ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"02" грудня 2015 р.Справа № 916/2854/15

За позовом: Прокурора Саратського району Одеської області в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації, в особі Одеського обласного управління водних ресурсів;

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1;

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Саратської районної державної адміністрації Одеської області

про витребування земельної ділянки з незаконного володіння та зобов'язання звільнити її шляхом відновлення попереднього стану

Суддя Щавинська Ю.М.

Представники:

прокурор: Москаленко-Федоркова О.Д. - посвідчення № 035076 від 13.08.2015р.

від позивача (Одеської обласної державної адміністрації): ОСОБА_2 довіреність №141 від 08.07.2014р.

від позивача (Одеського обласного управління водних ресурсів): не зявився;

від відповідача: ОСОБА_1 спеціальний витяг з ЄДР;

ОСОБА_3 довіреність № б/н від 04.09.2015р.

від третьої особи: ОСОБА_4 довіреність № 02-32/1821 від 09.10.2015р.

У судовому засіданні було оголошено перерву відповідно до ст. 77 ГПК України

Суть спору: Прокурор Саратського району Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області в інтересах держави в особі Одеської обласної державної адміністрації, а також в особі Одеського обласного управління водних ресурсів з позовною заявою до Саратської районної державної адміністрації Одеської області та Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, в якій просив суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки водного фонду загальною площею 43,99 га у тому числі під водою 34,01 га, яка розташована на території Введенської сільської ради (за межами населеного пункту) Саратського району Одеської області, укладений 01.12.2014р. між Саратською районною державною адміністрацією Одеської області та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1; визнати протиправним та скасувати розпорядження Саратської районної державної адміністрації від 04.11.2014р. № 427/А-2014 „Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення громадянину ОСОБА_1 в оренду земельних ділянок водного фонду загальною площею 43,99 га із земель державної власності, які розташовані на території Введенської сільської ради Саратського району Одеської області (за межами населеного пункту), та зобовязати ФОП ОСОБА_1 звільнити вищевказану земельну ділянку, поклавши витрати по сплаті судового збору на відповідача.

В обґрунтування поданого позову прокурор вказує на те, що 04.11.2014р. виконуючим обовязки голови Саратської районної державної адміністрації Одеської області було видано розпорядження № 427/А-2014 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення ОСОБА_1 в оренду земельних ділянок водного фонду загальною площею 43,99 га із земель державної власності, які розташовані на території Введенської сільської ради Саратського району Одеської області (за межами населеного пункту).

Прокурор зазначає, що відповідно до даного розпорядження відповідачу дозволено замовити в землевпорядній організації виготовлення проекту землеустрою щодо відведення вказаних земельних ділянок водного фонду в оренду терміном на 10 років та виготовлення технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельних ділянок, а також укласти з Саратською РДА договір короткострокової оренди строком на 1 рік на період виготовлення, розгляду та затвердження землеустрою та технічної документації з нормативно-грошової оцінки земельних ділянок водного фонду площею 43,99 га для рибогосподарських потреб.

При цьому вказує про відсутність у районних адміністрацій повноважень щодо надання в оренду такого роду земельної ділянки, як спірна, оскільки така прерогатива належить обласним державним адміністраціям.

У позовній заяві прокурор зазначає, що 01.12.2014р. на підставі вищевказаного розпорядження між Саратською районною державною адміністрацією Одеської області та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 було укладено договір оренди вищевказаної земельної ділянки водного фонду строком на 1 рік. Нормативно-грошова оцінка земель загальною площею 43,99 га, якими користується відповідач становить 206 125,86 грн.

Однак, прокурор акцентує увагу на тому, що вказаний договір за відсутності підстав, встановлених частинами 2 та 3 ст. 134 ЗК України, з боку Саратської районної державної адміністрації було укладено без процедури проведення земельних торгів, що є неправомірним.

Зазначене, на думку прокурора, призвело до відсутності можливості збільшення надходжень до бюджету.

