ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" листопада 2015 р. Справа № 911/1310/15

Господарський суд Київської області у складі судді Мальованої Л.Я. розглянувши матеріали справи

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Незалежна лабораторія Інвітро,

м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Віп Тест, Київська обл., м. Васильків

про стягнення 358 656 грн. 07 коп.

Суддя Мальована Л.Я.

Представники:

позивач ОСОБА_1 (дов. № 16/15 від 30.01.2015 року);

відповідачів не зявився.

Обставини справи:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 358 656 грн. 07 коп. заборгованості, з яких: 201 739 грн. 36 коп. сума основного боргу відповідно до агентського договору № 2-05/2011 від 11.05.2011 р., 26 047 грн. 03 коп. пеня, 100 869 грн. 68 коп. штраф.

Відповідач в засідання суду не зявився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення, проте 11.11.2015 року до загального відділу господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в звязку з тимчасовою непрацездатністю представника, проте суд відхиляє подане клопотання з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 77 ГПК України Господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Таким чином, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Враховуючи те, що незявлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов у відсутності представника відповідача, згідно статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

11 травня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Незалежна лабораторія інвірто» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Віп Тест» було укладено договір комерційної концесії № 2/2011, відповідно до умов якого, а також додатків до нього відповідачу надавалось право на використання товарного знаку «INVIRTO» при здійсненні медичної практики за фактичною адресою: м. Київ, вул. Кіквідзе, буд. 17/10.

11 травня 2011 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Незалежна лабораторія інвірто» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Віп Тест» було укладено агентський договір № 2-05/2011, відповідно до умов якого здійснюючи діяльність в межах договору комерційної концесії № 2/2011 від 11 травня 2011 року, агент приймає на себе зобовязання від свого імені, в інтересах та за дорученням принципала укладати з фізичними особами (далі пацієнтами) договори надання платних медичних послуг (проведення лабораторних досліджень біологічного матеріалу пацієнтів), а також здійснювати відбір зразків біологічного матеріалу у пацієнтів (для передачі їх принципалу) та видачі пацієнтам результатів досліджень біоматеріалу, здійснених принципалом.

Пунктом 1.2. агентського договору передбачено, що принципал зобовязується своєчасно і якісно проводити лабораторні дослідження біологічного матеріалу, який надається агентом, а також передати агенту результати лабораторних досліджень, а також виплачувати агенту винагороду, передбачену даним договором.

Відповідно до п. 3.3. агентського договору принципал після отримання звіту агента і до 7-го числа місяця складає та направляє агенту акт про виконані роботи (економічний звіт) за минулий місяць з відображенням загальної кількості проведених лабораторних досліджень, дат, переліку виконаних лабораторних досліджень та прізвищ пацієнтів. Разом з економічним звітом агенту оформляється та направляється зведений рахунок-фактура.

Згідно з п. 3.4. агентського договору звіт агента та акт виконаних робіт складаються станом на останній день кожного місяця.

Пунктом 3.5. договору передбачено, що грошові кошти, отримані від пацієнтів за виконані принципалом лабораторні дослідження, оплачуються агентом на підставі акта про виконані роботи та звіту агента за вирахуванням агентської винагороди.

Відповідно до. п. 3.6. агентського договору сторони погоджуються з тим, що грошові кошти, які підлягають оплаті принципалу у відповідності до п. 3.5. даного договору, сплачуються агентом в гривнях протягом 3 (трьох) банківських днів після отримання агентом рахунка-фактури.

На виконання умов договору позивачем було виконано лабораторні дослідження за договором, що підтверджується підписаними позивачем та відповідачем актами № б/н від 30.04.2015 року, № б/н від 31.05.2014 року, № б/н від 30.06.2014 року, № б/н від 31.07.2014 року, № б/н від 31.08.2014 року, а також актами № б/н від 30.09.2014 року, № б/н від 31.10.2014 року, № б/н від 30.11.2014 року, № б/н від 31.12.2014 року, які разом з актом звірки розрахунків було направлено відповідачу цінним листом № вих. 65 від 05.02.2015 року, який останнім було залишено без відповіді.

В звязку з неналежним виконанням зобовязань за агентським договором щодо перерахування коштів за виконані лабораторні дослідження у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в сумі 201 739 грн. 36 коп.

Доказів сплати заборгованості суду не надано.

Ст.ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача боргу в сумі 201 739 грн. 36 коп. є обґрунтованими, і тому підлягають задоволенню.

Крім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 26 047 грн. 03 коп. пені та 100 869 грн. 68 коп. штрафу.

За порушення у сфері господарювання учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором (частина друга статті 193, частина перша статті 216 та частина перша статті 218 ГК України).

Одним із видів господарських санкцій згідно з частиною другою статті 217 ГК України є штрафні санкції, до яких віднесено штраф та пеню (частина перша статті 230 ГК України).

Розмір штрафних санкцій відповідно до частини четвертої статті 231 ГК України встановлюється законом, а в разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в передбаченому договором розмірі. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або в певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Такий вид забезпечення виконання зобов'язання як пеня та її розмір встановлено частиною третьою статті 549 ЦК України, частиною шостою статті 231 ГК України, статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частиною шостою статті 232 ГК України.

Право встановити в договорі розмір та порядок нарахування штрафу надано сторонам частиною четвертою статті 231 ГК України.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статтею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Відповідно до п. 5.2 агентського договору за кожен день прострочення виконання зобовязань передбачених п. 3.6. договору агент зобовязується оплатити принципалу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від неперерахованої в строк грошової суми. У випадку якщо прострочка складає 10 і більше днів агент додатково виплачує штраф в сумі 50 % від не перерахованої в строк суми.

Враховуючи вищевикладені норми закону та умови договору, позивачем у звязку з простроченням виконання зобовязання з оплати за договором нараховано 26 047 грн. 03 коп. пені та 100 869 грн. 68 коп. штрафу відповідно до наданого розрахунку, який відповідає умовам договору та вимогам закону.

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 230 ГК України, ст.ст. 525, 526 ЦК України, ст. ст. 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Віп Тест» (08600, АДРЕСА_1, код 37397944) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Незалежна лабораторія Інвірто» (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Чкалова, буд. 38, код 36014835) 201 739 (двісті одна тисяча сімсот тридцять девять) грн. 36 коп. боргу, 26 047 (двадцять шість тисяч сорок сім) грн.. 03 коп. пені, 100 869 (сто тисяч вісімсот шістдесят девять) грн. 68 коп. штрафу, 6 573 (шість тисяч пятсот сімдесят три) грн. 15 коп. судового збору.

Наказ видати після вступу рішення в законну силу.

Суддя Л.Я. Мальована