ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2015 р. Справа № 925/1755/15

Господарський суд Черкаської області в складі: головуючого - судді Скиби Г.М., за участю секретаря судового засідання Кенкеч О.С., у відкритому судовому засіданні у приміщенні господарського суду розглянув справу за позовом публічного акціонерного товариства «Ватутінський комбінат вогнетривів», м. Ватутіне Звенигородського району, вул. Індустріальна, 11

до приватного підприємства «АГРО-ПАК2000», м. Черкаси, вул. Смілянська, 149, оф. 205

про стягнення 12 642,26 грн. попередньої оплати та санкцій,

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю;

від відповідача: не зявився.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Ватутінський комбінат вогнетривів» звернувся до господарського суду з позовом до приватного підприємства «АГРО-ПАК 2000» та просить стягнути 12 642,26 грн., з яких:

- 1 486,12 грн. передоплати за непоставлене полімерне кліше;

- 2 058,42 грн. пені за несвоєчасне повернення сплачених коштів;

- 5 665,00 грн. неустойки;

- 2 820,00 грн. штрафу за поставку товару неналежної комплектності;

- 612,72 грн. інфляційних витрат за не поставку полімерного кліше;

- та відшкодування судових витрат.

Представник позивача в судовому засіданні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, письмовий відзив не подав, представника у судове засідання вдруге не направив, витребувані документи не надав, про причини неявки суд не повідомив. Ухвала суду від 03.11.2015р. про порушення провадження у справі повернулась до суду з відміткою працівника пошти «за закінченням терміну зберігання».

Неподання відповідачем відзиву на позовну заяву та незявлення представника відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті за наявними доказами відповідно до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України. Адреса відповідача в позовній заяві та місце проведення господарської діяльності відповідачем відповідає адресі, вказаній в реєстраційних документах на відповідача.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, судом встановлені такі взаємовідносини сторін та обставини.

09.12.2014р. між публічним акціонерним товариством «Ватутінський комбінат вогнетривів» (Покупецем Позивач по справі), в особі голови правління ОСОБА_2, що діє на підставі Статуту, та приватним підприємством «АГРО-ПАК 2000» (Постачальником Відповідач по справі), в особі директора ОСОБА_3, що діє на підставі Статуту, було укладено договір поставки №542/14 (а.с. 41-42), далі Договір), за умовами якого Постачальник зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, виготовити і поставити мішки поліпропіленові з навантаженням до 25 кг з вкладишем та логотипом комбінату (надалі товар), а Покупець зобовязується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти і оплатити товар (п. 1.1.Договору).

Відповідно до п. 11.1. Договору цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2015 року або до повного виконання Сторонами своїх зобовязань за цим Договором.

Відповідно до п. 1.2. Договору якісні і кількісні характеристики товару, що є предметом поставки за цим Договором, строки та умови поставки товару за цим Договором визначаються у специфікаціях, що додаються до цього Договору і є його невідємними частинами.

Відповідно до специфікації №0000201 від 04.12.2014р. постачальник зобовязувався поставити мішок поліпропіленовий підвернутий та прошитий вгорі та внизу два рази, вага мішка 0,42 г, вкладиш 0,15 мкр., логотип, кліше в кількості 10 000 шт. на суму 35 623,34 грн.

У відповідності до п. 2.1. Договору якість товару має відповідати державним стандартам, технічним умовам або письмовим заявкам Покупця. Заявка Покупця є невідємною частиною договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору оплата за отриманий товар згідно з умовами Договору та Специфікацій здійснюється на умовах 50% попередньої оплати шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника в 5-денний строк з моменту підписання Договору, якщо інше не передбачено виставленим рахунком. Залишок суми повинен бути перерахований Постачальникові у 5-денний строк по факту отримання товару, у разі якщо інші строки не передбачено Специфікацією.

У відповідності до п. 2.1. Договору 04.12.2014р. позивач надіслав на електронну адресу Відповідача електронного листа із замовленням на товар та з проханням надіслати рахунок на мішки в кількості 10 000 шт. Лист розцінюється як письмова заявка на придбання товару (а.с. 49).

