ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"30" листопада 2015 р.Справа № 916/4530/14

За позовом: ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АКРОПОЛЬ"

До відповідача: Приватного підприємства агрофірми "Ніва"

про стягнення 139893, 54 грн.

Колегія суддів у складі: головуючий Дяченко .Г.

Судді Желєзна С.П., Шаратов Ю.А.

Представники сторін:

Від позивача: ОСОБА_2, представник за довіреністю

Від відповідача: ОСОБА_3, представник за довіреністю

СУТЬ СПОРУ: Позивач ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АКРОПОЛЬ" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на його користь основну заборгованість за договором поставки від 01.04.2012 № 01/04 у сумі 139893, 54 гривень, яка виникла внаслідок різниці курсу долара США з моменту поставки продукції до моменту фактичної оплати.

Присутній у судових засіданнях представник Приватного підприємства агрофірми "Ніва" проти задоволення позовних вимог заперечував, з підстав викладених у відзивах на позовну заяву.

21.01.2015 року представником відповідача ПП Агрофірма „Ніва заявлено клопотання (вх. №2-265/15) про призначення судової почеркознавчої експертизи. Як зазначав представник відповідача в клопотанні, підписи в примірниках ТзОВ „Акрополь в договорі № 01/04 від 01.04.2012р., додатках до нього № № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, на довіреностях на отримання засобів захисту рослин виконані не ОСОБА_4, а іншою особою.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.01.2015 року клопотання відповідача було задоволено та призначено по справі судову почеркознавчу експертизу.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях пояснення представників сторін, суд встановив.

01 квітня 2012 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АКРОПОЛЬ" (Постачальник) та Приватним підприємством агрофірмою "Ніва" (Покупець) було укладено Договір поставки № 01/04 (далі за текстом Договір), у відповідності до якого Постачальник зобовязався поставити та передати у власність Покупця товар (засоби захисту рослин п.1.2 договору), а Покупець зобовязався прийняти та оплатити товар у відповідності з умовами договору (п. 1.1 договору).

У відповідності до положень п. 2.1 Договору розгорнутий асортимент, вартість та кількість товарів, що постачаються визначаються у додатках до договору, які є його невідємними частинами.

У відповідності до п. 3.1 Договору ціна товару встановлюється у специфікаціях або додатках (додаткових угодах) до договору та виражається у грошовій валюті України в гривнях. Сторони, у відповідності до ст. 524 Цивільного кодексу України, під час узгодження ціни товару встановлюють її грошовий еквівалент (як за одиницю товару, так і за партію товару, зазначену в специфікації або додатковій угоді) в іноземній валюті доларах США, - за курсом, встановленим Національним банком України.

Оплата поставленого товару здійснюється покупцем в гривнях. Під час проведення розрахунків за поставлені товари сума, що підлягає оплаті покупцем постачальнику в гривнях, визначається за офіційним курсом долара США, встановленому НБУ на дату платежу (п. 3.2. договору). Пунктом 4.1 договору сторони погодили, що найменування, кількість, ціна за одиницю товару, його загальна вартість та порядок розрахунків за товар обумовлюються окремо в додатках, які є невідємною частиною договору. Згідно п. 4.2. Договору підставою для оплати товару є договір та видаткова накладна на поставку/відвантаження товару.

У відповідності до п. 4.3 Договору у випадку внесення змін в умови та порядок розрахунків, строки поставки, вартості товару, такі зміни можуть бути внесені тільки за згодою сторін шляхом підписання відповідних додаткових угод до договору.

У договорі п. 11.1. Договору сторони погодили, що умови договору можуть бути змінені за власною згодою сторін з обовязковим підписанням додаткової угоди у простій письмовій формі.

Впродовж дії договору його сторонами було складено та підписано наступні додатки до нього, а саме: № 1 від 04.05.2012р., № 2 від 05.05.2012р., № 3 від 06.05.2012р., № 4 від 21.05.2012р., № 5 від 24.05.2012р., № 6 від 30.05.2012р., №7 від 31.05.2012р., № 8 від 08.06.2012р., № 9 від 16.06.2012р. на загальну вартість товару, що підлягав поставці 696240гривень.

На виконання умов Договору № 01/04 від 01 квітня 2012 року, ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АКРОПОЛЬ" поставлено Приватному підприємству агрофірмі "Ніва" товар на загальну суму 696240, 00 гривень, що підтверджується копіями видаткових накладних, які містяться у матеріалах справи, а саме видатковою накладною №18 від 04.05.2012 на суму 5340, 00 гривень, видатковою накладною № 20 від 05.05.2012 р. на суму 48960, 00 гривень, видатковою накладною №23 від 06.05.2012 р. на суму 43008,00 гривень, видатковою накладною №58 від 21.05.2012 р. на суму 168000, 00 гривень, видатковою накладною №86 від 24.05.2012 р. на суму 7200, 00 гривень, видатковою накладною №112 від 30.05.2012 р. на суму 14880, 00 гривень, видатковою накладною №113 від 31.05.2012 . на суму 48864, 00 гривень, видатковою накладною №27 від 16.06.2012 р. на суму 264768,00 гривень та видатковою накладною №45 від16.06.2012 . на суму 47520,00 гривень.

