РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2015Справа №910/28438/15

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція»
простягнення 5708,07 грн

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаПетренко Д.М. - представник
від відповідачаМельник Е.О. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» 5708,07 грн, набутих без достатньої правової підстави.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачем на виконання умов укладеного з відповідачем договору №121218 від 02.07.2012 за спожиту теплову енергію у лютому 2015 року було сплачено відповідачу 29087,38 грн. Однак, при здійсненні розрахунку спожитої теплової енергії відповідачем безпідставно застосовано положення п. 5.3 договору щодо розрахунку теплової енергії по максимальним навантаженням, внаслідок чого за спірний період позивачем було безпідставно сплачено на рахунок відповідача 5708,07 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.11.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі та призначено розгляд справи на 25.11.2015.

В судове засідання, призначене на 25.11.2015, представник позивача з'явився, позов підтримав.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти задоволення позову заперечив. В обґрунтування заперечень проти позову відповідач вказує, що позивач не надавав відповідачу у передбачений договором строк звіти про прийняту теплову енергію, а відтак, з огляду на положення п.5.3 договору, відповідач нараховував вартість спожитої теплової енергії за максимальним тепловим навантаженням, що визначено у п. 1.1 Договору.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

02.07.2012 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» (енергопостачальна організація) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (покупець) укладено Договір №121218/особистий рахунок №420324 на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води (надалі - Договір).

Відповідно до п.п. 1.1, 1.2 Договору енергопостачальна організація зобов'язується виробляти, систематично поставляти та передавати у власність покупцю теплову енергію у вигляді гарячої води, а покупець зобов'язується прийняти товар та своєчасно здійснити оплату за нього на умовах даного Договору.

За своєю правовою природою Договір №121218 від 02.07.2012 є договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу.

Згідно з ч. 1 ст. 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

У відповідності до норм ч. 6 та ч. 7 ст. 276 Господарського кодексу України розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених/визначених відповідно до вимог закону. Оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до п. 6.4 Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 25.11.2013) розрахунки за теплову енергію поточного місяця здійснюються на умовах попередньої оплати, величина якої відповідає кількості теплової енергії на місяць, розрахованої відповідно до теплових навантажень, визначених цим Договором із урахуванням характеристик вбудованих приміщень та субспоживачів. Розрахунки по цьому Договору виконуються на підставі рахунків, які покупець отримує від енергопостачальної організації, виключно у грошовій формі за винятком випадків, передбачених чинними законодавством України.

За умовами п. 6.5 Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 25.11.2013) покупець щомісяця з 07 по 14 число самостійно отримує в енергопостачальної організації оформлені акт приймання-передавання теплової енергії за попередній період, табуляграму фактичного споживання теплової енергії за попередній період та акт звіряння розрахунків за спожиту теплову енергію на початок поточного розрахункового періоду, а також рахунок-фактуру на оплату теплової енергії у формі попередньої оплати. Розмір попередньої оплати визначається енергопостачальною організацією за заявленою у Договорі кількістю теплової енергії на розрахунковий період, а у разі її відсутності - розраховується за максимальним тепловим навантаженням, визначеним цим Договором. Фактичне сальдо розрахунків на початок розрахункового періоду формується відповідно до стану розрахунків за теплову енергію в попередніх періодах, тобто з урахуванням недоплати або переплати покупця за фактично спожиту теплову енергію в цих періодах.

Покупець не пізніше 15 числа поточного місяця підписує, скріплює печаткою та повертає енергопостачальній організації по одному примірнику підписаних актів приймання-передавання теплової енергії та звіряння розрахунків за спожиту теплову енергію, складених на початок цього розрахункового періоду. У разі не підписання або неповернення вчасно акту звіряння або акту приймання-передавання теплової енергії ці документи вважаються прийнятими в редакції енергопостачальної організації.

Згідно з п. 6.6 Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 25.11.2013) покупець до 1 числа розрахункового місяця сплачує енергопостачальній організації вартість заявленої у договорі кількості теплової енергії на розрахунковий період з урахуванням сальдо розрахунків на початок місяця. У сумі оплати за теплову енергію має в обов'язковому порядку бути також врахована вартість теплової енергії, яка використана субспоживачами покупця. Несвоєчасне отримання покупцем рахунку-фактури не звільняє покупця від відповідальності за несплату за теплову енергію.

Згідно з п. 5.1 Договору облік спожитої теплової енергії виконується по приладам обліку, що встановлені на межі балансової належності покупця та АК «Київенерго» у відповідності до «Тимчасових правил обліку відпускання і споживання теплової енергії». Встановлення приладів обліку теплової енергії підтверджується актом постановки на комерційний облік приладів обліку. Прилади обліку пломбуються у встановленому порядку.

