ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.11.2015 Справа № 920/1609/15

Господарський суд Сумської області, у складі судді Левченка П.І. при секретарі судового засідання Чепульській Ю.В. розглянув матеріали справи № 920/1609/15

за позовом - Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Зоря», с. Заруддя Роменського району Сумської області,

до відповідачів - 1) Головного управління Держземагентства в Сумській області, м. Суми,

2) Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, м. Суми

про визнання поновленим договору оренди земельної ділянки,

за участю представників сторін:

позивача - голови кооперативу Каплуна В.В. відповідно до Виписки з ЄДР юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії НОМЕР_1, Алфімова В.В. за довіреністю б/н від 07.02.2015 року,

відповідачів - 1) не з'явився,

2) не з'явився.

Суть спору: позивач у своїй позовній заяві просить суд визнати поновленим на 7 (сім) років - до 09.12.2021 року договір оренди земельної ділянки від 17.10.2011 року, укладений між Роменською районною державною адміністрацією та позивачем, зареєстрований у Відділі Держкомзему у Роменському районі Сумської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.12.2011 року за № 06096.

Відповідач-1 відзиву на позов не подав, свого представника в засідання суду не направив, про дату, місце та час судового слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчить протокол судового засідання 12.11.2015 року у даній справі, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 статті 801 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до відзиву на позовну заяву відповідач-2 проти позову заперечує та просить суд в задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що позивач в порушення вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі» з проектом додаткової угоди до нього не звертався.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позови, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

17.10.2011 року між Виробничим сільськогосподарським кооперативом «Зоря» (орендарем) та Роменською районною державною адміністрацією (орендодавцем) укладено договір оренди земельної ділянки (далі - договір), відповідно до пунктів 1.1, 2.1 якого орендодавець передав, а позивач (орендар) прийняв у строкове платне користування земельну ділянку державної форми власності для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Заруднянської сільської ради Роменського району Сумської області. В оренду передається земельна ділянка загальною площею 296,7520 га, в тому числі: рілля - 137,7037 га, сіножаті - 147,919 га, пасовища - 11,1364 га.

Згідно пункту 3.1 договору, його укладено на 3 роки. Після закінчення строку дії договору позивач має переважне право на поновлення договору на новий строк. У цьому разі позивач повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово про намір продовжити його дію.

Зазначений договір зареєстрований у Відділі Держкомзему у Роменському районі Сумської області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.12.2011 року за № 06096.

За актом приймання-передачі земельної ділянки від 09.12.2011 року Роменською районною державною адміністрацією (орендодавцем) передано позивачеві (орендарю) земельну ділянку загальною площею 296,7520 га, в тому числі: рілля - 137,7037 га, сіножаті - 147,919 га, пасовища - 11,1364 га.

Рішенням Господарського суду Сумської області від 31.03.2015 року у справі № 920/177/15 позов задоволено повністю. Визнано за позивачем переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі, укладеного 17.10.2011 року, зареєстрованого у відділі Держкомзему у Роменському районі Сумської області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 19.12.2011 за № 06096) земельних ділянок загальною площею 296,7520 га, в тому числі: рілля - 137,7037 га, сіножаті - 147,919 га, пасовища - 11,1364 га, які знаходяться на території Зарудянської сільської ради Роменського району Сумської області.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 року у справі № 920/177/15 апеляційну скаргу першого відповідача залишено без задоволення. Рішення Господарського суду Сумської області від 31 березня 2015 року у справі № 920/177/15 залишено без змін.

Статтею 124 Конституції України закріплено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно статті 4-5 Господарського процесуального кодексу України, господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов. Рішення і постанови господарських судів приймаються іменем України. Невиконання вимог рішень, ухвал, постанов господарських судів тягне відповідальність, встановлену цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно частини третьої статті 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набули законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Позивач 31.10.2014 звернувся до відповідача-1 з клопотанням про поновлення договору оренди земельної ділянки від 17.10.2011 року, зареєстрованого у Відділі Держкомзему у Роменському районі Сумської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.12.2011 року за № 06096, терміном на 7 років, встановивши річну орендну плату у розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначає, що у відповідності до приписів статті 33 Закону України «Про оренду землі» та пункту 3.1 договору оренди земельної ділянки від 17.10.2011 року, він скористався своїм правом на звернення до відповідача-1 з пропозицією поновити договір, але останній вмотивованих заперечень щодо поновлення дії договору не заявляв.

Відповідно до вимог статті 33 Закону України «Про оренду землі», по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Як встановлено вище, орендар (позивач) більше ніж за місяць до спливу строку договору оренди надіслав відповідачу-1 лист з повідомленням наміру укладення договору оренди землі на новий строк, тобто з дотриманням вимог закону.

