КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2015 р. Справа№ 9/231-08

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Тищенко О.В.

секретар Каніковський А.О.

за участю представників:

від позивача: Зоріна О.В. (представник за довіреністю)

від відповідача: Семко П.П. (представник за довіреністю)

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "Рада"

на рішення господарського суду Київської області

від 30.07.2015 р.

у справі № 9/231-08 (суддя Кошик А.Ю.)

за позовом Приватного малого підприємства "Діол"

до Малого приватного підприємства "Рада"

третя особа: Ірпінська міська рада Київської області

про звільнення земельної ділянки

ВСТАНОВИВ:

Приватне мале підприємство "Діол" звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Малого приватного підприємства "Рада", за участю третьої особи: Ірпінської міської ради Київської області про звільнення земельної ділянки площею 390 м.кв., зайнятої ним для обслуговування тимчасового павільйону "Стимул", в м. Ірпені по вул. Центральна (на розі вулиць Щорса та Гагаріна).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.06.2007 року позивач уклав договір оренди земельної ділянки площею 0,7985 га з Ірпінською міською радою, який зареєстрований у Ірпінському міському відділі №2 Київської РФ Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 13. З п.3 даного договору вбачається, що на земельній ділянці, переданій в оренду позивачу знаходиться житловий будинок, який підлягає знесенню, інші об'єкти інфраструктури відсутні. Також, договором оренди земельної ділянки визначено, що недоліки, які б могли перешкоджати ефективному використанню земельної ділянки за цільовим призначенням, не виявлені (пункт 6 договору). Приступивши до використання земельної ділянки за цільовим призначенням, у позивача виникли перешкоди в користуванні земельною ділянкою, зокрема виявилось, що на земельній ділянці, наданій позивачу для будівництва адміністративно-торговельного комплексу із вбудованим приміщенням автобусної станції, розташований торговельний павільйон "Стимул", належний Малому приватному підприємству "Рада" (відповідачу).

Рішенням господарського суду Київської області від 30.07.2015 р. у справі №9/231-08 позовні вимоги задоволено повністю. Зобовязано Мале приватне підприємство "Рада" (код 13736978, 08200 м. Ірпінь Київської області, вул. Тургенєвська, 25) усунути перешкоди шляхом звільнення земельної ділянки площею 390 м.кв., зайнятої ним для обслуговування тимчасового павільйону "Стимул", в м. Ірпені по вул. Центральна (на розі вулиць Щорса та Гагаріна), яка перебуває в користуванні Приватного малого підприємства "Діол" (08200 м. Ірпінь Київської області вул. Стельмаха, 7 код 13719359) на підставі договору оренди землі від 01.06.2007 року. Стягнуто з Малого приватного підприємства "РАДА" (код 13736978, 08200 м. Ірпінь Київської області, вул. Тургенєвська, 25) на користь Приватного малого підприємства "Діол" (08200 м. Ірпінь Київської області вул. Стельмаха, 7 код 13719359) 85 грн. витрат по сплаті судового збору та 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Мале приватне підприємство "Рада" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Київської області від 30.07.2015 р. у справі №9/231-08 скасувати повністю, та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Приватного малого підприємства "Діол" повністю.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм процесуального та матеріального права. При цьому скаржник зазначає про те, що він є власником нерухомого майна - торгового павільйону, яке знаходиться на спірній земельній ділянці, що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно Серія ЯЯЯ №628053 від 08.06.2006 р. (реєстраційний №15013207). Відповідач стверджує, відповідно до положень ст. 120 Земельного кодексу України, при переході права власності на будівлю до скаржника перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розташований павільйон. Також скаржник стверджує, що спірну земельну ділянку надано позивачу з порушенням ч.5 ст.116 Земельного кодексу України, оскільки земельна ділянка не вилучалась у встановленому порядку з користування МПП "Рада".

07.10.2015 р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло письмове заперечення на апеляційну скаргу, в якому зокрема вказано про те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, що підтверджені належними та допустимим доказами, у т.ч. рішеннями судів між тими ж сторонами, що набрали законної сили і місять висновки, що мають значення для вирішення спірних відносин, теж не доводяться знову відповідно до ст. 35 ГПК України; ухвалені в період 2009-2011 р.р. судові рішення однозначно та остаточно вирішили питання про відсутність у МПП "Рада" правових підстав користування спірною земельною ділянкою.

