РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.12.2015Справа №910/29046/15

За позовомПублічного акціонерного товариства «Галичфарм»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Тепло-Сила Лтд»
простягнення 45341 грн. 26 коп.

Суддя Отрош І.М.

Представники сторін:

від позивача: Танцюра В.А. - представник за довіреністю № 3 від 05.01.2015;

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

12.11.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства «Галичфарм» з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепло-Сила Лтд» про стягнення 45341 грн. 26 коп., з яких 34297 грн. 15 коп. основного боргу, 682 грн. 18 коп. 3% річних та 10361 грн. 93 коп. інфляційних втрат.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказав на те, що між сторонами було укладено Договір № 55/05/14ТГ від 15.05.2014, який Угодою № 1 від 30.01.2015 за взаємною згодою сторін був розірваний. При цьому, на виконання умов Договору № 55/05/14ТГ від 15.05.2014 позивач перерахував відповідачу аванс у розмірі 516130 грн. 00 коп., тоді як відповідач виконав роботи на загальну суму 481832 грн. 85 коп., про що зазначено в Угоді № 1 від 30.01.2015. Крім того, у п. 3 Угоди № 1 від 30.01.2015 сторони зазначили, що відповідач повинен протягом 20 банківських днів перерахувати позивачу залишок невикористаного авансу, що становить 34297 грн. 15. Однак, відповідач у вказані строки не повернув позивачу невикористану суму авансу, у зв'язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 34297 грн. 15 коп. Крім того, у зв'язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов'язання позивачем було нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 682 грн. 18 коп. за період з 01.03.2015 по 28.10.2015 та інфляційні втрати у розмірі 10361 грн. 93 коп. за березень - вересень.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 порушено провадження у справі № 910/29046/15 та справу призначено до розгляду на 01.12.2015.

У судовому засіданні 01.12.2015 представник позивача подав документи на виконання вимог ухвали суду, надав усні пояснення по справі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

При цьому, судом було оглянуто оригінал Договору № 55/05/14ТГ від 15.05.2014, оригінал акту № 01 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2015 року на суму 107785 грн. 13 коп. (за формою КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2015 року на суму 107785 грн. 13 коп. (за формою КБ-3), акту № 02 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2015 року на суму 357120 грн. 02 коп. (за формою КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2015 року на суму 357120 грн. 02 коп. (за формою КБ-3), акту № 03 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2015 року на суму 16927 грн. 70 коп. (за формою КБ-2в) та довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2015 року на суму 16927 грн. 70 коп.; Угоди № 1 від 30.01.2015 про розірвання Договору № 55/05/14ТГ від 15.05.2014, та встановлено відповідність копії документів, долучених до позовної заяви вказаним оглянутим оригіналам.

Представник відповідача у судове засідання 01.12.2015 не з'явився, вимог ухвали суду не виконав, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав, про причини неявки у судове засідання суд не повідомив, про час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином за адресою, яка вказана в спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 21422220 від 16.11.2015, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією реєстру поштових відправлень суду та витягом з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень (відповідно до якого поштове відправлення не було вручене під час доставки).

Відповідно до абзацу 3 пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

При цьому, суд зазначає, що відкладення розгляду справи є правом, а не обов'язком суду, однак, враховуючи відсутність клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, та зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи з урахуванням положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

У судовому засіданні 01.12.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

15.05.2014 між Публічним акціонерним товариством «Галичфарм» (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тепло-Сила Лтд» (виконавець) укладено Договір № 55/05/14ТГ, відповідно до умов якого замовник доручає, а виконавець бере на себе зобов'язання на власний ризик виконати загально-будівельні роботи (демонтаж перегородок, вікон, дверей; ремонт стін, стелі, підлоги; влаштування перегородок, встановлення вікон, дверей, тощо) по влаштуванню побутових приміщень на першому поверсі корпусу № 15-2 (інв. № 00015) та ремонту коридору на першому поверсі корпусу 15-1 (00048) по проекту «Виробництво парантеральних лікарських засобів в умовах асептики», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Опришківська, 6/8, згідно з Технічними завданням та Робочим проектом (Додаток № 1), Графіку виконання робіт (Додаток № 2), кошторису (Додаток № 3), що є невід'ємними частинами Договору.

Так, у Додатку № 2 до Договору № 55/05/14ТГ (Графік виконання робіт) сторони визначили, що виконавець приступає до виконання робіт не пізніше ніж через три робочі дні з дати отримання від замовника авансового платежу; загальний термін виконання робіт - 50 календарних днів після початку роботи.

Додатком № 3 до Договору № 55/05/14ТГ (Договірна ціна) сторони визначили, що договірна ціна за роботи, які повинні бути виконані виконавцем, складає 1032260 грн. 00 коп.

Відповідно до п. 1.2 Договору № 55/05/14ТГ виконавець зобов'язується здати результати роботи в терміни, встановлені в графіку виконання робіт, а замовник прийняти та оплатити роботи відповідно до умов цього Договору.