Позивач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою. В матеріалах справи відсутні докази надсилання відповідачем-1 орендарю (ВСК «Зоря») листа-повідомлення про відмову у поновленні договору оренди землі.

Враховуючи наведене, позивачем виконано всі вимоги Закону, які є обов'язковими для поновлення договору оренди землі.

Статтею 35 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що спори, пов'язані з орендою землі, вирішуються у судовому порядку.

Відповідно до змін, внесених до земельного законодавства України, з 25 січня 2013 року повноваження щодо передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області віднесено до компетенції Головного управління Держземагенства в Сумській області.

За змістом пункту 2.17 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» № 6 від 17.05.2011, із змінами і доповненнями, внесеними постановами пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 14, від 29.05.2013 № 8, у вирішенні спорів, пов'язаних з поновленням (пролонгацією) договорів оренди земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, судам слід враховувати положення статті 33 Закону України «Про оренду землі». Господарським судам у вирішенні відповідних спорів необхідно з'ясовувати, зокрема, чи повідомляв орендар орендодавця у встановленому порядку про намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк та чи заперечував орендодавець у строк, визначений законом, проти поновлення договору. Крім того, судам слід враховувати, що до спірних правовідносин має застосовуватися саме та редакція закону, яка була чинною на дату, з якої виникло переважне право на поновлення договору оренди земельної ділянки.

У статті 13 Конституції України закріплено, що від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України.

Відповідно до частини четвертої статті 122 Земельного кодексу України, центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

Частиною четвертою статті 4 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у державній власності, є органи виконавчої влади, які відповідно до закону передають земельні ділянки у власність або користування.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 10.05.2012 року № 258 затверджено Положення про Головне управління Держземагентства в області, яке є територіальним органом Державного агентства земельних ресурсів України та йому підпорядковане.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.01.2013 року № 40 доповнено пункт 4 Положення новим підпунктом 4.32, згідно з яким Головне управління відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, передає відповідно до закону земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності у власність або в користування для всіх потреб в межах області.

Відповідно до внесених змін до статті 122 Земельного кодексу України, відповідач-1 - Головне управління Держземагенства у Сумській області є публічним правонаступником орендодавця - Роменської районної державної адміністрації в Сумській області в частині розпорядження землями державної форми власності сільськогосподарського призначення за межами населених пунктів на території Роменського району Сумської області.

У разі виникнення публічного правонаступництва всі матеріально-правові зобов'язання суб'єкта - попередника передаються до суб'єкта-правонаступника, який відповідно надалі має ці зобов'язання виконувати (продовжувати виконувати) перед фізичними (юридичними) особами.

Відповідно до положень статті 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця. Ця норма є прямою і не передбачає додаткових дій (укладення додаткових угод) для «набуття» органом влади повноважень щодо розпорядження землями державної власності.

Згідно з частиною четвертою статті 32 Закону України «Про оренду землі», перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи не є підставою для зміни умов договору.

Додатково наказом Державного агентства земельних ресурсів України «Про деякі питання реалізації повноважень з питань передачі земель сільськогосподарського призначення державної власності для всіх потреб» від 28.02.2013 року за № 72 (далі - наказ) визначено рекомендований механізм порядку реалізації Головним управлінням Держземагенства в областях повноважень з поновлення договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності та/або внесення змін до них.

По договорах оренди, термін дії яких закінчується протягом поточного року, рекомендується звернутися до органів місцевого самоврядування або місцевих державних адміністрацій, які здійснювали укладання договорів оренди земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, про надання інформації щодо виконання орендарем істотних умов договору.

Жодних дій щодо необхідності заміни сторони у зобов'язанні в договорах оренди землі, що укладені до 31.12.2012 року районними державними адміністраціями Наказом не передбачається, оскільки розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності Головними управліннями Держземагенства передбачається в силу закону і жодних додаткових дій для набуття Головними управліннями Держземагенства права на розпорядження даними землями законодавством не передбачено.

Листом № 28-18-0.10-7255/2-14 «Про поновлення договорів оренди» від 17.10.2014 року відповідач-1 повідомив позивача, що строк дії договору оренди земельних ділянок загальною площею 296,7520 га, в тому числі: рілля - 137,7037 га, сіножаті - 147,9119 га, пасовища - 11,1364 га закінчується 09.12.2014 року, і у разі, якщо позивач має намір скористатися переважним правом на поновлення договору оренди земельних ділянок державної власності сільськогосподарського призначення на новий строк, він має повідомити про це у термін, визначений у договорі оренди.