07.10.2015 р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від відповідача надійшло клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

19.10.2015 р. через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від позивача надійшло заперечення проти клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи.

В судове засідання апеляційної інстанції представник третьої особи не з'явився.

Оскільки явка представників сторін, третьої особи у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення сторін, третьої особи про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний суд визнав можливим розглядати справу у відсутність представника третьої особи.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи просив його задовольнити, призначити у справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставити наступні питання: чи відноситься торгівельний павільйон "Стимул", розташований за адресою: м. Ірпінь, вул. Центральна (Привокзальна площа, 4-г) до малих архітектурних форм без спорудження фундаменту? Чи можливо перенести торговельний павільйон "Стимул" без руйнації його конструкцій елементів та фундаменту? Обґрунтовуючи заявлене клопотання, відповідач посилається на те, що судом першої інстанції на підставі листа Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю від 21.11.2007 р. зробилено висновок, що торговельний павільйон "Стимул" не має ознак капітальної споруди і фактично відноситься до категорії малих архітектурних форм, не породжує для власника такого майна жодних прав на землю. Однак, як зазначає позивач, згідно технічного паспорту на виробничий будинок, виконаного Ірпінським БТІ 20.03.2004 р. вбачається, що павільйон складається з фундаменту (площа 38,0 кв.м. бут); стін (висота 2,8 м метал), покрівлі (оздоблена); перекриття (метал); підлога (цемент); ганки (бут).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача заперечував проти клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи та просив відмовити у його задоволенні.

Відповідно до ч.1 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Розглянувши заявлене клопотання представника відповідача про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи, колегія суддів вважає дане клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки роз'яснення судовим експертом запропонованих відповідачем питань не вплинуть на вирішення господарського спору у даній справі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення господарського суду Київської області від 30.07.2015 р. у справі №9/231-08 та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Приватного малого підприємства "Діол" в повному обсязі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, просив залишити без змін рішення господарського суду Київської області від 30.07.2015 р. у справі №9/231-08, а апеляційну скаргу - без задоволення, вважаючи оскаржуване рішення законним та обґрунтованим.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням 46 сесії четвертого скликання Ірпінської міської ради від 02.03.2006 року за №1708 Приватному малому підприємству "Діол" (позивач) був наданий дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки в оренду для будівництва адміністративно-торговельного комплексу із вбудованим приміщенням автобусної станції.

Відповідно до вищевказаного рішення та в порядку, визначеному п.8 ст. 118 Земельного кодексу України, проект землеустрою щодо відведення позивачу земельної ділянки в оренду був виконаний комунальним підприємством "Ірпінське земельно-кадастрове бюро".

Даним проектом визначено, що земельна ділянка, відведена позивачу площею 0,7985 га для будівництва адміністративно-торговельного комплексу із вбудованим приміщенням автобусної станції, розташована в м. Ірпені по вул. Центральна (на розі вулиць Щорса та Гагаріна) і межує: з півночі - із землями Бучанського ДКП ДЖЕП, землями міської ради (привокзальна площа, землями гр. ОСОБА_5, гр. ОСОБА_6 та підприємця ОСОБА_7, з півдня - з землями запасу Ірпінської міської ради; із заходу - із землями міської ради (вул. Центральна); із сходу - із землями Київдержтранс (ст. Ірпінь).

Дані обставини підтверджуються рішенням Ірпінської міської ради, договором №95 від 09.03.2006 року на виконання робіт та проектом землеустрою щодо відведення земельної ділянки, копії яких додаються до позовної заяви.

Рішенням восьмої сесії п'ятого скликання Ірпінської міської ради від 22.12.2006 року за №287-8-У був затверджений виготовлений комунальним підприємством "Ірпінське земельно-кадастрове бюро" проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду позивачу у справі та надано в оренду на 15 років земельну ділянку загальною площею 0,7985 в м. Ірпені по вул. Центральна (на розі вулиць Щорса та Гагаріна) для будівництва адміністративно-торговельного комплексу із вбудованим приміщенням автобусної станції.

01.06.2007 року, на виконання вищезазначеного рішення, позивач уклав договір оренди земельної ділянки площею 0,7985 га з Ірпінською міською радою, який зареєстрований у Ірпінському міському відділі №2 Київської РФ Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №13.

