РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2015Справа №910/26102/15

За позовом BYRASS CONSULTANTS LIMITED

до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Правекс-Банк"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Національний банк України

про стягнення 2 761 612, 26 дол. США, що еквівалентно 60 355 439,19 грн.

Суддя Турчин С.О.

Представники учасників процесу:

від позивача: Тернова В.О. (довіреність № 510 від 27.07.2015)

від відповідача: Єлисеєва Ю.Л. (довіреність № 397 від 05.08.2015)

Мельник В.В. (довіреність № 390 від 29.07.2015)

від третьої особи: Ліпов С.Л. (довіреність № 18-02025/22981 від 06.04.2015)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - BYRASS CONSULTANTS LIMITED звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до відповідача - Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Правекс-Банк" в якому просить суд:

- стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Правекс-Банк" на користь BYRASS CONSULTANTS LIMITED заборгованість із відсотків за користування коштами з врахуванням 3 % річних за порушення грошового зобов'язання в сумі 161612, 26 доларів США;

- розірвати Угоду № 4 про залучення коштів на умовах субординованого боргу, укладену 31 липня 2006 року між BYRASS CONSULTANTS LIMITED та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Правекс-Банк";

- стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Правекс-Банк" на користь BYRASS CONSULTANTS LIMITED кошти, залучені на умовах субординованого боргу в сумі 2600000,00 доларів США.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов Угоди № 4 про залучення коштів на умовах субординованого боргу від 31.07.2006 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.10.2015 прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження по справі 910/26102/15, розгляд справи призначено на 03.11.2015.

02.11.2015 через відділ діловодства суду від відповідача надійшов відзив на позов ( № 6824/08 від 02.11.2015).

У поданому відзиві відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що призупинення сплати відсотків за субординованим боргом не є істотним порушенням зобов'язань, відповідач мав право призупинити виплату процентів у зв'язку з відсутністю позитивного фінансового результату у звітному періоді, що підтверджується фінансовою звітністю банку. Що стосується вимоги про стягнення 3% річних, то відповідач зазначає, що таке нарахування є безпідставним, оскільки прострочення грошового зобов'язання не відбулося, що виключає можливість нарахування 3% річних.

В судове засідання 03.11.2015 з'явились представники позивача та відповідача.

Представники відповідача в судовому засіданні 03.11.2015 заявили клопотання про залучення до участі у справі третьої особи, без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національний банк України, надали пояснення щодо підстав необхідності залучення третьої особи та просили суд задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні 03.11.2015 заперечив щодо клопотання про залучення до участі у справі третьої особи - Національного банку України, надав пояснення щодо своїх заперечень та документи для долучення до матеріалів справи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.11.2015 р. залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Національний банк України, розгляд справи відкладено на 19.11.2015 р.

17.11.2015 р. через канцелярію суду від відповідача надійшли додаткові пояснення щодо фінансових результатів

У судовому засіданні 19.11.2015 р. представник позивача надав додаткові письмові пояснення по справі.

В судовому засіданні 19.11.2015 р. оголошено перерву до 03.12.2015 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

26.11.2015 р. через канцелярію суду від відповідача надійшли документи для долучення до матеріалів справи.

01.12.2015 р. через відділ діловодства від третьої особи надійшли письмові пояснення, у яких зазначається, що призупинення сплати процентів за субординованим боргом, яке передбачене умовами договору, не може вважатися істотним порушенням умов договору згідно статті 651 Цивільного кодексу України та бути підставою для розірвання договору про залучення коштів на умовах субординованого боргу на вимогу інвестора.

У судовому засіданні 03.12.2015 р. представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд їх задовольнити, надав додаткові письмові пояснення по справі, у яких зазначив, що протягом періоду з 01.07.2014 р. по 31.07.2015 р. відповідно до наданих відповідачем звітів про його діяльність у вказаних періодах відповідач мав позитивні фінансові показники, зокрема, чистий процентний та чистий комісійний дохід. Крім того, за твердженням позивача, банк виконує нормативи, встановлені НБУ, що свідчить про добрий фінансовий стан. Також позивач зазначив, що відповідно до розміщеної на сайті відповідача інформації, станом на 19.06.2015 р. міжнародним рейтинговим агенством Fitch відповідачу присвоєний Національний довгостроковий рейтинг - ААА (ukr), що свідчить про добрий фінансовий стан та результати діяльності.