При цьому, п. 5.3 Договору передбачено, що в разі відсутності приладів обліку кількість спожитої теплової енергії розраховується енергопостачальною організацією по максимальним годинним тепловим навантаженням, що визначені даним договором, по кожному параметру теплоносія.

Відповідно до п. 5.10 Договору розрахунок поставленої теплової енергії виконується як при відсутності приладів обліку згідно п.5.3 Договору:

- у випадку ненадання (або несвоєчасного надання) звіту у відділ обліку та збуту теплової енергії енергопостачальної організації (невиконання вимог п. 5.9 даного Договору) ;

- за період ремонту (більш ніж 15 діб на рік) приладів обліку;

- за період з останньої перевірки, у випадку коли непрацеспроможність приладів обліку або відсутність пломб виявлено представниками енергопостачальної організації.

Згідно з п. 5.9 Договору облік поставленої теплової енергії виконується покупцем з 26 числа попереднього місяця по 25 число звітного місяця. Звіт про прийняту теплову енергію подається в енергопостачальну організацію не пізніше 27 числа звітного місяця з урахуванням вимог щодо порядку передачі енергопостачальній організації даних про величину використаної теплової енергії, встановлених Правилами технічної експлуатації теплових установок і мереж.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Зазначене також кореспондується зі статтями 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

28.02.2015 відповідачем було складено акт №2/2015-420324 приймання-передавання товарної продукції за лютий 2015 року, згідно якого вартість спожитої теплової енергії становить 29087,38 грн.

З наявного в матеріалах справи платіжного доручення № від 19.03.2015 вбачається, що сума коштів у розмірі 29087,38 грн згідно акту №2/2015-420324 була сплачена позивачем на рахунок відповідача в повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 1212, 1213 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Набувач зобов'язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що за період з 18.01.2015 по 17.02.2015 позивачем не було подано відповідачу звіту про прийняту теплову енергію, що надало підставу для здійснення розрахунку поставленої теплової енергії по максимальним тепловим навантаженням. Разом з тим, за твердженням позивача, відповідно до наданого ТОВ «Єврореконструкція» акту виконаних робіт №2/2015-420324 від 28.02.2015 розрахунок суми, що виставлено до оплати, було здійснено не за розрахунковий період (яким, за твердженням позивача, є період з 18.01.2015 по 17.02.2015), в якому не було подано звіт, а за календарний місяць в цілому (з 01.02.2015-28.02.2015).

Позивач стверджує, що в період з 18.02.2015 по 28.02.2015 відсутні підстави для застосування положень п. 5.3 Договору щодо розрахунку теплової енергії по максимальним навантаженням, а тому позивачем було безпідставно сплачено на рахунок відповідача 5708,07 грн.

Отже, фактично доводи позивача зводяться до того, що відповідачем невірно визначено розрахунковий період, за який облік спожитої теплової енергії необхідно було здійснювати по максимальним навантаженням на підставі п. 5.3 Договору, що і зумовило виникнення переплати.

За визначенням, наведеним у п. 6.5 Договору (в редакції Додаткової угоди №1 від 25.11.2013), розрахунковий період (звітний період) - період часу, за який визначається кількість спожитої теплової енергії та здійснюється розрахунок між покупцем та енергопостачальною організацією. За розрахунковий період приймається місяць з дати здачі покупцем звітних відомостей за спожиту теплову енергію у попередньому місяці до дати здачі покупцем звітних відомостей за спожиту теплову енергію у поточному місяці. Дати здачі звітних відомостей у кожному місяці енергопостачальна організація перед початком нового календарного року доводить покупцю у вигляді графіку здачі звітних відомостей за спожиту теплову енергію.

За умовами укладеного між сторонами Договору звіт про прийняту теплову енергію позивач (як покупець теплової енергії) зобов'язаний подавати енергопостачальній організації не пізніше 27 числа звітного місяця. При цьому, пунктом 5.9 Договору прямо передбачено, що облік теплової енергії виконується покупцем з 26 числа попереднього місяця по 25 число звітного місяця.

Таким чином, оскільки розрахунковим періодом є період часу, за який визначається кількість спожитої теплової енергії, а положеннями Договору встановлено, що облік теплової енергії виконується покупцем з 26 числа попереднього місяця по 25 число звітного місяця, твердження позивача про необхідність визначати початок та закінчення розрахункового періоду виходячи із періодів, включених покупцем у звіт про прийняту теплову енергію (в даному випадку 18.02.2015-17.03.2015 відповідно) є таким, що суперечить положенням Договору.

Відтак, з огляду на положення п.п. 5.3, 5.9, 6.5 Договору та враховуючи, що звіт про кількість теплової енергії, прийнятої до 17.02.2015, позивачем у встановлений Договором строк подано не було, вимоги позивача про стягнення з відповідач 5708,07 грн є безпідставними та задоволенню не підлягають.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 02.12.2015

Суддя Ю.М. Смирнова