В пункті 3 даного договору зазначено, що на земельній ділянці, переданій в оренду позивачу знаходиться житловий будинок, який підлягає знесенню, інші об'єкти інфраструктури відсутні. Також, договором оренди земельної ділянки визначено, що недоліки, які б могли перешкоджати ефективному використанню земельної ділянки за цільовим призначенням, не виявлені (пункт 6 договору).

Позивач зазначає, що приступивши до використання земельної ділянки за цільовим призначенням, у позивача виникли перешкоди в користуванні земельною ділянкою. Зокрема, виявилось, що на земельній ділянці, наданій позивачу для будівництва адміністративно-торговельного комплексу із вбудованим приміщенням автобусної станції, розташований торговельний павільйон "Стимул", належний Малому приватному підприємству "Рада" (відповідачу).

Відповідно до договору оренди земельної ділянки від 01.08.2001 року, укладеного Ірпінською міською радою з МПП "Рада", останньому була передана в строкове платне користування земельна ділянка, розташована в м. Ірпені по вул. Центральна (Привокзальна площа) площею 390 м.кв. для розміщення та обслуговування тимчасового павільйону "Стимул".

Пунктом 2.2 договору оренди від 01.08.2001 р. визначено, що він укладений на строк до 24.07.2006 року.

Рішенням двадцять п'ятої сесії п'ятого скликання Ірпінської міської ради №822-25-У від 13.09.2007 року термін оренди земельної ділянки площею 390 м.кв, наданої відповідачу для обслуговування торговельного павільйону "Стимул", був продовжений на 1 рік.

Разом з тим, рішенням тридцять третьої сесії п'ятого скликання Ірпінської міської ради за №1138-33 від 07.12.2007 року, рішення двадцять п'ятої сесії п'ятого скликання Ірпінської міської ради № 822-25-У від 13.09.2007 року було скасовано.

Пунктом 2 ст. 152 Земельного Кодексу України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці права не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування збитків.

Відповідно до ст.25 Закону України "Про оренду землі" з відповідними змінами та доповненнями, орендар має право самостійно господарювати на землі з дотриманням умов договору оренди.

Спір у справі виник в зв'язку з тим, що відповідач без законних правових підстав використовує для обслуговування торговельного павільйону "Стимул" земельну ділянку площею 390 м. кв., що перебуває в користуванні позивача, що позбавляє позивача можливості господарювати на земельній ділянці, наданій йому в оренду. Неправомірне використання відповідачем земельної ділянки створює перешкоди позивачу в розміщенні будівельної техніки, плануванні та проведенні будівельних робіт з будівництва адміністративно-торговельного комплексу. Позивач, як особа яка має майнові права на спірну земельну ділянку, має право захисту свого права у визначеному законодавством порядку, а саме шляхом усунення перешкод в користуванні чи звільненні земельної ділянки від чужого майна, у зв'язку з чим, позивач, як орендар земельної ділянки, звернувся до суду з позовом (згідно з останніми уточненнями) про усунення порушення прав землекористувача ПМП "Діол" шляхом зобов'язання малого приватного підприємства "Рада" звільнити зайняту ним для обслуговування тимчасового павільйону "Стимул" земельну ділянку площею 390 м.кв. в м. Ірпені по вул. Центральна (на розі вулиць Щорса та Гагаріна), орендовану позивачем за договором оренди землі від 01.06.2007 року.

Статтею 126 Земельного Кодексу України визначено, що право оренди оформляється договором, який реєструється відповідно до закону.

За умови відсутності у відповідача договору оренди землі, використання земельної ділянки площею 390 м.кв. є неправомірним і таким, що порушує право позивача на землю.