На виконання умов Договору та заявки Постачальник виставив покупцю рахунок-фактуру №СФ-0000201 від 04.12.2014р. на суму 35 623,34 грн., з яких 28 200,00 грн. за мішок поліпропіленовий в кількості 10 000,00 грн. та 1 486,12 грн. за фотополімерне кліше в кількості 1 000 шт., в тому числі ПДВ 5 937,22 грн. (а.с. 45).

На підставі виставленого рахунку-фактури Покупець здійснив попередню оплату за мішки поліпропіленові та фотополімерне кліше в сумі 35 623,34 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 11.12.2014р. №3308 (а.с. 46).

Відповідно до п. 5.2. Договору товар повинен бути готовий до відправлення в 15-денний строк з моменту оплати рахунку-фактури.

Таким чином товар мав бути готовий до відправлення до 26.12.2014р. включно.

30.12.2014р. Відповідачем частково були поставлені мішки пропіленові в кількості 5 000 шт. на суму 16 920,00 грн.. в тому числі 2 820,00 грн. ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000158 від 30.12.2014р. (а.с. 47).

30.01.2015р. електронним листом Покупець нагадав Постачальнику про штрафні санкції за порушення виконання зобовязань у відповідності до умов Договору (а.с. 50).

Також електронною поштою Покупець направив відповідачу лист від 11.02.2015р. №467 з вимогою повернути грошові кошти за непоставлений товар (а.с. 52-53).

Відповідач направив Позивачу лист від 12.03.2015р., в якому вказав, що причиною невчасної поставки товару є зупинка заводу-виробника в звязку з коливанням цін на сировину (а.с. 51).

31.03.2015р. Відповідачем частково були поставлені мішки пропіленові в кількості 5 000 шт. на суму 16 920,00 грн.. в тому числі 2 820,00 грн. ПДВ, що підтверджується видатковою накладною №РН-0000033 від 31.03.2015р. (а.с. 48).

Додатковою угодою №1 від 22.06.2015р. (а.с. 44) було внесено зміни, зокрема, до п. 4.1. Договору, та викладено його в наступній редакції «Оплата за отриманий товар здійснюється Покупцем в 1-денний термін з дати поставки товару, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника згідно виставленого рахунку-фактури».

У відповідності до п. 2.1. Договору 16.06.2015р. позивач надіслав на електронну адресу Відповідача електронного листа із замовленням на товар та з проханням надіслати рахунок на:

- поліпропіленові мішки вагою 5 кг з прошитим вкладишем - в кількості 500 шт.,

- на поліпропіленові мішки вагою 10 кг з прошитим вкладишем - в кількості 500 шт.,

- на поліпропіленові мішки вагою 25 кг з прошитим вкладишем та маркуванням - в кількості 10 000 шт.,

що є письмовим замовленням на придбання товару (а.с. 54).

На виконання умов Договору та заявки Постачальник виставив покупцю рахунок-фактуру №СФ-0000290 від 16.06.2015р. на суму 41 130,00 грн., в тому числі ПДВ 6 855,00 грн. (а.с. 55).

31.08.2015р. на адресу Постачальника було направлено претензію з вимогою терміново повернути отримані кошти за полімерне кліше в сумі 1 486,12 грн., пеню за несвоєчасне повернення коштів, сплачених за полімерне кліше в розмірі 531,43 грн., та неустойку за несвоєчасну поставку замовленого товару в розмірі 5 665,26 грн., яку відповідач отримав 02.09.2015р., що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 57).

Вказана претензія залишились без відповіді та задоволення.

Невиконання Постачальником взятих на себе зобовязань стало підставою для звернення Покупця до суду для захисту порушеного права та примусового стягнення попередньої оплати та санкцій за оплачений та неотриманий товар.

Відповідач вимоги не заперечив, доказів повернення суми попередньої оплати не подав. Суд враховує відсутність заяв відповідача суду про обєктивну неможливість подати суду заперечення проти позову. Доказів погашення однорідних вимог сторонами не подано.

Інших доказів сторонами не подано.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, враховуючи пояснення представника позивача, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.

Згідно положень Пленуму ВГСУ від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі.

