КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2015 р. Справа№ 925/2063/13

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пантелієнка В.О.

суддів: Гарник Л.Л.

Остапенка О.М.

за участю секретаря Халько В.А.,

та представників:

ліквідатор - Новосельцев В.П. - посвідчення НОМЕР_2 від 14.03.2013р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Гермес» Новосельцева В.П.

на ухвалу господарського суду Черкаської області від 20.10.2015р.

у справі №925/2063/13 (суддя Хабазня Ю.А.)

заявника ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Новосельцева В.П.

про затвердження звіту та ліквідаційного балансу боржника

за заявою боржника ТОВ «Гермес»

про визнання його банкрутом,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 20.10.2015р. у справі №925/2063/13 відмовлено у затвердженні звіту ліквідатора банкрута від 02.09.2015р. (вх. суду №20767/15 від 03.09.2015р.) і ліквідаційного балансу станом на 05.08.2015р. Відмовлено у затвердженні звітів ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Новосельцева В.П. від 03.09.2015р. про оплату послуг: №1 за період з 26.12.2013р. по 25.12.2014р. на суму 29232 грн.; №2 за період з 25.12.2014р. по 18.08.2015р. на суму 13942,45 грн.; звіту №1 від 18.08.2015р. про відшкодування його витрат у сумі 2264,48 грн. (вх. суду №20890/15 від 04.09.2015). Відмовлено у задоволенні клопотання ліквідатора банкрута від 03.09.2015р. (вх. суду №20893/15 від 04.09.2015р.) про затвердження розміру грошової винагороди ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Новосельцева В.П., у подвійному розмірі мінімальної заробітної плати за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень. Усунуто арбітражного керуючого Новосельцева Володимира Петровича від виконання обов'язків ліквідатора банкрута. Зобов'язано скликати збори комітету кредиторів боржника на 30.10.2015р. для вирішення питання про кандидатуру арбітражного керуючого на посаду ліквідатора банкрута. Призначено судове засідання на 03 листопада 2015 року.

Не погоджуючись з винесеною ухвалою, ліквідатор ТОВ «Гермес» Новосельцев В.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 20.10.2015р. та прийняти нове рішення, яким клопотання ліквідатора банкрута ТОВ «Гермес» Новосельцева В.П. від 02.09.2015 року задовольнити; затвердити звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ТОВ «Гермес»; провадження у справі припинити; затвердити розмір грошової винагороди ліквідатора ТОВ «Гермес» Новосельцева В.П. у подвійному розмірі мінімальної заробітної плати за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень; затвердити звіт ліквідатора банкрута про нарахування грошової винагороди № 1 за період з 26.12.2013р. по 25.12.2014р. на суму 29232 грн.; № 2 за період з 25.12.2014р. по 18.08.2015р. на суму 13942,45 грн.; звіт № 1 від 18.08.2015р. про відшкодування витрат у сумі 2264,48 грн.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.11.2015р. апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 30.11.2015р.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення ліквідатор Новосельцев В.П., дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.2 ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Постановою місцевого суду від 26.12.2013р. було порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ "Гермес", визнано останнього банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 12 місяців, ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Новосельцева В.П.

Ухвалами місцевого суду від 18.08.2014р. було затверджено реєстр вимог кредиторів боржника.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015р. ухвалу суду першої інстанції від 25.12.2014р., якою затверджено звіт ліквідатора та припинено провадження у справі, було скасовано, справу передано на розгляд до господарського суду Черкаської області.

03.09.2015р. до місцевого суду від ліквідатора банкрута було подано клопотання про затвердження звіту ліквідатора банкрута і ліквідаційного балансу станом на 05.08.2015р.

До суду першої інстанції від ліквідатора банкрута були надіслані клопотання про затвердження звітів ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Новосельцева В.П. від 03.09.2015р. про оплату послуг: №1 за період з 26.12.2013р. по 25.12.2014р. на суму 29 232 грн.; №2 за період з 25.12.2014р. по 18.08.2015р. на суму 13 942,45 грн.; звіту №1 від 18.08.2015р. про відшкодування його витрат у сумі 2 264,48 грн. (вх. суду №20890/15 від 04.09.2015р.) та від 03.09.2015р. (вх. суду №20893/15 від 04.09.2015р.) про затвердження розміру грошової винагороди ліквідатора банкрута, арбітражного керуючого Новосельцева В.П., у подвійному розмірі мінімальної заробітної плати за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень. До заявлених клопотань було додано копію протоколу зборів комітету кредиторів від 02.09.2015р.