Представники відповідача проти задоволення позовних вимог заперечили.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, в судовому засіданні 03.12.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши надані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

31.07.2006 р. між Акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», назву якого було змінено на Публічне акціонерне товариство «Правекс-Банк» (далі - банк) та BYRASS CONSULTANTS LIMITED (далі - інвестор) укладено Угоду № 4 про залучення коштів на умовах субординованого боргу (далі - Угода).

07.06.2007 р. та 15.07.2008 р. між сторонами укладено Додаткову угоду № 1 та Додаткову угоду № 2 до Угоди відповідно.

Відповідно до п. 1.1 Угоди, банк залучає у інвестора кошти на умовах субординованого боргу в сумі 2600000 доларів США на строк до 31 липня 2016 р. з виплатою процентної ставки в розмірі та на умовах, визначених даною Угодою.

Згідно з п. 1.3 Угоди (в редакції Додаткової угоди № 2), процентна ставка за Угодою встановлюється в розмірі 1% річних до 30 червня 2008 року включно.

Процентна ставка за Угодою з 01.07.2008 року встановлюється у розмірі ставки Libor за дванадцятимісячними міжбанківськими депозитами плюс 5% річних і розраховується на кожну дату нарахування відсотків.

Положеннями п. 2.1 Угоди встановлено, що датою внесення коштів є дата їхнього зарахування банком у повному обсязі на рахунок субординованого боргу банку.

Відповідно до п. 2.2 Угоди (в редакції Додаткової угоди № 2), виплата субординованого боргу здійснюється в порядку й на умовах, визначених даною угодою, згідно з повідомленням інвестора і відповідно до чинного законодавства України.

Відсотки за використання коштів нараховуються щомісячно згідно з правилами бухгалтерського обліку процентних та комісійних доходів і витрат банків України, але виплачуються на підставі письмового повідомлення Інвестора за реквізитами, зазначеними Інвестором у повідомленні, - безпосередньо Інвестору або іншій особі, зазначеній Інвестором у його письмовому повідомленні. Відсотки за використання коштів виплачуються у валюті внесених коштів за відповідну кількість календарних днів їх використання. У випадку відступлення Інвестором права вимоги відсотків за використання коштів іншій особі, яка є резидентом України, такі відсотки виплачуються зазначеній іншій особі в національній валюті України за офіційним курсом НБУ на день здійснення платежу (п. 2.3 Угоди в редакції Додаткової угоди № 1).

Положеннями п. 2.9 Угоди встановлено, що сплата відсотків за субординованим боргом може бути призупинена з ініціативи Банку або на вимогу НБУ до Банку в таких випадках:

- при погіршенні фінансового стану Банку (у випадку невиконання нормативів обов'язкового резервування, мінімального розміру регулятивного капіталу (Н1), адекватності регулятивного капіталу (Н2), адекватності основного капіталу (Н3). нормативів ліквідності (Н4, Н5, Н6), якщо питома вага негативно-класифікованих активів (з урахуванням сформованих резервів по активних операціях) перевищує 60% від загальної суми активів Банку; відсутній позитивний фінансовий результат у звітному періоді;

- укладення письмової угоди з НБУ щодо фінансового оздоровлення Банку.

На виконання умов Угоди № 4 позивач перерахував суму субординованого боргу на на користь відповідача у розмірі 2 600000 доларів США, що підтверджується банківською випискою по рахунку № 4 за період з 01.08.2006 р. по 21.05.2012 р. та не заперечується відповідачем.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, зазначає, що з липня 2014 року відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання за Угодою № 4 та не сплачує процентів за користування коштами, залученим на умовах субординованого боргу, у зв'язку з чим виникла заборгованість по сплаті процентів у розмірі 159524,36 доларів США. За твердженням позивача, несплата відповідачем процентів за користування коштами є істотним порушення умов Угоди № 4, у зв'язку з чим позивач просить розірвати Угоду № 4 та повернути перераховані на її виконання кошти у розмірі 2600000 доларів США.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Залучення коштів на умовах субординованого боргу є самостійним видом правовідносин.

