КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2015 р. Справа№ 911/466/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Кропивної Л.В.

Смірнової Л.Г.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін: від позивача - не з'явився,

від відповідача - Тавлуй А.В.

розглянувши апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Фуршет регіон»

на рішення господарського суду Київської області від 27.04.2015р.

по справі № 911/466/15 (суддя Ярема В.А.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Укркава»

до дочірнього підприємства «Фуршет регіон»

про стягнення 4 643,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 27.04.2015р. позов задоволено частково. Стягнуто з дочірнього підприємства «Фуршет регіон» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Укркава» 3 524,22 грн. заборгованості та 1 386,65 грн. судового збору. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, дочірнє підприємство «Фуршет регіон» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Київської області від 27.04.2015 р. у справі №911/466/15 та прийняти нове рішення, яким у задоволені позову відмовити.

Розпорядженням Керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 09.11.2015р. № 09-52/1333/15 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.11.2015р. визначено склад колегії суддів: головуючий суддя Чорна Л.В., судді Смірнова Л.Г., Кропивна Л.В.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2015р. у зв'язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. у відпустці змінено склад колегії суддів для розгляду даної справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Чорна Л.В., судді Кропивна Л.В., Пашкіна С.А.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2015р. апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Фуршет регіон» на рішення господарського суду Київської області від 27.04.2015р. по справі № 911/466/15 прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015р. у зв'язку з виходом судді Смірнової Л.Г. з відпустки, а також формування постійного складу судових колегій Київського апеляційного господарського суду, сформовано для розгляду апеляційної скарги по справі № 911/466/15 колегію суддів у складі: головуючий суддя Чорна Л.В., судді: Смірнова Л.Г., Кропивна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.12.2015р. апеляційну скаргу дочірнього підприємства «Фуршет регіон» на рішення господарського суду Київської області від 27.04.2015р. по справі №911/466/15 прийнято до провадження у визначеному складі суду.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укркава» своїх представників в судове засідання не направило, про причини неявки суд не повідомило.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

При цьому слід зазначити, що законодавство України, в тому числі Господарський процесуальний кодекс України, не зобов'язує й сторону у справі, зокрема позивача, з'ясовувати фактичне місцезнаходження іншої сторони (сторін) у справі (якщо воно не співпадає з її місцезнаходженням, визначеним згідно зі статтею 93 Цивільного кодексу України) та зазначати таке фактичне місцезнаходження в позовній заяві чи інших процесуальних документах.

В разі коли фактичне місцезнаходження юридичної особи - учасника судового процесу з якихось причин не відповідає її місцезнаходженню, визначеному згідно з законом, і дана особа своєчасно не довела про це до відома господарського суду, інших учасників процесу, то всі процесуальні наслідки такої невідповідності покладаються на цю юридичну особу.

Неявка учасника судового процесу в судове засідання не є підставою для скасування судового рішення, якщо ухвалу, в якій зазначено час і місце такого засідання, надіслано йому в порядку, зазначеному в підпункті 3.9.1 підпункту 3.9 цього пункту постанови.

За таких обставин, справа розглядається за відсутності представників позивача, який належним чином повідомлений.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, заслухавши пояснення представників сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

05.06.2012р. між ТОВ «Укркава» (постачальник) та ДП «Фуршет регіон» (покупець) укладено договір №ФР002008, за умовами якого постачальник зобов'язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, та у відповідності до замовлень покупця, поставити товар, а покупець зобов'язався в порядку та на умовах, визначених цим договором, прийняти товар та оплатити його вартість за цінами, зазначеними в накладній, та які не можуть перевищувати цін, узгоджених в специфікації. /а.с. 21, т.1/.

Договір набирає силу з моменту підписання його сторонами і діє до 31.12.2015р. (п. 10.1 договору).

Згідно п. 7.1. договору покупець оплачує товар, що поставляється, за цінами, погодженими сторонами в специфікації та підтвердженими у накладних.

По видаткових накладних: №РН-0000103 від 11.01.2013р., №РН-0000222 від 22.01.2013р., №РН-0000347 від 29.01.2013р., №РН-0000555 від 12.02.2013р., №РН-0000613 від 14.02.2013р., №РН-0000799 від 26.02.2013р., №РН-0000839 від 28.02.2013р., №РН-0001509 від 09.04.2013р., №РН-0001558 від 12.04.2013р., №РН-0002168 від 23.05.2013р., №РН-0002310 від 31.05.2013р., №РН-0002760 від 27.06.2013р. позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 3 524,22 грн. /а.с. 29,31,33,35,37,38,41,43,45,47,48,50, т.1/.

Відповідачем товар отримано на підставі довіреностей. /а.с. 166-169/.

За статтею 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів оплати на спірну суму матеріали справи не містять.

Так само в матеріалах справи відсутні докази, які б спростовували факт отримання товару.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з цим, відповідно до п.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Умовами договору, а саме п.7.9. договору сторони встановили, що оплата за товар здійснюється в українській національній валюті в безготівковому порядку шляхом перерахування коштів на банківський рахунок постачальника після його реалізації кожні 30 (тридцять) днів. При цьому, сторони домовились про те, що покупець здійснює оплату поставленого товару тільки у випадку, якщо сума за розрахунковий період буде складати не менше ніж 500,00 грн. з кожного магазину.

Під час розгляду справи судом першої інстанції витребовувались докази реалізації товару, в порушення вимоги ухвали суду докази надані не були.

Таким чином, враховуючи відсутність доказів реалізації товару, та враховуючи вимоги п. 7.9. договору, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені, 3% річних та інфляційних втрат, так як неможливо визначити момент (дата, місяць, рік), з якого відповідач вважається таким, що прострочив відповідно до п.1 ст. 612 Цивільного кодексу України.

За таких обставин, позовні вимоги документально обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню частково.

Посилання апелянта на не підписання видаткових накладених, судом до уваги не приймається, оскільки матеріали справи містять генеральні довіреності на отримання товару. Крім того, позивачем до суду були подані докази часткової оплати, що також свідчить про отримання відповідачем товару.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України» первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійсненні.

Підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом у розумінні Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» і яка відповідає вимогам, зокрема, статті 9 названого Закону і Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, а тому є всі підстави для покладення на відповідача обов'язку по проведенню розрахунків за отриманий товар. (постанова Вищого господарського суду України від 21.04.2011р. у справі №9/252-10).

Щодо справи про банкрутство ДП «Фуршет Регіон», яка порушена ухвалою господарського суду Київської області від 30.07.2015р. у справі №911/1892/15, то зазначене судом до уваги взяте бути не може, оскільки справа про банкрутство порушена вже після прийняття оскаржуваного рішення.

Дослідивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що господарським судом міста Києва правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

З наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду Київської області від 27.04.2015р. у справі №911/466/15.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Київської області від 27.04.2015 р. у справі №911/466/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2. Матеріали справи № 911/466/15 повернути до господарського суду Київської області.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Л.В. Кропивна

Л.Г. Смірнова