Прокурор також стверджує, що спірна земельна ділянка була передана відповідачу в оренду на підставі тимчасового договору оренди землі від 01.12.2014р., який в порушення вимог чинного законодавства не пройшов у передбаченому законом порядку державної реєстрації.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.07.2015р. (суддя Дяченко Т.Г.) порушено провадження у справі № 916/2854/15 із призначенням розгляду в засіданні суду.

07.08.2015р. до канцелярії суду від Одеського обласного управління водних ресурсів надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника (т. 1а.с.52-53). Вказаним клопотанням позивач зазначає, що він не є розпорядником земельної ділянки під водним простором вищезазначеного обєкту та вказує на те, що ним не здійснювалося погодження ФОП ОСОБА_1 договору оренди земельної ділянки водного фонду.

07.09.2015р. до канцелярії суду від прокурора надійшли письмові пояснення по справі (т.1а.с.60-62), згідно яких останній повторно вказує на відсутність у Саратської РДА повноважень щодо розпорядження спірної земельної ділянки водного фонду, оскільки питання надання водного обєкту в оренду за межами населеного пункту для ведення рибного господарства віднесено до повноважень Одеської обласної державної адміністрації і має вирішуватись в комплексі із земельною ділянкою.

Зазначене, як вказує прокурор, обумовлюється віднесенням спірної земельної ділянки до сфери управління Одеської обласної державної адміністрації.

У вказаних поясненнях прокурор зазначає, що заявлена ним вимога про звільнення земельної ділянки полягає у її звільненні шляхом відновлення її стану, який існував до використання відповідачем ФОП ОСОБА_1

08.09.2015р. до канцелярії суду від відповідача (ФОП ОСОБА_1М.) надійшов відзив на позов (т.1а.с.69-71), згідно якого останній, заперечуючи проти задоволення заявлених позовних вимог, вказує на те, що вищевказане розпорядження Саратської РДА не суперечить діючому законодавству України, оскільки було прийнято з додержанням усіх вимог, встановлених чинним законодавством.

Відповідач стверджує, що оскільки порядок щодо надання земельних ділянок із земель водного фонду для ведення рибного господарства окремо не встановлений, то спірне розпорядження прийнято у відповідності з підпунктом п. 3 ст. 122 ЗК України.

Одночасно, відповідач вказує на наявність у нього переважного права на оренду спірної земельної ділянки, з огляду на здійснення ним користування земельною ділянкою на протязі 5 років згідно договору суборенди від 07.05.2010р., укладеного між ним та ФОП ОСОБА_5, та зареєстрованого в державному реєстрі земель 18.07.2011р. за №00369 у відповідності зі ст. 33 Закону України „Про оренду землі.

При цьому, зосереджує увагу на тому, що ні попередній договір оренди, ні вказаний договір суборенди на протязі 10 років не були оскаржені, як і аналогічні договори, що були укладені з іншими орендаторами.

Відповідач у поданому відзиві зазначає, що згідно довідок Введенської сільської ради в оренду було передана практично суха водойма, яка не мала жодних природних джерел, що могли б забезпечувати її життєдіяльність і можливість її використання в якості водного обєкту, та на тому, що ним власними зусиллями та грошовими коштами було приведено вказану водойму в належний стан для подальшого її використання не тільки ним, як Орендарем, а й жителями Саратського району.

Між тим, вказує на те, що ним регулярно та в повному обсязі здійснюються орендні та податкові платежі. Відповідач акцентує увагу, що скасування розпорядження адміністрації приведе до негативних наслідків для водного обєкту, оскільки прийняття заходів щодо підтримки утримання його в належному стані становить собою неперервний процес.

Крім того, у поданому відзиві відповідач зазначає про те, що договір не було зареєстровано в установленому порядку, оскільки необхідна для цього документація знаходилася і до теперішнього часу знаходиться на стадії розроблення.

09.09.2015р. до канцелярії суду від Саратської районної державної адміністрації Одеської області також надійшов відзив на позов (т.1а.с.89-91), згідно якого остання акцентує увагу на непідсудності справи господарському суді, оскільки спір з урахуванням того, що вона є субєктом владних повноважень, виник з публічно-правових відносин, вирішення якого віднесено до компетенції адміністративних судів.