Відповідно до п. 1.4 Договору № 55/05/14ТГ документом, що підтверджує виконання робіт за договором (за винятком робіт, виконуваних протягом гарантійного терміну), а акт прийому-передачі виконаних робіт.

Згідно з п. 2.1 Договору № 55/05/14ТГ строк виконання робіт становить 50 календарних днів відповідно до Графіка виконання робіт.

Згідно з п. 2.2 Договору № 55/05/14ТГ виконавець зобов'язаний приступити до виконання робіт не пізніше ніж через 3 робочі дні з дати отримання від замовника авансового платежу згідно з п. 4.2 цього Договору і зобов'язаний виконати роботи в строки, передбачені Графіком виконання робіт.

Відповідно до п. 2.3 Договору № 55/05/14ТГ датою закінчення виконання робіт виконавцем вважається дата їх прийняття замовником шляхом підписання актів прийняття виконаних робіт (КБ-2в).

Згідно з п. 2.5 Договору № 55/05/14ТГ строки виконання робіт, передбачені в графіку виконання робіт, можуть бути змінені сторонами за спільною згодою з внесенням до нього відповідних змін до Договору.

Відповідно до п. 4.1 Договору № 55/05/14ТГ загальна вартість робіт визначена Кошторисом (Додаток № 3) і становить 1032260 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ - 172043 грн. 33 коп. Вартість робіт є твердою. Вартість робіт підлягає зміні лише за взаємною згодою сторін у випадку збільшення об'єму робіт, визначеного даним Договором. Зміна вартості робіт оформлюється сторонами у вигляді додаткової угоди до даного Договору.

Відповідно до п. 4.2 Договору № 55/05/14ТГ замовник перераховує виконавцю аванс у розмірі 516130 грн. 00 коп., в тому числі ПДВ - 86021 грн. 67 коп., протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання даного Договору.

Після оплати авансового платежу розрахунки між сторонами здійснюються на підставі належно оформлених виконавцем актів приймання виконаних робіт (КБ-2в) та Довідок про вартість оформлених робіт та витрати (КБ-3) протягом 5-ти банківських днів з моменту їх підписання, за умови перевищення суми авансу (п. 4.3 Договору № 55/05/14ТГ).

Відповідно до п. 7.2 Договору № 55/05/14ТГ здавання-прийняття виконаних робіт за договором оформлюється шляхом підписання сторонами двосторонніх актів приймання виконаних робіт (за формою КБ-2в) та Довідок про вартість виконаних робіт та витрати (за формою КБ-3) протягом 2-х робочих днів.

Відповідно до п. 9.2 Договору № 55/05/14ТГ всі зміни та доповнення до цього Договору здійснюються шляхом укладення додаткових угод і є дійсними тільки після їх письмового узгодження з додаванням відбитків печаток і підписів сторін.

Згідно з п. 9.2 Договору № 55/05/14ТГ він може бути достроково розірваний за погодженням сторін, при цьому сторона, яка бажає розірвати договір, зобов'язана попередити про це іншу сторону не менше ніж за 14 днів до дня розірвання договору; в односторонньому порядку з ініціативи замовника, якщо виконавець не в змозі якісно та вчасно виконати взяті за цим Договором зобов'язання, що підтверджується актами складеними у відповідності до цього Договору, застосовується порядок розірвання згідно з п. 6.3.1 договору.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного між позивачем та відповідачем договору, суд дійшов висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є договором підряду.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Судом встановлено, що 20.05.2014 позивач перерахував відповідачу аванс за Договором № 55/05/14ТГ у розмірі 516130 грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 4809 від 20.05.2014 (копія вказаного платіжного доручення долучена позивачем до позовної заяви т належним чином засвідчена у судовому засіданні 01.12.2015).

Судом встановлено, що відповідачем були виконані роботи за Договором № 55/05/14ТГ у загальному розмірі 481832 грн. 85 коп., що підтверджується актом № 01 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2015 року на суму 107785 грн. 13 коп. (за формою КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2015 року на суму 107785 грн. 13 коп. (за формою КБ-3), актом № 02 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2015 року на суму 357120 грн. 02 коп. (за формою КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2015 року на суму 357120 грн. 02 коп. (за формою КБ-3, актом № 03 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2015 року на суму16927 грн. 70 коп. (за формою КБ-2в) та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2015 року на суму 16927 грн. 70 коп. (за формою КБ-3) (копії наявні в матеріалах справи).

Відповідно до ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

У позовній заяві позивач пояснив, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань за Договором № 55/05/14ТГ, а саме у зв'язку з істотним порушенням термінів виконання робіт, встановлених у Графіку виконання робіт, сторонами було розірвано Договір № 55/05/14ТГ.

Відповідно до ч. 1 ст. 852 Цивільного кодексу України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків.