Відповідно до п. 1.5 Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 28.08.2001 № 368, субординований борг - це звичайні не забезпечені банком боргові капітальні інструменти (складові елементи капіталу), які відповідно до договору не можуть бути взяті з банку раніше п'яти років, а у випадку банкрутства чи ліквідації повертаються інвестору після погашення претензій усіх інших кредиторів. Сума субординованого боргу, включеного до капіталу, щорічно зменшується на 20 відсотків її первинного розміру протягом п'яти останніх років дії договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав взяті на себе зобов'язання за Угодою № 4, перерахувавши відповідачу кошти у розмірі 2600000,00 доларів США.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Нормами статті 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Як зазначалося вище, відповідно до п. 2.3 Угоди, відсотки за використання коштів нараховуються щомісячно згідно з правилами бухгалтерського обліку процентних та комісійних доходів і витрат банків України, але виплачуються на підставі письмового повідомлення Інвестора за реквізитами, зазначеними Інвестором у повідомленні, - безпосередньо Інвестору або іншій особі, зазначеній Інвестором у його письмовому повідомленні.

Листом від 20.10.2014 року № 109/2, що був отриманий відповідачем наручно 21.10.2014 року (вхідний номер 5684), позивач пред'явив відповідачу вимогу щодо сплати відсотків за період з 01.07.2014 року до 30.09.2014 року; листом від 26.01.2015 року № 34-1/2, що був отриманий відповідачем наручно 28.01.2015 року, позивач пред'явив вимогу щодо сплати відсотків за період з 01.10.2014 року до 31.12.2014 року; листом від 10.03.2015 року № 103/2, що був отриманий відповідачем наручно 10.03.2015 року (вхідний номер 1520), позивач пред'явив вимогу щодо сплати відсотків за період з 01.01.2015 року до 28.02.2015 року; листом № 439/2 від 22.05.2015 року, що був отриманий відповідачем 22.05.2015 року (вхідний номер 3057), позивач пред'явив вимогу щодо сплати відсотків за період з 01.03.2015 року до 30.04.2015 року; листом №590/2 від 11.08.2015 року, що був отриманий відповідачем наручно 11.08.2015 року (вхідний номер 4512), позивач пред'явив вимогу щодо сплати відсотків за період з 01.05.2015 року до 31.07.2015 року.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У листі від 18.02.2015 р. вих. № 1127/09-02, відповідач повідомив позивача про ухвалення компетентним органом Банку рішення про зупинення сплати відсотків, нарахованих за Угодою №4 про залучення коштів на умовах субординованого боргу на підставі п. 2.9. за період з 01.07.2014 по 31.12.2014 року у зв'язку з погіршенням фінансового стану банку.

Так, у пункті 2.9 Угоди сторони погодили, що сплата відсотків за субординованим боргом може бути призупинена з ініціативи Банку або на вимогу Національного банку України, зокрема у випадку відсутності позитивного фінансового результату у звітному періоді.

Проаналізувавши зазначений пункт Угоди, суд дійшов висновку, що сторони домовились про допустимість односторонньої зміни з боку банку умов договору в частині відстрочення строків виконання зобов'язань по сплаті відсотків.

Відповідно до ст. 654 ЦК України, зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Договір між позивачем та відповідачем укладений в письмової формі, тому одностороння зміна умов договору також повинна відбутися у письмовій формі.

Таким чином, з огляду на умови строку оплати відповідачем процентів за користування кредитом, враховуючи право позивача призупинити сплату процентів, передбачене п. 2.9 Угоди, з моменту отримання вимоги позивача про сплату процентів за користування коштами, у відповідача виникає обов'язок або здійснити таку оплату у строки, передбачені частиною 2 ст. 530 ЦК України, або обов'язок письмового повідомлення позивача про призупинення сплати процентів.

Як зазналось вище, листом від 18.02.2015 р. вих. № 1127/09-02, відповідач повідомив позивача про призупинення сплати процентів за період з 01.07.2014 по 31.12.2014 року.

У поданому відзиві відповідач зазначає, що і в подальшому були прийняті рішення про призупення сплати процентів у зв'язку з відсутнім позитивним фінансовим результатом у звітних періодах 2015 року.

Однак, в порушення зазначених вище приписів відповідачем не направлено позивачу жодного письмового повідомлення про призупинення сплати процентів з 01.01.2015 р., між сторонами не укладено жодної додаткової угоди щодо зміни строку сплати процентів, нарахованих за період з 01.01.2015 р. по 31.07.2015 р., доказів протилежного матеріали справи не містять та сторонами суду не надано.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що обов'язок оплати процентів, нарахованих за період з 01.07.2014 р. по 31.12.2014 р., за період з 01.01.2015 по 30.07.2015 р. виник у відповідача через сім днів з дня отримання відповідних листів позивача.