Сторони за договором є субєктами господарювання та самостійними юридичними особами на ринку виробництва та послуг.

Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ.

Між сторонами виникли та існують договірні відносини оплатної поставки товару на підставі письмового строкового оплатного двостороннього консенсуального договору.

За правовою природою договір поставки від 09.12.2014р. №542/14 є договором поставки і відповідає вимогам статті 712 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах договору. Договір поставки від 09.12.2014р. №542/14 не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним та не розірваний в установленому порядку. Поставка є різновидом відносин купівлі-продажу.

Відносини купівлі-продажу урегульовані Главою 54 Цивільного кодексу України, відповідно до положень якої за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві) та отримати розрахунок, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

В силу статті 693 Господарського кодексу України якщо договором встановлений обовязок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу.

Як встановлено судом, між Позивачем та Відповідачем було узгоджено строк та порядок розрахунків за кожну партію товару, який визначений п. 4.1 Договору - оплата за отриманий товар згідно з умовами Договору та Специфікацій здійснюється на умовах 50% попередньої оплати шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника в 5-денний строк з моменту підписання Договору, якщо інше не передбачено виставленим рахунком. Залишок суми повинен бути перерахований Постачальникові у 5-денний строк по факту отримання товару, у разі якщо інші строки не передбачено Специфікацією та з 22.06.2015 р. - оплата за отриманий товар здійснюється Покупцем в 1-денний термін з дати поставки товару, шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Постачальника згідно виставленого рахунку-фактури

На виконання умов договору Позивачем було здійснено попередню оплату за замовлений у Відповідача товар у розмірі 35 623,34 грн.

Проте, Відповідач свої зобовязання в частині поставки товару належним чином не виконав, фотополімерне кліше не передав замовнику. Вартість кліше становить 1 486,12 грн.

Відповідач визнає обовязок повернути кошти за фотополімерне кліше в сумі 1783,34 грн., але просить не застосовувати штрафні санкції за договором (а.с. 72). Відповідач не оспорює отримання попередньої оплати за виготовлення мішків та фотополімерного кліше.

Відповідно до приписів п. 2 ст. 693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати, і не передав товар в установлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Суд зазначає, що право вибору належить покупцю (замовнику), який здійснив попередню оплату.

Суд вважає доведеним право позивача на стягнення з відповідача 1 486,12 грн. попередньої оплати за полімерне кліше. Це право позивача не спростоване відповідачем в належний спосіб та не надано доказів належного виконання відповідачем умов договору. Вимога позивача про стягнення 1 486,12 грн. з відповідача підлягає до задоволення.

Згідно частини 1 статті 173 Господарського кодексу України зобовязання, що виникає між субєктами господарювання, в силу якого один субєкт зобовязаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого субєкта, або утриматися від певних дій, а інший субєкт має право вимагати від зобовязаної сторони виконання її обовязку, є господарським зобовязанням.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Штрафними санкціями у відповідності з ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п. 7.1. Договору у випадку порушення своїх зобовязань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, визначену цим Договором та чинним в Україні законодавством. Порушенням зобовязання є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом Договору.

Відповідно до п. 7.2. Договору у разі несвоєчасної поставки товару Постачальник зобовязаний сплатити неустойку в розмірі 8 відсотків від вартості непоставленого товару.

Відповідно до п. 7.3. Договору у разі недопоставки, поставки товару неналежної якості чи некомплектності товару Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі 20 відсотків від вартості цього товару, та крім того, відшкодовує заподіяні поставкою товару неналежної якості збитки, без урахування сплаченого штрафу.

Відповідно до п. 7.5. Договору у разі не поставки товару протягом 20 днів з моменту отримання частини попередньої оплати, або у вказаний в Договорі строк Постачальник зобовязаний на протязі 3 (трьох) банківських днів повернути кошти на розрахунковий рахунок Покупця.

У разі несвоєчасного повернення коштів Постачальник сплачує Покупцю пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення повернення коштів згідно Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» від 22 листопада 1996р.

Вимога про повернення передоплати направлена відповідачу 11.02.2015р. (а.с. 53).