Позивач 31.10.2014 року звернувся до відповідача-1 з клопотанням (листом-повідомленням) про поновлення договору оренди земельної ділянки від 17.10.2011 року, зареєстрованого у Відділі Держкомзему у Роменському районі Сумської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.12.2011 року за № 06096, терміном на 7 років, встановивши річну орендну плату у розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки.

Отже, у відповідності до приписів статті 33 Закону України «Про оренду землі», та пункту 3.1. договору оренди земельної ділянки від 17.10.2011 року позивач скористався своїм правом на звернення до першого відповідача з пропозицією поновити договір. Відповідач-1 вмотивованих заперечень щодо поновлення дії договору не заявляв.

Відповідно до частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі», у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. У цьому випадку укладання додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Імперативними нормами частини третьої статті 19 зазначеного Закону визначено, що при передачі в оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства, особистого селянського господарства строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може бути меншим як 7 років.

Враховуючи встановлення рішенням Господарського суду Сумської області від 31.03.2015 року у справі № 920/177/15 та постановою Харківського апеляційного господарського суду від 01.07.2015 року у зазначеній справі обставин щодо належного виконання позивачем своїх зобов'язань за договором оренди та звернення його в установлений Законом строк до завершення строку дії договору до відповідача-1 з метою продовження договору, а також враховуючи неотримання позивачем, який продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, від відповідача-1 відповіді щодо відмови у поновленні договору оренди, договір згідно частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі» вважається поновленим на тих самих умовах, які були передбачені договором оренди земельної ділянки від 17.10.2011 року, зареєстрованим у Відділі Держкомзему у Роменському районі Сумської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.12.2011 року за № 06096 на строк до 09.12.2021 року.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статей 33, 34 названого Кодексу, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються учасниками судового процесу. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 цього ж Кодексу визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

На підставі викладеного, суд дійшов до висновку про те, що позивач отримав право на поновлення договору оренди земельної ділянки від 01.12.2011 року, зареєстрованого у Відділі Держкомзему у Роменському районі Сумської області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.12.2011 року за № 06096, на 7 (сім) років - до 09.12.2021 року, а отже позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Недодання позивачем до листа-повідомлення проекту додаткової угоди не може бути підставою для позбавлення орендаря (позивача) права на поновлення договору оренди землі, згідно статті 33 Закону України «Про оренду землі», оскільки відсутність тексту проекту додаткової угоди не спростовує обов'язку орендодавця розглянути заяву орендаря та надіслати йому лист-повідомлення про прийняте рішення.

Згідно з підпунктом 13 пункту 4 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Сумській області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 03.03.2015 року № 6, на даний час саме Головне управління Держгеокадастру у Сумській області (відповідач-2) розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в межах, визначених Земельним кодексом України, на території Сумської області, що й стало підставою для залучення його до участі у справі в якості відповідача-2, уповноважений керівник якого, згідно вимог частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі», в обов'язковому порядку має укласти з позивачем додаткову угоду про поновлення вищезазначеного договору оренди землі без прийняття рішення Головним управлінням про поновлення договору оренди землі.

Частинами восьмою та дев'ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» визначено: додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами (у даному випадку відповідачем-2 та позивачем) у місячний строк в обов'язковому порядку; відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача-1, суд дійшов висновку про відшкодування позивачеві суми сплаченого судового збору в розмірі 1218,00 грн. за рахунок відповідача-1, згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 32, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати поновленим на 7 (сім) років - до 09.12.2021 року договір оренди земельної ділянки від 17.10.2011 року, укладений між Роменською районною державною адміністрацією (42000, Сумська область, м. Ромни, б-р Свободи, буд. 1, ідентифікаційний код 04057936) та Виробничим сільськогосподарським кооперативом «Зоря» (42072, Сумська область, Роменський район, с. Заруддя, вул. Леніна, буд. 17А, ідентифікаційний код 30827576), зареєстрований у Відділі Держкомзему у Роменському районі Сумської області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 09.12.2011 року за № 06096.

3. Стягнути з Головного управління Держземагентства в Сумській області (40021, м. Суми, вул. Петропавлівська, буд. 108, ідентифікаційний код 38397180) на користь Виробничого сільськогосподарського кооперативу «Зоря» (42072, Сумська область, Роменський район, с. Заруддя, вул. Леніна, буд. 17А, ідентифікаційний код 30827576) витрати по сплаті судового збору в розмірі 1218,00 грн.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.11.2015 року.

Суддя П.І. Левченко