При цьому, суд зазначає, що твердження відповідача про відсутність позитивного фінансового результату і у 2015 році не береться судом до уваги з огляду на наступне.

Чинне законодавство України не наводить визначення терміну «позитивний фінансовий результат».

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік та фінансова звітність ґрунтуються, зокрема, на такому основному принципі - нарахування та відповідність доходів і витрат - для визначення фінансового результату звітного періоду необхідно порівняти доходи звітного періоду з витратами, що були здійснені для отримання цих доходів. При цьому доходи і витрати відображаються в бухгалтерському обліку та фінансовій звітності в момент їх виникнення, незалежно від дати надходження або сплати грошових коштів;

На підтвердження результатів фінансової діяльності банку, відповідачем надані звіти про результати фінансової діяльності за 2013 рік, 2014 рік, за I, II, III квартали 2015 року.

З положень п. 2.3 Угоди вбачається, що сторонами визначений звітний період, за який нараховуються відсотки - місяць.

Тобто, для можливості призупинення сплати процентів, відповідачем мав аналізуватись фінансовий результат кожного місяця окремо.

Відповідно до п. 4.1 Змін до Інструкції про порядок регулювання діяльності банків в Україні, затверджених Постановою Правління Національного банку України від 16.04.2003 № 151, форми звітності банків поділяються на щоденні, щодекадні, щомісячні, квартальні та річні.

Вимогу суду надати помісячний звіт про фінансові результати відповідач не виконав.

Відповідачем надана довідка від 26.11.2015 р. вих. № 7586/08 про фінансові результати банку, які відображені наростаючим підсумком, а не по кожному місяцю окремо.

Проаналізувавши дані, відображені у даній довідці, яка складена на підставі звітів про фінансові результати, суд встановив наступне.

Так, за період з 01.01.2015 по 28.02.2015 розмір збитку становив 573 388 тис. грн., однак уже за період 01.01.2015-31.03.2015 збиток становив 463 401 тис. грн., тобто розмір збитку зменшився. Отже, можна дійти висновку, що в березні 2015 року був отриманий прибуток, тобто зменшення розміру збитку свідчить про отримання прибутку.

Аналогічна ситуація простежується у квітні 2015 року: порівнюючи збиток за період 01.01.2015-31.03.2015 - 463 401 тис. грн., та за період 01.01.2015-30.04.2015 - 435 967 тис. грн. вбачається зменшення суми збитку, тобто отримання прибутку у даному місяці.

Така ж ситуація простежується у січні 2015 року.

Крім того, протягом періоду з 01.07.2014 р. по 31.07.2015 р. відповідно до наданих відповідачем звітів про його діяльність у вказаний період, відповідач мав позитивні основні показники діяльності за статтями "Чистий процентний дохід", "Чистий комісійний дохід".

Таким чином, оскільки умови Угоди передбачали помісячну звітність, відповідач повинен був оплати нараховані проценти, отримавши прибуток від фінансової діяльності у звітному місяці (позитивний фінансовий результат).

Крім того, у поданому відзиві відповідач зазначає, що у 2013 році виплату процентів за субординованим боргом було призупинено на вимогу НБУ.

Однак, у 2014-2015 роках вимоги про призупення сплати процентів у зв'язку з погіршенням фінансового стану НБУ до банку-боржника (відповідача) не направляв, що також підтвердив присутній у судовому засіданні 03.12.2015 р. представник третьої особи.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Враховуючи наведене вище, а також те, що відповідачем було порушене своє зобов'язання зі сплати процентів за Угодою № 4, за користування коштами, наданими на умовах субординованого боргу, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення 159524,36 доларів США процентів за період з липня 2014 р. по липень 2015 року є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Також позивачем заявлено до стягнення 2087,90 доларів США 3% річних.

Згідно зі частиною 2 статті 625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачені вищевказаними нормами законодавства наслідки прострочення виконання боржником грошового зобов'язання у вигляді відшкодування 3% річних, що нараховуються на суму основного боргу, є способом захисту майнового права та інтересу кредитора, що полягає у отриманні компенсації (плати) від боржника за користування грошовими коштами, що підлягають до сплати кредиторові.

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, наданий позивачем, встановив, що він є невірним, оскільки позивачем невірно визначені дати, з яких у відповідача рахується прострочення виконання зобов'язання.

