КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2015 р. Справа№ 910/26133/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Синиці О.Ф.

суддів: Шевченка Е.О.

Ткаченка Б.О.

при секретарі: Вінницькій О.В.

За участю представників:

від позивача- Старенький О.С.,

від відповідача -Безпалюк О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Залізничтеплоенерго» №10/2528 від 16.10.2015

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2015 року

у справі № 910/26133/15

за позовом Львівського комунального підприємства «Залізничтеплоенерго»

до публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»

про зобов'язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 07.10.2015 (суддя Усатенко І.В.) повернуто без розгляду позовну заяву Львівського КП «Залізничтеплоенерго» на підставі п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України. Ухвалу суду мотивовано тим, що при зверненні до суду, позивачем не в повному розмірі сплачено судовий збір та не додано належних доказів в підтвердження надіслання копії позовної заяви відповідачу.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив її скасувати, позовні матеріали направити до Господарського суду міста Києва для розгляду по суті спору. Апелянт зазначає, що висновок суду першої інстанції про те, що позовна вимога у даній справі є майновою та підлягає вартісній оцінці не відповідає обставинам справи, тому, позивач вважає, що вірно сплатив суму судового збору, як за вимогу немайнового характеру. Також, на думку позивача, копія фіскального чеку поштового відправлення, засвідчена посадовою особою підприємства, є належним доказом надіслання відповідачу копії позовної заяви.

Крім того, 25.11.2015 позивачем була подана заява про забезпечення позову. Розглянувши подану заяву колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, колегія суддів апеляційного господарського суду враховує наступне.

Відповідно до п. 3, ч.1 ст.57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують: сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Так, позивачем подано позов про зобов"язання ПАТ НАК "Нафтогаз України" списати 126421,47 грн. пені, 23493,36 грн. - 3% річних, 164853,00 грн. інфляційних втрат, що підлягають стягненню на підставі рішення Господарського суду Львівської області від 31.08.2015 у справі №914/4518/15.

Відповідно до п. 2.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", ст. 55 ГПК України передбачає визначення ціни позову із заяв про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону. Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Поданий позов Львівського КП "Залізничнетеплоенерго" не відноситься до немайнових позовів, оскільки він підлягає вартісній оцінці - по відношенню до тієї суми заборгованості, яку позивач просить списати на 314767,83 грн. Даний позов є позовом майнового характеру, за його подання має сплачуватись судовий збір у розмірі за подання майнового позову.

Враховуючи викладене, апеляційний господарський суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при зверненні з позовом до суду, позивач повинен був сплатити судовий збір в розмірі 4721,52 грн. виходячи з ціни позову 314767,83 грн., а не 1218грн. сплачених позивачем згідно платіжного доручення № 1769 від 28.09.2015 року.

Також, погоджується апеляційний господарський суд з висновком місцевого господарського про порушення позивачем вимог ст. ст. 56, 57 ГПК України щодо ненадання позивачем до позовних матеріалів належних доказів на підтвердження направлення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Так, як встановлено судом, як доказ надіслання відповідачеві копії позовної заяви позивач надав копію фіскального чеку від 30.09.2015 року ФН , завірену провідним юрисконсультом ОСОБА_3 При цьому позивачем не надано жодного документа на підтвердження повноважень провідного юрисконсульта ОСОБА_3 Опис вкладення у цінний лист від 30.09.2015 № 393, поданий у оригіналі, підтверджує лише перелік документів поданих до відправки, ім"я отримувача та адресу отримувача, однак, не підтверджує факту надання послуги з пересилання поштової кореспонденції.

За змістом Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 270 від 05.03.2009 р., про прийняття до пересилання реєстрованого поштового відправлення (в тому числі листа) відправникові з додержанням вимог Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" видається розрахунковий документ, що підтверджує надання такої послуги (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

При цьому апеляційний господарський суд зазначає, що нормами ГПК України не передбачено надання у копії доказів дотримання процесуальних норм щодо направлення копії позовної заяви (крім належно завіреного витягу з реєстру рекомендованих відправлень). Докази направлення копії позовної заяви сторонам у справі є підтвердженням дотримання встановленого процесуального порядку подання заяви, а не доказами по предмету спору в розумінні ст. 36 ГПК України, коли допускаються належним чином засвідчені копії.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення позивача викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що заявником не дотримано вимог п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України при зверненні з позовною заявою у даній справі та повернення її без розгляду на підставі п. п. 4, 6 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 07.10.2015 №910/26133/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Львівського комунального підприємства «Залізничтеплоенерго» - без задоволення.

2. Матеріали №910/26133/15 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя О.Ф. Синиця

Судді Е.О. Шевченко

Б.О. Ткаченко