РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2015Справа №910/27553/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Транспортні автоматизовані системи»

До Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування»

Про стягнення 742 000,00 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Середа В.В., довіреність № б/н від 20.10.2015

від відповідача Слюсар С.В., довіреність № 2-17д від 19.12.2014

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Транспортні автоматизовані системи» (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Товариство Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (далі - відповідач) про стягнення 742 000,00 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору № 11261/25-15 від 07.07.2015р.

Ухвалою суду від 26.10.2015р. порушено провадження у справі № 910/27553/15 та призначено розгляд на 23.11.2015 р.

20.11.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі.

20.11.2015р. відповідач подав через канцелярію суду відзив на позов.

23.11.2015р. представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення по суті спору.

Представник відповідача проти позову заперечив, надав пояснення, з урахуванням своїх заперечень.

Суд, після видалення до нарадчої кімнати, оголосив вступну та резолютивну частини рішення, яким відмовив позивача у задоволенні позовних вимог.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07 липня 2015 року між ТОВ «Транспортні автоматизовані системи» (позивач, постачальник) та ПАТ «Укргазвидобування» (покупець, відповідач) було укладено Договір поставки № 11261/25-15 (далі - Договір).

Згідно з п. 1.1. договору постачальник зобов'язася поставити Покупцеві товар зазначений в специфікації (далі - Товар), що додається до Договору і є його невід'ємною частиною (далі - Специфікація), а Покупець - прийняти і оплатити такий Товар.

Відповідно до п. 3.1. Договору ціна цього Договору вказується в Специфікації в гривнях та включаючи ПДВ (для резидента) або в іноземній валюті (для нерезидента).

Відповідно до п. 3.2. Договору, загальна вартість Договору визначається загальною вартістю Товару, вказаного в Специфікації до цього Договору.

Пунктом 1 Специфікації № 1 до Договору передбачається, що загальна вартість Товару, що поставляється по цій Специфікації, складає 1 484 000, 00 грн, у т.ч. ПДВ 247 333, 33 грн.

Згідно з п. 4.1. договору, розрахунки проводяться шляхом 50% попередньої оплати від ціни Договору в розмірі 742 000, 00 грн., на підставі рахунку.

У п. 4 Специфікації № 1 до Договору передбачено умови та строки оплати за даним договорам: 50% попередня оплата, решта 50% по факту поставки протягом 10 календарних днів з дати підписання актів прийому-передачі або видаткової накладної.

30 липня 2015 року на виконання умов Договору позивач виставив рахунок-фактуру №СФ-0000022 від 07.07.2015р. на суму 742 000, 00 грн., що підтверджується квитанцією № 9183 від 30.07.2015 про відправлення цінного листа та описом вкладення до цінного листа № 050.

18 серпня 2015 року позивач направив на адресу Відповідача вимогу № 165 від 17.08.2015р. (докази відправлення наявні), згідно якої позивач просив відповідача здійснити попередню оплату за Договором, проте відповідач вказаний рахунок не оплатив.

Позивач неодноразово повідомляв відповідача про необхідність здійснення попередньої оплати (Лист № 155 від 29.07.2015 р„ №156 від 29.07.2015 р.,).

Також Листом № 233 від 08.10.2015р. позивач просив відповідача надати рознарядки для поставки товару, забезпечити прийняття товару та виконати умови договору поставки, шляхом видачі довіреностей для отримання товару уповноваженим особам, про що повідомити позивача письмово.

Крім того, п. 5.4.1. договору, відвантаження товару проводиться тільки після отримання рознарядки Покупця, без такої рознарядки відвантаження товару не допускається.

Відповідно до п. 7.5 договору за відвантаження Товару без отримання рознарядки, Постачальник виплачує Покупцю штраф у розмірі 10% від суми Товару, відвантаженого без рознарядки.

Згідно поданого позову , позивач посилається на те, що відповідач не вчинив жодних дій щодо виконання договору, чим порушив його умови, а тому позивач стверджує, що у відповідача перед ним наявна заборгованість у розмірі 742 000,00 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача.

Суд дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог позивача, виходячи з такого.

За приписами статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 цього ж кодексу передбачено, що одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Попередня оплата товару регулюється статтею 693 Цивільного кодексу України. Згідно з приписами частин 2 пункту 1 цієї норми у разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу, тобто положення при виконанні зустрічних зобов'язань.

Відповідно до пункту 3 статті 538 Цивільного кодексу України у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитись від його виконання частково або в повному обсязі.

Таким чином, наслідком невиконання покупцем в даному випадку своїх зобов'язань з попередньої оплати товару можуть бути лише дії постачальника, які стосуються збереження частково своїх договірних зобов'язань (в межах часткової оплати) або відмови від виконання зобов'язань з поверненням отриманих коштів.

При попередній оплаті за договором поставки чинне законодавство не надає право постачальнику вимагати від іншої сторони виконання грошового зобов'язання, оскільки в цьому випадку порушувався б принцип вільного волевиявлення сторін при укладенні угоди (пункт 3 статті 203 Цивільного кодексу України).

Аналогічна позиція зазначена в постановах Вищого господарського суду України від 14.04.2009 р. по справі № 6/163, від 14.04.2009 р. по справі

№ 6/147.

Таким чином, захистом порушеного права при нездійсненні попередньої оплати за договором, чинним законодавством передбачено лише право стороною зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України визначено, що сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Ст.36 ГПК України зазначає, що письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги відсутність доказів поставки товару та отримання такого товару з боку відповідача, а також відсутність будь-яких доказів, вчинення дій з боку відповідача на отримання товару за договором, суд вважає, вимоги позивача про стягнення з відповідача 742 000,00 грн. боргу такими, що є необгрнутованими та безпідставиними, а тому позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору, згідно ст.49 ГПК України, при відмові в задоволенні позовних вимог покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 02.12.2015р. )

Суддя В.І.Мельник