У листопаді 2012 року частина товару вартістю 85344, 00 гривень була повернута відповідачем. Крім того, за період з листопада 2012 року по жовтень 2013 року Приватним підприємством агрофірмою "Ніва" було сплачено частину вартості прийнятого товару.

Таким чином, станом на 25.09.2013 року заборгованість відповідача перед позивачем склала 250996, 00 гривень з врахуванням офіційного курсу НБУ.

У звязку з тяжким фінансовим становищем боржника, між підприємствами 25.09.2013 року було укладено Угоду про порядок погашення заборгованості із визначенням залишкової вартості в розмірі 250896,00 гривень з зазначенням строку виконання грошового зобовязання 15.08.2014 року.

Таким чином, позивач у своїй позовній заяві посилається на той факт, що вказана угода визначила поточну заборгованість, а зміни до основного договору щодо еквіваленту зобовязання не проведено. Позивач зазначає, що станом на 25.09.2013 офіційний курс НБУ склав 7,9930 гривень за 1 долар США, а отже, узгоджена сума зобовязань станом на 25.09.2013 року (за Угодою про порядок погашення заборгованості) становить 250896, 00 гривень, що в еквіваленті до долара США становить 31401, 25 доларів США.

Так як предметом договору поставки від 01.04.2012 року № 01/04 є засоби захисту рослин іноземного походження, придбання яких проводиться за офіційним курсом іноземної валюти долара США та враховуючи зміни у курсі національної валюти, відповідачу було надіслано вимогу від 10.06.2014 № 25 про проведення розрахунку по існуючій заборгованості у валютній одиниці з визначенням курсу на момент платежу, яка становить 31401, 25 доларів США. Однак, відповідач відповіді на претензію не надав.

На виконання свого грошового зобовязання, обумовленого сторонами в Угоді про порядок погашення заборгованості від 25.09.2013р., 30.07.2014 відповідачем було перераховано на розрахунковий рахунок позивача суму в розмірі 100000, 00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 226 від 30.07.2014, яка на момент розрахунку за офіційним курсом НБУ (12, 003 грн. за 1 дол. США) складає 8331, 25 доларів США.

04.08.2014 відповідачем перераховано на розрахунковий рахунок позивача суму в розмірі 50000, 00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 246 від 04.08.2014, що на момент розрахунку за офіційним курсом НБУ (12,297 грн. за 1 дол. США) складає 4066, 03 доларів США.

06.08.2014 перераховано на розрахунковий рахунок позивача суму в розмірі 100896,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 256 від 06.08.2014, та на момент розрахунку за офіційним курсом НБУ (12,354 грн. за 1 дол. США) складає 8 167, 07 доларів США.

Таким чином, з урахуванням попередньої заборгованості станом на 25.09.2013 року в сумі 31401, 25 доларів США та сплатою заборгованості 30.07.2014 року 8331, 25 доларів США, 04.08.2014 року 4066, 03 доларів США, 06.08.2014 року 8167, 07 доларів США, на думку позивача, остаточна заборгованість за договором поставки № 01/04 від 01.04.2012 року - складає суму, еквіваленту 10836, 90 доларам США - 139893, 54 грн.

Так як зобовязання відповідача не було виконано у встановлений термін, то позивач звертався до відповідача з претензіями, однак відповідач ухилявся від їх прийняття та від виконання свого грошового зобовязання.

Таким чином, позовні вимоги позивача ґрунтуються на зобовязанні відповідача щодо погашення боргу за договором поставки з урахуванням курсової різниці долара США відносно гривні, яка виникла у часовому проміжку між укладенням договору та фактичною оплатою існуючої заборгованості в національній валюті без визначення її грошового еквіваленту в доларах США та станом на 29.09.2015 року складає 139893, 54 гривень, що за офіційним курсом НБУ на вказану дату становить 10836, 90 доларів США.