З урахуванням вказаного, адміністрація просить суд припинити провадження у справі на підставі п. 1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Ухвалою суду від 09.09.2015р. строк розгляду справи за клопотанням прокурора було продовжено на пятнадцять днів.

Ухвалою суду від 09.09.2015р. з огляду на незявлення в судове засідання представників позивачів, а також необхідність витребування нових доказів, розгляд справи було відкладено на 18.09.2015р.

18.09.2015р. до канцелярії суду від прокурора надійшла заява про уточнення позовних вимог (т.1а.с.106-110), згідно якої останній просить суд витребувати з незаконного володіння Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 земельну ділянку водного фонду державної власності площею 43,99 га нормативно-грошовою вартістю 206 125,86 грн., яка розташована на території Введенської сільської ради Саратського району за межами населеного пункту, а також зобовязати ФОП ОСОБА_1 звільнити вказану земельну ділянку шляхом відновлення її стану, який існував до використання вказаною особою, поклавши витрати по сплаті судового збору на відповідача.

В поданій заяві прокурор повторно акцентує увагу на тому, що спірна земельна ділянка в порушення вимог чинного законодавства була передана на підставі договору оренду землі від 01.12.2014р., що не пройшов в передбаченому законом порядку державну реєстрацію.

Розпорядженням керівника апарату суду від 18.09.2015р., з огляду на перебування судді Дяченко Т.Г. з 17.09.2015р. на лікарняному, призначено повторний автоматичний розподіл справи №916/2854/15, за результатами якого дану справу розподілено судді господарського суду Одеської області Щавинській Ю.М.

Ухвалою суду від 21.09.2015р. справу №916/2854/15 суддею Щавинською Ю.М. прийнято до свого провадження із призначенням розгляду в засіданні суду 12.10.2015р.

09.10.2015р. до суду від ФОП ОСОБА_6 надійшов черговий відзив на позов (т.1а.с.162-163), згідно якого відповідач вказує, що доказом правомірності розпорядження №427/А-2014 від 04.11.2014р. є факт державної реєстрації договору оренди від 22.02.2005р., укладеного адміністрацією з попереднім орендарем ОСОБА_5 і договору суборенди від 07.05.2010р., укладеного між останнім та ним з дозволу адміністрації, як орендодавця.

На думку відповідача, земельні торги в даному випадку проводитися не повинні з оскільки, по-перше, на момент видання розпорядження водойма знаходилася в оренді і суборенді, а по-друге, з огляду на те, що, фактично, мало місце поновлення його права на користування водоймою у відповідності до ст. 33 Закону України „Про орендуземлі, відтак, відповідно до абз. 21 п. 2 ст. 134 ЗК України в даному випадку земельні ділянки не підлягають продажу на земельних торгах.

У поданому відзиві відповідач акцентує увагу на не порушенні ним інтересів держави, у звязку із чим у задоволенні позову просить відмовити.

09.10.2015р. до суду від прокурора надійшли письмові пояснення по справі (т.1а.с.173), згідно яких останній вказує на втрату чинності 31.03.2015р. договору оренди спірної земельної ділянки, укладеного між Саратською районною державною адміністрацією Одеської області та ФОП ОСОБА_5

Ухвалою суду від 12.10.2015р. у звязку із нез'явленням в судове засідання представника позивача, від якого не надходило клопотання про розгляд справи за його відсутності, неподанням витребуваних ухвалою суду доказів, а також з урахуванням клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, розгляд справи було відкладено на 09.11.2015р.

09.11.2015р. до суду від Саратської районної державної адміністрації Одеської області надійшло клопотання про зміну її процесуального статусу з відповідача на третю особу з огляду на відсутність предявлених до неї позовних вимог.(т.2 а.с.1-2).

У судовому засіданні 09.11.2015р. прокурор повністю підтримав уточнені позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача в свою чергу заперечував проти їх задоволення з підстав, викладених у відзивах на позов.

Представник Саратської районної державної адміністрації Одеської області підтримав правову позицію представника відповідача.