Підприємство було створено у 2003 році і здійснювало фінансово-господарську діяльність, про що свідчать рахунки у банках (10 рахунків у 4-х банках, які були відкриті і надалі закриті боржником), довідки про реєстрацію за боржником чотирьох одиниць рухомого майна (трьох автотранспортних засобів та крану), довідка органу митниці про здійснення зовнішньоекономічної діяльності у 2006-2007 році, факт отримання ліцензії на здійснення будівельних робіт строком до 2017 року, надання поруки банкам на суму понад 4 мільйони грн. та інші обставини.

З матеріалів справи вбачається, що ліквідатором банкрута аналізу фінансово-господарської діяльності боржника не було здійснено. Місцевий суд правильно вказав, що без власної фінансово-господарської документації (яка не була передана керівником ліквідатору банкрута) здійснення такого аналізу не може бути повним, однак його не було здійснено навіть за звітністю, яка подавалась боржником держаним органам. Так, не були витребувані баланси від органів статистики, тобто ліквідатор банкрута не відновлював бухгалтерський облік від останнього поданого боржником балансу, а розпочав його з власної інвентаризації майна, яка засвідчує відсутність активів. Ліквідаційний баланс (а.с.141 т.3) не містить навіть відомостей про виявлені і надалі списані транспортні засоби. Витребовуючи інформацію від податкового органу, ліквідатором банкрута не витребувано і не проаналізовано документів, а саме: податкової звітності, які могли б надати інформацію про обсяги фінансово-господарських операцій, періоди її активності та припинення діяльності. Подібна інформація могла б бути отримана і від органів пенсійного фонду чи фондів соціального страхування, однак вона ліквідатором банкрута не витребовувалась.

Останнім керівником боржника, до продажу 100% корпоративних прав ОСОБА_3, був ОСОБА_4 (він же і засновник з часткою 70%). 06.02.2013р. автокран ЗИЛ-130 АК, д/н НОМЕР_1 1987 р.в. перереєстровано на нового власника, ОСОБА_5 (а.с.83 т.3), а вже 13.02.2013р. (тобто через тиждень) укладено договір купівлі-продажу часток боржника ОСОБА_3 у попередніх власників (а.с.247 т.3), одним з яких є ОСОБА_6 Однак, документи навіть про цю останню фінансову операцію не передані ОСОБА_3 і факти непередання документів про це відчуження автомобіля не аналізувались ліквідатором банкрута.

06.06.2013р. ОСОБА_3, як єдиним власником боржника, було прийнято рішення про ліквідацію підприємства та 17.06.2013р. опубліковано оголошення про ліквідацію боржника за рішенням засновника. 13.06.2013р. рішенням господарського суду Черкаської області у справі №91/414/13-г з боржника на користь ТОВ "Харско Інфрастракче Україна" було стягнуто 392 248,29 грн. Рішеннями господарського суду Дніпропетровської області: від 19.08.2013р. у справі №904/4758/13 з ТОВ «Гермес» і Фізичної особи-підприємця ОСОБА_7 на користь ПАТ "Райффайзен банк "Аваль" стягнуто солідарно 2 624 024,87 грн.; від 03.09.2013р. у справі №904/5378/13 - стягнуто солідарно 397 811,77 грн.. від 17.09.2013р. у справі №904/4757/13 - стягнуто солідарно 1 518 299,33 грн.

Тобто вбачається, що ОСОБА_3 завідомо неплатоспроможне підприємство з метою його ліквідації та ухилення від обов'язку задоволення вимог кредиторів, оскільки з часу придбання часток боржника і до моменту прийняття рішення про його ліквідацію жодної господарської операції здійснено не було. Саме у зв'язку з цим ОСОБА_3 не витребовувались ні документи, ні активи у попереднього керівника-засновника ОСОБА_6 та у зв'язку з цим жодного документа фінансово-господарської діяльності не було створено після придбання часток боржника і надалі не було передано Новосельцеву В.П. (а.с.123 т.3).

Незважаючи на ці обставини, питання про притягнення до відповідальності ОСОБА_6 за непередання документів фінансово-господарської діяльності, як не вивчалось ліквідатором банкрута, так і взагалі не ставилось перед органами досудового слідства на предмет наявності ознак злочину. Не ставилося ліквідатором банкрута питання про притягнення до відповідальності ОСОБА_6 за зникнення трьох одиниць рухомого майна (двох автомобілів і крана), які зареєстровані за боржником. Не вивчалося питання реалізації автокрана ЗИЛ-130. Ліквідатором банкрута не було подано заяви до органів досудового слідства про доведення підприємства до банкрутства.