Суд, розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши норми чинного законодавства, дійшов наступних висновків.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (Ст. 526 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 193 Господарського Кодексу України встановлено, що Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Як встановлено судом, 01 квітня 2012 року між ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АКРОПОЛЬ" (Постачальник) та Приватним підприємством агрофірмою "Ніва" (Покупець) укладено Договір поставки № 01/04 у відповідності до якого Постачальник зобовязався поставити та передати у власність Покупця товар (засоби захисту рослин п.1.2 договору), а Покупець зобовязався прийняти та оплатити товар у відповідності з умовами договору (п. 1.1 договору). У відповідності до п. 3.1 Договору ціна товару встановлюється у специфікаціях або додатках (додаткових угодах) до договору та виражається у грошовій валюті України в гривнях. Сторони, у відповідності до ст. 524 Цивільного кодексу України, під час узгодження ціни товару встановлюють її грошовий еквівалент (як за одиницю товару, так і за партію товару, зазначену в специфікації або додатковій угоді) в іноземній валюті доларах США, - за курсом, встановленим Національним банком України.

Оплата поставленого товару здійснюється покупцем в гривнях. Під час проведення розрахунків за поставлені товари сума, що підлягає оплаті покупцем постачальнику в гривнях, визначається за офіційним курсом долара США, встановленому НБУ на дату платежу. (п. 3.2. договору)

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АКРОПОЛЬ" було належним чином виконано зобовязання згідно Договору № 01/04 від 01 квітня 2012 року та поставлено Приватному підприємству агрофірмі "Ніва" товар на загальну суму 696240, 00 гривень, що підтверджується засвідченими копіями видаткових накладних, які містяться у матеріалах справи, а саме видатковою накладною №18 від 04.05.2012 р. на суму 5 340, 00 гривень, видатковою накладною № 20 від 05.05.2012 р. на суму 48960,00 гривень, видатковою накладною №23 від 06.05.2012 р. на суму 43008,00 гривень, видатковою накладною №58 від 21.05.2012 р. на суму 168000,00 гривень, видатковою накладною № 86 від 24.05.2012 р. на суму 7200, 00 гривень, видатковою накладною №112 від 30.05.2012 р. на суму 14880,00 гривень, видатковою накладною №113 від 31.05.2012 р. на суму 48864,00 гривень, видатковою накладною №27 від 16.06.2012 р. на суму 264768,00 гривень та видатковою накладною №45 від 16.06.2012 р. на суму 47520, 00 гривень, та не спросовано відповідачем під час розгляду справи.

У листопаді 2012 року частина товару вартістю 85344, 00 гривень була повернута позивачу відповідачем. Крім того, за період з листопада 2012 року по жовтень 2013 року Приватним підприємством агрофірмою "Ніва" було сплачено частину вартості прийнятого товару.

Як видно з матеріалів справи, у звязку з несвоєчасним проведенням розрахунків, між сторонами було досягнуто згоди щодо зміни порядку погашення заборгованості та 25.09.2013 року укладено Угоду про порядок погашення заборгованості, у відповідності до п. 4.1 та п. 4.2. якої сторони дійшли згоди, що сума в розмірі 300000, 00 гривень погашається протягом пяти банківських днів з дати підписання Угоди, шляхом перерахування на розрахунковий рахунок постачальника, а залишок заборгованості у розмірі 250896,00 гривень сплачується покупцем не пізніше 15.08.2014 р. шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця з урахуванням 4, 5 % річних (включно до суми основного платежу) за весь період з дати підписання Угоди до дати проведення платежу.

Як вбачається з положень п. п. 1, 3 ст. 653 Цивільного Кодексу України у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

Відповідно до ст. 604 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється за домовленістю сторін. Зобов'язання припиняється за домовленістю сторін про заміну первісного зобов'язання новим зобов'язанням між тими ж сторонами (новація). Новація не допускається щодо зобов'язань про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, про сплату аліментів та в інших випадках, встановлених законом. Новація припиняє додаткові зобов'язання, пов'язані з первісним зобов'язанням, якщо інше не встановлено договором. Новація не допускається щодо зобов'язань про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, про сплату аліментів та в інших випадках, встановлених законом.

Таким чином, укладаючи Угоду про порядок погашення заборгованості від 25.09.2013 року сторони погодили зовсім інший порядок погашення заборгованості за поставлену продукцію, ніж це було передбачено договором поставки від 01.04.2012 р. № 01/04. Сторони, уклавши Угоду про порядок погашення заборгованості, змінили первісне зобовязання про оплату засобів захисту рослин на умовах договору поставки № 01/04 від 01.04.2012р. - новим зобовязанням про оплату залишку коштів в національній валюті України з урахуванням 4,5 % річних (включно до суми основного платежу) за весь період з дати підписання цієї Угоди до дати проведення платежу строком не пізніше 15.08.2014р., припинивши первісне зобовязання в цій частині.

Порушенням зобов'язання відповідно до статті 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За змістом приписів статті 614 ЦК України, особа яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

На думку суду, в ході виконання договору поставки № 01/04 від 01.04.2012р., його положення в частині порядку та строків розрахунків зазнали істотних змін в результаті укладення Угоди про порядок погашення заборгованості від 25.09.2013р., сторонами якого були як ТзОВ „Акрополь, так і ПП „Агрофірма „Ніва.