Так, судом встановлено, що 30.01.2015 між Публічним акціонерним товариством «Галичфарм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тепло-Сила Лтд» укладено Угоду № 1 про розірвання Договору № 55/05/14ТГ, в якій сторони зазначили, що у зв'язку з неможливістю виконання виконавцем взятих на себе зобов'язань у строки, визначені Договором № 55/05/14ТГ, сторони дійшли згоди розірвати Договір № 55/05/14ТГ. Вартість фактично виконаних виконавцем робіт згідно з актом № 01 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2015 року та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2015 року становить 107785 грн. 13 коп., згідно з актом № 02 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2015 року та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2015 року становить 357120 грн. 02 коп., згідно з актом № 03 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2015 року та довідкою про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за січень 2015 року становить 16927 грн. 70 коп. Загальна вартість фактично виконаних виконавцем робіт становить 481832 грн. 85 коп.

У пункті 2 Угоди № 1 від 30.01.2015 сторони зазначили, що сума оплаченого замовником авансу становить 516130 грн. 00 коп. Залишок авансу, на який не здійснено виконання робіт, становить 34297 грн. 15 коп.

Пунктом 3 Угоди № 1 від 30.01.2015 сторони погодили, що виконавець протягом 20 банківських днів з моменту набрання чинності цією Угодою зобов'язується перерахувати на розрахунковий рахунок замовника суму невикористаного авансу у розмірі 34297 грн. 15 коп.

Відповідно до п. 4 Угоди № 1 від 30.01.2015 ця Угода вважається укладеною і набирає чинності з моменту її підписання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що свій обов'язок з повернення позивачу невикористаної суми авансу у розмірі 34297 грн. 15 коп. відповідач повинен був виконати у строк до 25.02.2015 (включно).

Однак, відповідач свій обов'язок з повернення позивачу грошових коштів (суми невикористаного авансу) у розмірі 34297 грн. 15 коп. не виконав, що не було спростовано відповідачем належними та допустимими доказами, зокрема відповідачем не надано суду доказів сплати грошових коштів у розмірі 34297 грн. 15 коп.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується з нормами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Наявність та обсяг заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепло-Сила Лтд» у розмірі 34297 грн. 15 коп. підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами та відповідачем не були спростовані, у зв'язку з чим позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Галичфарм» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепло-Сила Лтд» суми основного боргу у розмірі 34297 грн. 15 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, у зв'язку з простроченням виконання відповідачем грошового зобов'язання позивачем було нараховано та заявлено до стягнення з відповідача 3% річних у розмірі 682 грн. 18 коп. за період з 01.03.2015 по 28.10.2015 та інфляційні втрати у розмірі 10361 грн. 93 коп. за березень - вересень.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з пунктом 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» сплата трьох процентів від простроченої суми (якщо інший розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним утримуваними коштами, належними до сплати кредиторові.

Згідно з положеннями пунктів 3.1 та 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно з Законом України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін (індекс інфляції) обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях. На даний час індекс інфляції розраховується Державною службою статистики України і щомісячно публікується, зокрема, в газеті "Урядовий кур'єр". Отже, повідомлені друкованими засобами масової інформації з посиланням на зазначений державний орган відповідні показники згідно з статтями 17, 18 Закону України "Про інформацію" є офіційними і можуть використовуватися господарським судом і учасниками судового процесу для визначення суми боргу.

Індекс інфляції - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, і його найменший період визначення складає місяць.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

У застосуванні індексації можуть враховуватися рекомендації щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладені в листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р., при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць; тому умовно потрібно вважати, що сума, внесена за період з 1 по 15 число відповідного місяця, наприклад, травня, індексується за період з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня.

Суд зазначає, що обов'язок відповідача перерахувати на користь позивача суму невикористаного авансу у розмірі 34297 грн. 15 коп., з урахуванням умов п. 3 Угоди № 1 від 30.01.2015, є грошовим зобов'язанням, а тому позивач має право нараховувати 3% річних та інфляційні втрата на суму невиконаного грошового зобов'язання за весь час прострочення виконання.

Перевіривши надані позивачем розрахунки 3% річних та інфляційних втрат, суд дійшов висновку, що вони відповідають передбаченим чинним законодавством порядку та способу нарахування, у зв'язку з чим позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Галичфарм» в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепло-Сила Лтд» 3% річних у розмірі 682 грн. 18 коп. та інфляційних втрат у розмірі 10361 грн. 93 коп. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч. 1 ст. 49, ст.ст. 75, 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Тепло-Сила Лтд» (01024, м. Київ, вул. Лютеранська, буд. 15, літ. А, нежиле приміщення 18; ідентифікаційний код: 35532920) на користь Публічного акціонерного товариства «Галичфарм» (79024, Львівська обл., м. Львів, вул. Опришківська, буд. 6/8; ідентифікаційний код: 05800293) суму основного боргу у розмірі 34297 (тридцять чотири тисячі двісті дев'яносто сім) грн. 15 коп., 3% річних у розмірі 682 (шістсот вісімдесят дві) грн. 18 коп., інфляційні втрати у розмірі 10361 (десять тисяч триста шістдесят одна) грн. 93 коп. та судовий збір у розмірі 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 07.12.2015

Суддя І.М. Отрош