Аналогічні висновки слід зробити і з обставин дослідження дебіторської заборгованості. Єдиним документом у справі, який про неї свідчить, є довідка, підписана ОСОБА_6 станом на 12.02.2013р. (тобто за один день до продажу часток боржника ОСОБА_8.). Однак, документи про цю заборгованість ОСОБА_6 останньому не передавалися. Ці дані не були перевірені ліквідатором банкрута за зовнішньою звітністю.

З матеріалів справи вбачається, що вжиті ліквідатором банкрута заходи з розшуку майна і активів були формальними, а проведена ліквідаційна процедура неповною. Ліквідатором банкрута не було вжито належних і достатніх заходів для встановлення місцезнаходження ОСОБА_6 і отримання названих вище документів від колишнього керівника боржника, для достовірного встановлення факту (обставин) їх приховування чи знищення, для можливого притягнення до відповідальності за це, оскільки свідоме знищення документів (як майна про активи, права і обов'язки боржника) є прямим наслідком спричинення збитків кредиторам, вимоги яких залишаються не погашеними.

Відповідно до ч. 4 ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у разі якщо господарський суд дійшов висновку, що ліквідатор не виявив або не реалізував майнові активи банкрута у повному обсязі, суд виносить ухвалу про призначення нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом, якщо інше не передбачено цим Законом. Оскільки відповідно до ст.114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" кандидатура арбітражного керуючого для виконання повноважень керуючого санацією або ліквідатора визначається судом за клопотанням комітету кредиторів, а у разі відсутності такого клопотання - за ініціативою суду.

Відповідно до ч.3 і 7 ст.115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом": грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора складається з основної та додаткової грошових винагород. Основна грошова винагорода арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора визначається в розмірі двох середньомісячних заробітних плат керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до введення господарським судом процедури санації боржника або відкриття процедури ліквідації банкрута за кожний місяць виконання арбітражним керуючим повноважень керуючого санацією або ліквідатора. Розмір основної грошової винагороди арбітражного керуючого за виконання повноважень керуючого санацією, ліквідатора не може перевищувати десяти мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень; звіт арбітражного керуючого про нарахування і виплату грошової винагороди, здійснення та відшкодування витрат доводиться кредиторам до відома та повинен бути схвалений або погоджений комітетом кредиторів.

В матеріалах справи відсутня довідка про середньомісячну заробітну плату керівника боржника за останні дванадцять місяців його роботи до відкриття процедури ліквідації банкрута. Вбачається, що на зборах комітету кредиторів 02.09.2015р. були присутні кредитори з кількістю голосів 4732, однак проголосували "за" прийняття рішення "встановити ліквідатору банкрута ТОВ "Гермес" Новосельцеву В.П. грошову винагороду в подвійному розмірі мінімальної заробітної плати за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень з моменту призначення" кредитори з кількістю лише 7 голосів. Аналогічною кількістю голосів було прийнято рішення і по усім іншим звітам і питанням.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" звіт ліквідатора має бути схвалений комітетом кредиторів, власником майна (органом, уповноваженим управляти майном) боржника (для державних підприємств або підприємств, у статутному капіталі яких частка державної власності перевищує 50 відсотків).

Відповідно до ч.9 ст.26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" рішення зборів (комітету) кредиторів вважається прийнятим більшістю голосів кредиторів, якщо за нього проголосували присутні на зборах (комітеті) кредитори, кількість голосів яких визначається відповідно до частини четвертої цієї статті.

Рішення, що приймалися на зборах комітету кредиторів (02.09.2015р. і 19.10.2015р.) були прийняті меншістю присутніх на зборах комітету кредиторів, тому ці рішення (протоколи) не можуть бути належними доказами волевиявлення з питань установлення розміру грошової винагороди ліквідатора банкрута та затвердження звіту і ліквідаційного балансу.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, зміни чи скасування ухвали суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст.99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, ст. ст.26, 46, 115 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ліквідатора ТОВ «Гермес» Новосельцева Володимира Петровича залишити без задоволення, а ухвалу господарського суду Черкаської області від 20.10.2015р. у справі №925/2063/13 - без змін.

Справу №925/2063/13 повернути до господарського суду Черкаської області.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя В.О. Пантелієнко

Судді Л.Л. Гарник

О.М. Остапенко