Як вбачається зі змісту статі 627 Цивільного кодексу України щодо свободи договору та п.п. 1, 3 ст. 653 Цивільного кодексу України щодо зміни договору, то суд приходить до обґрунтованого висновку, що укладаючи Угоду про порядок погашення заборгованості від 25.09.2013, сторони, враховуючи принцип свободи договору і будучи вільними у своєму волевиявленні, погодили зовсім інший порядок погашення заборгованості за поставлений у 2012 році товар, ніж це було передбачено договором поставки від 01.04.2012 р. № 01/04.

Так, як видно з матеріалів справи, відповідач на виконання свого грошового зобовязання, 30.07.2014 року перерахував на розрахунковий рахунок позивача суму в розмірі 100000, 00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 226 від 30.07.2014року, 04.08.2014 року перерахував суму в розмірі 50000,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 246 від 04.08.2014 та 06.08.2014 року перерахував на розрахунковий рахунок позивача суму в розмірі 100896, 00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №256 від 06.08.2014 року.

Таким чином, зобовязання виконано відповідачем у межах строків, встановлених угодою про порядок погашення заборгованості, а відсутність порушення договірних зобовязань зі сторони відповідача щодо порядку розрахунків, позбавляє позивача права вимагати стягнення грошових коштів в сумі 139893,54 гривень, які виникли внаслідок курсової різниці.

Щодо клопотання відповідача ПП Агрофірма „Ніва (Вх. № 2-265/15) про призначення судової почеркознавчої експертизи, у звязку з тим, що підписи в примірниках ТзОВ „Акрополь в договорі № 01/04 від 01.04.2012, додатках до нього № № 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9, на довіреностях для отримання засобів захисту рослин виконано не ОСОБА_4, а іншою особою, суд зазначає наступне.

Як вбачається з письмових пояснень представника Приватного підприємства Агрофірма "Ніва", наявні у позивача документи містять підписи від імені Приватного підприємства Агрофірма "Ніва", які, на переконання представника відповідача, зроблені не директором ПП "Ніва" ОСОБА_4 (який переніс довготривале захворювання та фактично не міг виконувати у повній мірі обовязки директора та помер 10.05.2014р.), а лише зовні схожі на підписи ОСОБА_4

Ухвалою господарського суду Одеської області від 21.01.2015 року клопотання відповідача було задоволено та призначено у справі судову почеркознавчу експертизу. Проведення судової почеркознавчої експертизи доручено Одеському НДІСЕ (м.Одеса, вул. Ланжеронівська, 1).

На вирішення судової почеркознавчої експертизи було поставлено наступне питання:

- чи виконані підписи на договорі № 01/04 від 01.04.2012р., додатках до нього №№1,2,3,4,5,6,7,9, Угоді від 25.09.2013р. від імені Приватного підприємства Агрофірма "Ніва", довіреностях на отримання товару від ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АКРОПОЛЬ" ОСОБА_4?

07.09.2015 на адресу суду надійшов Висновок експерта № 1278 від 03.09.2015, який підписаний судовим експертом ОСОБА_5 та скріплений круглою печаткою Одеського НДІСЕ, у відповідності до якого:

- підписи від імені ОСОБА_4 у договорі поставки № 01/04 від 01.04.2012 р. та в угоді про порядок погашення заборгованості від 25.09.2013р. виконані самим ОСОБА_4.

А підписи від імені ОСОБА_4 у додатках №№ 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 9 до договору поставки № 01/04 від 01.04.2012, виконані не самим ОСОБА_4, а іншою особою.

Отже, підписання Угоди про порядок погашення заборгованості від 25.09.2013 року, у відповідності до якої боржником здійснювались проплати заборгованості, і яку суд бере за основу своїх доводів, було здійснено самим директором відповідача ОСОБА_4, а отже чинність угоди не викликає сумнівів.

У відповідності до ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України)

Таким чином, оскільки факт порушення договірних зобовязань не підтверджується матеріалами справи, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 139893, 54 гривень, які виникли внаслідок курсової різниці, та заявлені позивачем на підставі договору поставки №01/04 від 01.04.2012 р., є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволенню судом.

Згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витати по сплаті судового збору на відповідача не покладаються у звязку з відмовою в позові.

Керуючись ст. 33, 34, 44-49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 з обмеженою відповідальністю "АКРОПОЛЬ" до відповідача: Приватного підприємства агрофірми "Ніва" про стягнення 139893, 54 гривень відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України.

Повний текст рішення складено 02 грудня 2015 р.

Головуючий суддя Д'яченко Т.Г.

Суддя Желєзна С.П.

Суддя Шаратов Ю.А.