За розрахунком суду, здійсненим з дати початку прострочення визначені судом до дати, визначеної позивачем (01.09.2015 р.), розмір 3% річних становить 1820,82, а тому вимога про стягнення 3% річних підлягає частковому задоволенню.

Також відповідачем заявлено вимогу про розірвання Угоди № 4 про залучення коштів на умовах субординованого боргу, у зв'язку з істотним порушенням умов Угоди.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України, Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Так, вилучивши із свого господарського обороту грошові кошти у розмірі 2600000 доларів США і передавши їх банку за договором субординованого боргу, позивач розрахував на одержання доходу у вигляді процентів, які банк повинен був сплачувати за весь час користування коштами позивача. Проте, впродовж тривалого часу: з липня 2014 року по липень 2015 року, банк, порушуючи взяті на себе зобов'язання, не здійснював сплату процентів за користування коштами.

Враховуючи несплату протягом тривалого часу процентів за користування коштами, а також те, що судом встановлено, що відповідач був зобов'язаний здійснювати таку сплату, суд дійшов висновку, що у даному випадку наявні всі ознаки істотного порушення умов договору, зокрема, відповідач протягом тривалого часу не одержував те, на що він розраховував, укладаючи Угоду № 4 про залучення коштів на умовах субординованого боргу, а саме - процентів за користування залученими коштами.

Аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 27.09.2010 р. у справі № 1/88.

Таким чином, враховуючи тривалу несплату відповідачем процентів за користування коштами, що є істотним порушенням умов Угоди, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача про розірвання Угоди № 4 про залучення коштів на умовах субординованого боргу від 31.07.2006, а тому вказана вимога підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача про повернення коштів у розмірі 2600000 доларів США, залучених на умовах субординованого боргу, то суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 653 Цивільного кодексу України, у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Припинення зобов'язання за спірною Угодою означає виникнення у банку обов'язку достроково повернути кошти позивача, які були залучені на зворотній основі.

Таким чином, у зв'язку з розірванням судом Угоди № 4 про залучення коштів на умовах субординованого боргу, у банку виникає обов'язок повернути кошти у розмірі 2600000 доларів США.

Крім того, суд зазначає, що з моменту розірвання спірного договору у банка відсутні правові підстави для подальшого використання (збереження) коштів позивача у сумі 2600000 доларів США, тому вони підлягають поверненню і в силу приписів ст. 1212 ЦК України.

При цьому, судом не приймається до уваги твердження відповідача про те, що відповідно до умов Угоди, кошти, залучені на умовах субординованого боргу не можуть бути достроково виплачені за ініціативою власника з огляду на те, що дане положення Угоди не позбавляє позивача права на захист своїх прав і інтересів у разі їх порушення контрагентом за договором, в тому числі і права звертатись до суду з позовом про розірвання договору.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 27.09.2010 р. у справі № 1/88.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимоги позивача про повернення коштів, залучених на умовах субординованого боргу, у розмірі 2 600 000 доларів США.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи, на день розгляду справи, суд задовольняє позовні вимоги BYRASS CONSULTANTS LIMITED частково.

Судовий збір за розгляд справи відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 32-34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Правекс-Банк" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/2 , код 14360920) на користь BYRASS CONSULTANTS LIMITED (Karpenisiou, 30, 1660, Nicosia Cyprus) 159524,36 (сто п'ятдесят дев'ять тисяч п'ятсот двадцять чотири) доларів США 36 центів - проценти за користування коштами, 1820,82 (одну тисячу вісімсот двадцять) доларів США 82 центи - 3% річних та 182682,33 (сто вісімдесят дві тисячі шістсот вісімдесят дві) грн. 33 коп. - витрати зі сплати судового збору.

Розірвати Угоду № 4 про залучення коштів на умовах субординованого боргу, укладену 31 липня 2006 року між BYRASS CONSULTANTS LIMITED (Karpenisiou, 30, 1660, Nicosia Cyprus, юридична особа за законодавством Республіки Кіпр), та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк "Правекс-Банк" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/2 , код 14360920).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Правекс-Банк" (01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/2 , код 14360920) на користь BYRASS CONSULTANTS LIMITED (Karpenisiou, 30, 1660, Nicosia Cyprus) 2600000 (два мільйони шістсот тисяч) доларів США.

В іншій частині позову відмовити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 08.12.2015 р.

Суддя С.О. Турчин