Рішенням господарського Київської області від 04.11.2009 року у справі №11/119-09, яке набрало законної сили (постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 04.02.2010 року та постановою Вищого господарського суду України від 13.04.2010 року рішення місцевого господарського суду залишено без змін), визнано недійсним рішення Ірпінської міської ради від 13.09.2007 року "Про продовження терміну оренди земельної ділянки МПП "Рада" в м. Ірпені по вул. Привокзальна площа,4-г", виходячи з того, що рішення прийняте з порушенням вимог ст.124 Земельного кодексу України, ст.33 Закону України "Про оренду землі" та з порушенням права ПМП "Діол" на оренду вказаної земельної ділянки, передбаченого чинним рішенням Ірпінської міської ради №287-8 від 22.12.2006 року "Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ПМП "Діол" для будівництва адміністративно-торговельного комплексу із вбудованими приміщеннями автобусної станції в м. Ірпінь, вул. Центральна (на розі вулиць Щорса та Гагаріна)" та договором оренди землі від 01.06.2007 року.

Під час розгляду даної справи судами встановлено, що після закінчення п`ятирічного строку дії оренди землі від 01.08.2001 року, рішення про продовження терміну дії цього договору з МПП "Рада" не приймалося та новий договір не укладався, отже МПП "Рада" втратило право оренди земельної ділянки площею 0,039га у м. Іпрені, по вул. Привокзальна площа, 4-г.

Також судами апеляційної та касаційної інстанції у наведеній справі встановлено, що станом на дату прийняття рішення №287-8-У від 22.12.2006 року так і станом на момент укладення з ПМП "Діол" договору оренди землі від 01.06.2007 року, Ірпінською міською радою в пленарному (сесійному) режимі не приймалося рішення про поновлення договору оренди землі від 01.08.2001 року, укладеного з МПП "Рада", а тому суди дійшли висновку про втрату МПП "Рада" з 01.06.2007 року права оренди земельної ділянки площею 0,039 га. Встановлено, що ПМП "Діол" з 01.06.2007 року на підставі чинного договору оренди став єдиним належним землекористувачем (орендарем) щодо земельної ділянки площею 0,7985 га, яка включає в себе зайняту третьою особою земельну ділянку площею 0,039 га.

Вищий господарський суд України у постанові від 13.04.2010 року у справі №11/119-09 надав правову оцінку доводам МПП "Рада" про правомірність продовження договору оренди з підстав того, що на ділянці вже побудований торгівельний павільйон "Стимул" і є свідоцтво про право власності на нього. Зокрема суд зазначив, що земельна ділянка передавалась МПП "Рада" для обслуговування тимчасового павільйону "Стимул", а не під будівництво.

Постановою Київського міжобласного апеляційного господарського суду від 27.02.2009 року у справі №9/357-08 відмовлено у задоволенні позовних вимог МПП "Рада" про визнання договору оренди землі від 01.08.2001 року поновленим строком на 5 років.

Рішенням господарського суду Київської області від 05.05.2015 року у справі №911/815/15 визнано незаконним з моменту його прийняття та скасовано рішення тридцять п`ятої сесії Ірпінської міської ради Київської області №2484-35-VI від 14.08.2012 року "Про внесення змін в рішення Ірпінської міської ради від 28.02.2012 року № 1779-27-VI "Про внесення змін в договір оренди земельної ділянки ПМП "Діол" в м. Ірпені, вул. Центральна".

Судом у справі №911/815/15 встановлено, що на підставі вказаного вище незаконного рішення відбулося вилучення частини земельної ділянки у ПМП "Діол" площею 0,1920 га замість 0,1530 га, тобто на 0,0390 га більше, з подальшою передачею зайво вилученої частини на користь МПП "Рада" з метою продовження дії договору оренди, що суперечить рішенню господарського суду Київської області від 04.11.2009 року у справі №11/119-09 суду, що набрало законної сили, яким скасовано незаконне рішення Ірпінської міської ради про продовження терміну оренди земельної ділянки МПП "Рада" в м. Ірпені по вул. Привокзальна площа 4-г".

Рішенням господарського суду Київської області від 23.06.2015 року у справі №911/814/15 визнано незаконним з моменту його прийняття та скасовано рішення тридцять п`ятої сесії Ірпінської міської ради Київської області №2485-35-VI від 14.08.2012 року "Про продовження терміну оренди земельної ділянки МПП "Рада" в м. Ірпені, вул. Привокзальна площа, 4-г".

Відповідно до приписів ст. 35 Господарського процесуального кодексу України ці факти та обставини, що встановлені рішеннями господарських судів під час вирішення спорів між тими самими сторонами - не доводяться знову.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, МПП "Рада" незаконно та всупереч ухваленим судовим рішенням, що набрали законної сили, займає для обслуговування тимчасового павільйону "Стимул" орендовану позивачем земельну ділянку та порушує права позивача як єдиного належного землекористувача спірної земельної ділянки.