Ухвалою суду від 09.11.2015р. провадження у справі в частині вимог до Саратської районної державної адміністрації Одеської області на підставі п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України було припинено.

Одночасно, ухвалою суду від 09.11.2015р. Саратську районну державну адміністрацію Одеської області в порядку ст. 27 ГПК України було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Ухвалою суду від 09.11.2015р. строк розгляду справи за клопотанням представника відповідача було продовжено на пятнадцять днів та з огляду на необхідність витребування нових доказів, а також з урахуванням необхідності в додатковому дослідженні матеріалів справи, розгляд справи було відкладено на 25.11.2015р.

У судовому засіданні 25.11.2015р. прокурор, представник відповідача та представник третьої особи повністю підтримали свої позиції, що викладалися ними в попередньому судовому засіданні. Представник позивача (Одеської обласної державної адміністрації) наполягав на задоволенні позову.

У засіданні суду 25.11.2015р. було оголошено перерву до 02.12.2015р.

У судовому засіданні 02.12.2015р. учасниками судовому процесу повністю були підтримані позиції, що були викладені ним в попередніх судових засіданнях.

Позивач - Одеське обласне управління водних ресурсів у судові засідання не зявлявся, надіславши до суду клопотання про розгляд справи без участі його представника (т.1 а.с.52-53).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників сторін, наданих в ході судового розгляду справи, проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку господарський суд дійшов наступних висновків:

В силу ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 2 ГПК України господарський суд порушує справи за позовними заявами, зокрема, прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави.

Прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 29 ГПК України, у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача.

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є, зокрема, захист гарантованих Конституцією України та законами, прав і законних інтересів держави.

Встановивши наявність у позивача субєктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист яких подано позов, суд зясовує наявність чи відсутність факту порушення або оспорювання і, відповідно, ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу у захисті, встановивши безпідставність та необґрунтованість заявлених вимог.

Як свідчать матеріали справи, уточнені позовні вимоги прокурора між іншим обґрунтовано неукладеністю договору оренди землі від 01.12.2014р., що підписаний між Саратською районною державною адміністрацією Одеської області та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 у звязку з відсутністю його державної реєстрації.

Позовні вимоги прокурора направлені на витребування у відповідача земельної ділянки водного фонду державної власності площею 43,99 га, нормативно-грошовою оцінкою 206 125,86 грн., яка розташована на території Введенської сільської ради Саратського району Одеської області за межами населеного пункту з подальшим її звільненням.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.12.2014р. між Саратською районною державною адміністрацією Одеської області (Орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар) було укладено договір оренди землі (т.1 а.с.19-23), відповідно до п. 1.1 якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться Введенської сільської ради за межами населеного пункту.

Згідно п. 2 договору, в оренду передається земельна ділянка водного фонду державної власності, загальна площею 43,99 га. Відповідно до п. 8, договір оренди землі укладено на 1 рік.

Приписами п. 9 договору сторони погодили, що орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі в грошовій формі із розрахунку 3,2 % від нормативногрошової оцінки земельної ділянки в бюджетний рік згідно розрахунку розміру орендної плати, який додається і є невідємною частиною договору оренди землі.

Земельна ділянка передається в оренду для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (п.15 договору).

Відповідно до п. 18 договору, передача земельної ділянки в оренду здійснюється з розробленням проекту її відведення, підставою передачі земельної ділянки є розпорядження РДА від 04.11.2014р. № 427/А-2014.

Згідно п. 43, цей договір набирає чинності після підписання його сторонами та його державної реєстрації.

Згідно ст. 1 Закону України „про оренду землі оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до статті 13 вказаного Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

В свою чергу, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, що вбачається зі ст. 125 Земельного кодексу України.

Однак, як встановлено судом, не зважаючи на приписи ст. ст. 124,125 Земельного кодексу України, державна реєстрація права оренди землі на підставі договору оренди земельної ділянки від 01.12.2014р., згідно якої відповідачу було передано спірну земельну ділянку, не проводилась.

