ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 грудня 2015 р. Справа № 923/1856/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Ярошенко В.П. при секретарі Бєловій О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" м.Херсон

до: фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Херсон

про стягнення 10382грн. 25коп.

за участю представників сторін:

від позивача - уповноважена особа ОСОБА_2, довір. від 31.12.2014р.

від відповідача - не прибули

Публічне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" (позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (відповідач) суму основного боргу в розмірі 7514 грн. 53коп., пеню в розмірі 1414 грн. 97 коп., втрати від інфляції в розмірі 1305 грн. 94 коп., 3% річних в розмірі 146грн. 81 коп.

Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, з підстав зазначених у позові.

Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, не направив свого представника в судове засідання, не надав відзив на позов та витребувані судом документи.

Ухвала про порушення провадження у справі від 13.11.2015 року, яка була надіслана відповідачу за адресою: АДРЕСА_1, повернулась до суду з відміткою Укрпошти "за закінченням строку зберігання".

Відповідно до наданих позивачем відомостей загальнодоступної електронної версії Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, розміщеної на сайті Міністерства юстиції України, місцезнаходженням відповідача є: АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У зв'язку з вищезазначеним, справа розглядається у відповідності до ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Після закінчення розгляду справи в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд,

в с т а н о в и в:

Між сторонами 01.07.2009 р. було укладено договір № 39 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (далі договір), за умовами якого (п.1) позивач зобов'язався надати споживачеві послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а відповідач зобовязався оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором.

Згідно з п. 3 Договору визначено об'єкт надання послуг, а п. 2 - місцезнаходження приміщення відповідача.

Пунктом 8 Договору передбачено, що оплата за спожиті послуги здійснюється в строк не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Відповідно до п. 15 Договору Споживач зобов'язаний оплачувати послуги в строки встановлені Договором.

Відповідно до cт. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" Споживач зобов' язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Частиною шостою статті 276 Господарського кодексу України передбачено, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону. Статтею 632 Цивільного кодексу України визначено, що у випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Вартість послуг з теплопостачання, що застосовувалась ПАТ "Херсонська ТЕЦ" у листопаді 2014 року затверджена постановою № 595 Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг від 23.05.2014, протягом грудня 2014 лютого 2015 р. постановою № 618 від 28.11.2014 р., протягом березня 2015 р. постановою № 282 від 27.02.2015 р. Крім того, ПАТ "Херсонська ТЕЦ" направляло відповідачу листи повідомлення № 06-1/2817 від 18.12.2014р., № 06-1/655 від 18.03.2015 року, щодо зміни тарифу.

Позивач зобов'язання щодо надання послуг з централізованого опалення виконував належним чином, що підтверджується наступними документами: довідкою про наявність опалення в приміщенні Споживача за листопад 2014 р.; довідкою про наявність опалення в приміщенні Споживача за грудень 2014 р.; довідкою про наявність опалення в приміщенні Споживача за січень 2015 р.; довідкою про наявність опалення в приміщенні Споживача за лютий 2015 р.; довідкою про наявність опалення в приміщенні Споживача за березень 2015 р.

В порушення положень Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, Відповідач свої обов'язки виконував не належним чином, не в повному обсязі оплачував послуги з централізованого опалення, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Розмір заборгованості Споживача за послуги централізованого опалення зазначено в Довідці про рух заборгованості Відповідача за теплову енергію за період з 01.11.2014 р. по 02.11.2015 р. Станом на 02.11.2015 р. заборгованість Відповідача перед ПАТ "Херсонська ТЕЦ" в опалювальний період 2014-2015 року за надані послуги з централізованого опалення складає 7514грн. 53 коп.

Рахунки за надані послуги з централізованого опалення на оплату вручались відповідачу під підпис та надсилались рекомендованою поштою.

Відповідачеві направлялись вимоги про сплату заборгованості (Вимога № 06-1/1120 від 25.05.2015року, № 06-1/1697 від 18.08.2015р.) та акт звірки розрахунків станом на 18.08.2015р.

Згідно з ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 ГК України одностороння відмова від виконання умов договору не допускається, а тому несплата відповідачем заборгованості є порушенням господарських зобовязань за вказаним договором, у звязку з чим позовні вимоги щодо стягнення основної заборгованості в розмірі 7514,53 грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

У відповідності до п.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 6 ст. 231 Господарського Кодексу України зазначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 відсотків загальної суми боргу.

Згідно з положеннями п. 12 Договору за несвоєчасне внесення плати із Споживача стягується пеня у розмірі 0,1 відсотків від суми боргу за кожен день прострочення.

У зв'язку з несвоєчасними розрахунками відповідача за договором позивач нарахував відповідачу пеню за період з 21.12.2014 по 21.10.2015 в сумі 1414 грн. 97 коп.

Частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Суд, здійснивши перевірку правильності нарахувань пені, та враховуючи те, що відповідач не виконав обов'язків за договором по своєчасних розрахунках за договором, дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня в розмірі 1414грн. 97коп.

Згідно з вимогами частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував відповідачу 3% річних в сумі 146 грн. 81 коп. та 1305 грн. 94коп. втрат від інфляції.

Перевіривши розрахунок 3% річних та втрат від інфляції, суд дійшов висновку, що 3% річних в сумі 146 грн. 81 коп. та 1305 грн. 94коп. втрат від інфляції нараховано позивачем вірно, тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню.

Відповідно до положень ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню.

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору відшкодовуються йому за рахунок відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код НОМЕР_1) на користь публічного акціонерного товариства "Херсонська теплоелектроцентраль" ( м. Херсон, Бериславське шосе, 1, ):

- на р/р 6572 в ХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 352457, - 7514 грн. 53 коп. основного боргу;

- на р/р 8900 в ПАТ "УкрСиббанк", МФО 351005, - пеню в розмірі 1414грн. 97 коп., втрати від інфляції в розмірі 1305 грн. 94коп., 3% річних в розмірі 146грн. 81 коп. та 1218грн. 00коп. витрат по сплаті судового збору

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.12.2015 р.

Суддя В.П.Ярошенко