У відповідності до п.7.5. Договору та положень ст.ст. 546, 549-552 ЦК України позивач нараховує відповідачу 2 058,42 грн. пені з врахуванням періодів прострочення, суми боргу з мотивів несвоєчасного повернення сплачених коштів.

У відповідності до п.7.2. Договору та положень ст.ст. 546, 549-552 ЦК України, ст.ст. 217, 230-232 ГК України позивач нараховує відповідачу 5 665 грн. неустойки з мотивів несвоєчасної поставки товару. Вимога також обґрунтована положеннями п. 56 розділу VIII «Майнова відповідальність» чинної ОСОБА_4 міністрів СРСР «Про затвердження Положення про поставки продукції виробничо-технічного призначення, Положення про поставки товарів народного споживання і основних умов регулювання договірних відносин при здійсненні експортно-імпортних операцій» від 25.07.1988р. №888.

У відповідності до п.7.3. Договору та положень ст.ст. 546, 549-552 ЦК України позивач нараховує відповідачу 2 820,00 грн. штрафу з мотивів недопоставки товару.

Суд враховує забезпечення виконання зобовязання сторонами шляхом укладання письмового договору про неустойку відповідно приписам ст.ст. 546, 549 ЦК України та наявність простроченого зобовязання.

Вимоги обґрунтовані. Розрахунок санкцій перевірено судом за допомогою калькулятора санкцій апаратного комплексу «Ліга:Еліт Закон» з урахуванням строку прострочення повернення коштів, за кожен день прострочення від суми боргу. Розрахунок вимог виконано вірно. 2 058,42 грн. пені за несвоєчасне повернення сплачених коштів, 5 665,00 неустойки, 2 820,00 грн. штрафу за поставку товару неналежної комплектності підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Позивач з урахуванням положень ст. 625 ЦК України просить стягнути інфляційні збитки 612,72 грн. внаслідок неналежного виконання зобовязання по передачі позивачу фотополімерного кліше на суму 1 486,12 грн.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Суд враховує обставину, що непоставка фотополімерного кліше позивачу (замовнику) за договором - не є грошовим зобовязанням, а нарахування інфляційних збитків на суму попередньої оплати не є способом захисту порушеного права позивача. Аналогічні правові позиції викладені в приписах ОСОБА_4 Пленуму ВГСУ від 17.12.2013р. №14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань».

В задоволенні цієї вимоги належить відмовити.

Суд зазначає, що проведення оплати боргу відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання заперечень суду по суті спору чи доказів про проведення розрахунку. Відповідач не надав доказів обєктивної неможливості заперечити вимоги.

Відповідно до ст. ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

На підставі викладеного, суд вважає доведеним право Позивача на стягнення з Відповідача 12029,54 грн., з яких:

- 1 486,12 грн. передоплати за непоставлене полімерне кліше;

- 2 058,42 грн. пені за несвоєчасне повернення сплачених коштів;

- 5 665,00 грн. неустойки;

- 2 820,00 грн. штрафу за непоставку товару,

оскільки виконання відповідачем зобовязання в натурі втратило для позивача інтерес і відповідно до вимог ст. 693 Цивільного кодексу України покупець має право вимагати повернення передоплати, якщо продавець в обумовлений строк не передав товар.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати належить покласти на Відповідача та стягнути на користь Позивача 1 218,00 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного підприємства «АГРО-ПАК 2000», м. Черкаси, вул. Смілянська, 149, оф. 205, , номер рахунку в банку невідомий

на користь публічного акціонерного товариства «Ватутінський комбінат вогнетривів», Черкаська область, м. Ватутіне, вул. Індустріальна, 11, , номер рахунку в банку невідомий

- 1 486,12 грн. передоплати за непоставлене полімерне кліше;

- 2 058,42 грн. пені за несвоєчасне повернення сплачених коштів;

- 5 665,00 грн. неустойки;

- 2 820,00 грн. штрафу за несвоєчасну поставку товару;

- 1 218,00 грн. судового збору.

В решті вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня прийняття рішення. Сторони у справі протягом цього строку мають право подати апеляційну скаргу до апеляційного суду на вказане рішення через Господарський суд Черкаської області.

Повне рішення складено 07.12.2015р.

Суддя Г.М. Скиба