При цьому посилання відповідача на те, що не проведення державної реєстрації договору оренди землі було зумовлено знаходженням необхідних документів на стадії розроблення не приймається судом до уваги, оскільки нормами чинного законодавства не встановлено будь-яких виключень щодо державної реєстрації прав у разі знаходження документації у стадії розроблення.

Не приймається судом до уваги і посилання відповідача на те, що в даному випадку мало місце не нове, першопочаткове оформлення права на оренду вищезазначеної земельної ділянки, а поновлення цього права, з огляду на користування ним вказаною ділянкою на підставі укладеного з ФОП ОСОБА_5 договору суборенди від 07.05.2010р., зареєстрованого 18.07.2011р. в державному реєстрі земель за № 00369 (т.1 а.с.75-77).

Відхилення судом таких посилань ґрунтується на втраті чинності 31.03.2015р. договору оренди земельної ділянки, укладеного між ФОП ОСОБА_5 та Саратською районною державною адміністрацією Одеської області. При цьому доказів продовження дії такого договору суду не надано.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить до висновку, що у відповідача не виникло право оренди земельної ділянки державної власності загальною площею 43,99 га, нормативно-грошовою вартістю 206 125,86 грн., яка розташована на території Введенської сільської ради Саратського району Одеської області за межами населеного пункту, у звязку з чим у Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відсутні законні правові підстави для володіння та користування нею.

Згідно ст. 212 Земельного кодексу України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Приймаючи до уваги вищевикладене, позовні вимоги заступника прокурора про витребування з незаконного володіння Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 земельної ділянки водного фонду державної власності загальною площею 43,99 га, нормативно-грошовою вартістю 206 125,86 грн., яка розташована на території Введенської сільської ради Саратського району Одеської області за межами населеного пункту є такими що відповідають положенням ст. 212 Земельного кодексу України, у звязку з чим задовольняються судом у повному обсязі.

Крім того, приймаючи до уваги, що факт самовільного використання земельної відповідачем підтверджений належним чином, а норми ст. 212 Земельного кодексу України повязують витребування земельних ділянок з приведенням їх у придатний для використання стан, суд вважає вимоги прокурора про зобовязання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 звільнити вищевказану земельну ділянку такими, що підлягають задоволенню.

При цьому вимога прокурора щодо відновлення Фізичною особи-підприємця ОСОБА_1 стану земельної ділянки, який існував до його використання не підлягає задоволенню, оскільки прокурором в порушення вимог ст. 33 ГПК України жодним чином не доведено погіршення відповідачем стану земельної ділянки водного фонду, що є предметом у спорі, а навпаки, як встановлено судом та не спростовано сторонами, відповідачем було покращено її стан.

Приймаючи до уваги викладене, витрати по сплаті судового збору підставі ст. ст. 44, 49 ГПК України у розмірі 1218 грн. покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Витребувати з незаконного володіння Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (68400, Одеська область, Арцизький район, м. Арциз, вул. 28 Червня, буд. 113, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Одеської обласної державної адміністрації (65032, м. Одеса, проспект Шевченка, 4, ) земельну ділянку водного фонду державної власності площею 43,99 га, нормативно-грошовою вартістю 206 125,86 грн., яка розташована на території Введенської сільської ради Саратського району Одеської області за межами населеного пункту.

3. Зобовязати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (68400, Одеська область, Арцизький район, м. Арциз, вул. 28 Червня, буд. 113, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку водного фонду державної власності площею 43,99 га, нормативно-грошовою вартістю 206 125,86 грн., яка розташована на території Введенської сільської ради Саратського району Одеської області за межами населеного пункту.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (68400, Одеська область, Арцизький район, м. Арциз, вул. 28 Червня, буд. 113, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) до Державного бюджету України (№ рахунку 3008; отримувач: УК у м. Одесі/Приморський район; код отримувача ; банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області; МФО: 828011; код класифікації: 22030001; код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) 1218 /одна тисяча двісті вісімнадцять/ грн. 00 коп. судового збору.

5. В решті позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07 грудня 2015 р.

Суддя Ю.М. Щавинська