Згідно зі ст.395 Цивільного кодексу України речовими правами на чуже майно є: право володіння; право користування (сервітут); право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис); право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно.

Як визначено ст. 396 Цивільного кодексу України, особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Твердження скаржника про те, що відповідно до положень ст. 120 Земельного кодексу України, при переході права власності на будівлю до скаржника перейшло право користування земельною ділянкою, на якій розташований павільйон є безпідставними, оскільки в даному випадку право власності на торгівельний павільйон "Стимул" набуто відповідачем як на новостворене (збудоване) нерухоме майно, а не з підстав його придбання у попереднього власника, тоді як з врахуванням приписів ч.2 ст.377 ЦК України (в редакції від 23.02.2006р., чинній на момент видачі третій особі свідоцтва від 08.06.2006 про право власності на торгівельний павільйон "Стимул") в ч.5 ст.120 Земельного кодексу України йдеться про випадки відчуження житлового будинку, будівлі або споруди, розміщених на земельній ділянці, наданій у користування, внаслідок чого до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.

Отже, в даному випадку, наявність права власності на нерухоме майно (торгівельний павільйон "Стимул"), яке знаходиться на спірній земельній ділянці не породжує для власника такого майна жодних прав на землю.

Крім того, згідно з п.2.1 укладеного між Ірпінською міською радою та МПП "Рада" договору оренди землі від 01.08.2001 р., земельну ділянку загальною площею 390 кв.м. га по вул.Центральна (Привокзальна площа) в м. Ірпені було надано відповідачу з метою розміщення та обслуговування тимчасового павільйону "Стимул", а не для будівництва об'єкта нерухомості.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження внесення змін до цього договору в частині цільового призначення спірної земельної ділянки.

Посилання скаржника на те, що спірна земельна ділянка була надана позивачу з порушенням ч.5 ст.116 Земельного кодексу України, оскільки земельна ділянка не вилучалась у встановленому порядку з користування МПП "Рада" колегією суддів не приймаються з огляду на наступне.

Відповідно до ч.5 ст.116 Земельного кодексу України надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Однак, згідно з ч.1 ст.149 (Порядок вилучення земельних ділянок) Земельного кодексу України, земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатися для суспільних та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

В свою чергу, відповідно до ст.92 Земельного кодексу України, право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. Права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: а) підприємства, установи та організації, що належать до державної та комунальної власності; б) громадські організації інвалідів України, їх підприємства (об'єднання), установи та організації.

Отже, норма ч.5 ст.116 Земельного кодексу України не може застосовуватися до спірних орендних (договірних) правовідносин, оскільки виходячи зі змісту ст.92 та ч.1 ст.149 Земельного кодексу України, вилучення допускається лише щодо земельних ділянок, які знаходяться у постійному (безстроковому) користуванні, а не в тимчасовому (строковому) користуванні на умовах оренди (ст.93 цього Кодексу).

Припинення ж права оренди земельної ділянки відбувається на підставах, передбачених ст.ст.31, 32 Закону України "Про оренду землі", зокрема шляхом припинення договору оренди землі у зв'язку із закінченням строку дії договору та відсутністю його поновлення орендодавцем.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що позовні вимоги про зобов'язання МПП "Рада" усунути перешкоди шляхом звільнення земельної ділянки площею 390 м.кв., зайнятої ним для обслуговування тимчасового павільйону "Стимул", в м. Ірпені по вул. Центральна (на розі вулиць Щорса та Гагаріна), яка перебуває в користуванні Приватного малого підприємства "Діол" (08200 м. Ірпінь Київської області вул. Стельмаха, 7 код 13719359) на підставі договору оренди землі від 01.06.2007 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Вищевикладені обставини справи спростовують доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, та на які він посилається як на підставу скасування рішення суду, а тому відхиляються судом.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування чи зміни оскаржуваного рішення суду не вбачається.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "Рада" залишити без задоволення, рішення господарського суду Київської області від 30.07.2015 року у справі №9/231-08 - без змін.

2. Матеріали справи №9/231-08 повернути до господарського суду Київської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

О.В. Тищенко