526 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач проти позовних вимог заперечив з тих підстав, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 09.07.2015 № 452/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк» від 09.07.2015 № 130 вирішено розпочати з 10.07.2015 процедуру виведення ПАТ «Радикал банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації. Оскільки позивач звернувся з вимогою про дострокове повернення вкладу у період запровадження у банку тимчасової адміністрації, то виконання зазначеної операції банком обмежувалося положенням п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», відповідно до якої під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Радикал Банк» від 09.07.2015 № 130 на підставі постанови Правління Національного банку України від 09.07.2015 № 452/БТ «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк» до категорії неплатоспроможних», вирішено розпочати з 10.07.2015 процедуру виведення ПАТ «Радикал банк» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації; тимчасову адміністрацію запроваджено строком на три місяці з 10 липня 2015 року по 09 жовтня 2015 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Завірена копія зазначеного рішення залучена до матеріалів справи.

Процедура виведення неплатоспроможного банку з ринку та питання запровадження і здійснення тимчасової адміністрації регулюються спеціальними нормами Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним відносно інших законодавчих актів України у цих правовідносинах.

Статтею 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Пунктом 16 ст. 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що тимчасова адміністрація процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Згідно з положеннями Цивільного кодексу України, Законів України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і «Про банки і банківську діяльність» та умовами договору банківського вкладу, між сторонами у справі склалися зобов'язальні правовідносини, які мають майново-грошовий характер, а отже, у такому разі позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами, на якого поширюється обмеження, встановлені пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно ст. 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність» кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Таким чином, у спірних правовідносинах позивач виступає кредитором, а відповідач боржником. Оскільки позивач звернувся до відповідача з вимогою здійснити повернення вкладу (депозиту) за договором банківського вкладу у період запровадження у банку тимчасової адміністрації, тому виконання зазначеної операції банком обмежувалося положеннями п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Крім того, судом встановлено, що рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб «Про початок процедури ліквідації ПАТ «Радикал Банк» та делегування повноважень ліквідатора банку» від 09.11.2015 № 203 на підставі постанови Правління Національного банку України від 09.11.2015 № 769 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Радикал Банк», вирішено розпочати процедуру ліквідації ПАТ «Радикал банк» з 10.11.2015 по 09.11.2017 включно, з відшкодуванням з боку Фонду коштів за вкладами фізичних осіб та призначено уповноваженою особою Фонду та делеговано всі повноваження ліквідатора ПАТ «Радикал Банк». Завірена копія зазначеного рішення залучена до матеріалів справи.

Оскільки позивач звернувся до відповідача з вимогою повернути вклад за договором банківського вкладу у період запровадження у банку тимчасової адміністрації, то виконання зазначеної операції банком обмежувалося положеннями п. 1 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», та враховуючи, що на момент розгляду даної справи у звязку з ліквідацією банку існує спеціальної процедура заявлення вимог до банку та їх задоволення, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення вкладу в розмірі 70000 грн. не підлягають задоволенню, в звязку з чим відмовляє в їх задоволенні.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається судом на позивача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 43, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

В позові відмовити повністю.

Дане рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Суддя Ю.В. Подоляк

Дата підписання рішення 02.12.2015.