ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2015 р.Справа № 922/5647/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Погорелової О.В

при секретарі судового засідання Шевляковій К.М.

розглянувши справу

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ржавчик" с. Ржавчик
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод", м. Гадяч (перший відповідач), Товариства з обмеженою відповідальністю "Топфармінг", с. Ржавчик (другий відповідач)
про стягнення 9559,77 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Мошенець Д.В.

першого відповідача - не з'явився

другого відповідача - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2015 року до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ "Лозівський молочний завод" (далі - перший відповідач) та ТОВ "Топфармінг" (далі - другий відповідач) звернулось СТОВ "Ржавчик" (далі - позивач). У позові останній просив суд стягнути з першого відповідача 5665,51 грн. інфляційного збільшення на суму боргу, 3394,26 грн. 3% річних та солідарно з відповідачів 500,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням першим відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати заборгованості та договором поруки №12-03/15 від 12.03.2015 року, що був укладений між позивачем та другим відповідачем.

Ухвалою суду від 12.10.2015 року було порушено провадження у справі та її розгляд був призначений на 26.10.2015 року. 26.10.2015 року розгляд справи був відкладений до 16.11.2015 року о 10:30 год. Ухвалою суду від 16.11.2015 року, за клопотанням першого відповідача, розгляд справи був відкладений до 23.11.2015 року до 10:15 год.

В судовому засіданні 23.11.2015 року представник позивача надав суду клопотання в якому просив долучити до матеріалів справи таблицю розрахунків інфляційного збільшення на суму боргу та 3% річних. Надане клопотання та додані до нього документи, досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

В судовому засіданні 23.11.2015 року, за клопотанням першого відповідача, була оголошена перерва до 25.11.2015 року до 12:00 год., для вирішення питання прийняття зустрічного позову ТОВ "Лозівський молочний завод".

Ухвалою суду від 24.11.2015 року зустрічна позовна заява ТОВ "Лозівський молочний завод" була повернута останньому без розгляду.

В судовому засіданні 25.11.2015 року представник позивача надав суду письмові пояснення щодо зустрічного позову. Надані письмові пояснення досліджені судом та долучені д матеріалів справи.

Представник першого відповідача в судове засідання 25.11.2015 року не з'явився, причини неявки не повідомив.

Разом з тим, подав суду клопотання в якому просив суд долучити до матеріалів справи копію витягу з ЄДР щодо першого відповідача та довідку про банківські реквізити та юридичну адресу першого відповідача.

Надане клопотання та додані до нього документи досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Крім того, 25.11.2015 року першим відповідачем до суду було клопотання, в якому він просив зупинити провадження у справі до закінчення перегляду Верховним Судом України заяви ТОВ "Лозівський молочний завод" про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 06.10.2015 року у справі №922/1486/15.

Відповідно до ст. 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Як роз'яснено у п. 3.16 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (з подальшими змінами, статтею 79 ГПК встановлено вичерпний перелік підстав зупинення провадження у справі. Зупинення провадження у справі з інших підстав є неправомірним. Зокрема, відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини третя і четверта статті 35 ГПК). Під неможливістю розгляду даної справи слід розуміти неможливість для даного господарського суду самостійно встановити обставини, які встановлюються іншим судом в іншій справі, - у зв'язку з непідвідомчістю або непідсудністю іншої справи даному господарському суду, одночасністю розгляду двох пов'язаних між собою справ різними судами або з інших причин.

Першим відповідачем до клопотання не подано доказів прийняття Верховним Судом України вказаної заяви до провадження, а сама заява датована 24.11.2015 року.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що згідно частини 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи. Подача клопотань спрямованих на штучне затягування судового процесу, суперечить, зокрема, вимогам статті 6 Конвенції про захист праві людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Клопотання представника першого відповідача є необґрунтованим і таким, що не відповідає принципу добросовісності в користуванні процесуальними правами, а тому відхиляється судом.

Як роз'яснено у п. 10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 року "Про судове рішення", результати розгляду господарським судом заяв (клопотань) учасників судового процесу повинні зазначатися в мотивувальній, а не в резолютивній частині рішення суду, прийнятого по суті справи, за винятком тих випадків, коли суд вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову (статті 67, 68 ГПК), відстрочку або розстрочку виконання рішення (стаття 121 ГПК).

В судовому засіданні 25.11.2015 року представник позивача підтримав позов у повному обсязі та просив суд його задовольнити.

Представники першого та другого відповідачів правом на участь у судовому засіданні не скористалися, причину неявки не повідомили, витребуваних судом документів не надали. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчить відмітка про направлення ухвали про призначення справи до розгляду за адресами, вказаними у позовній заяві та повідомлення про вручення відповідного поштового відправлення.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК України та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обов'язку по доведенню своєї правової позиції. Матеріали справи свідчать про те, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень та надано достатньо часу для підготовки до судового засідання тощо. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. На думку суду, обставини справи свідчать про наявність у ній матеріалів достатніх для розгляду справи по суті та ухвалення законного і обґрунтованого рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджено фактичними даними, протягом серпня 2014 року - січня 2015 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Ржавчик" (позивач) на підставі відповідних видаткових накладних здійснював систематичні поставки товару (молоко коров'яче сире незбиране ДСТУ 3662-97) Товариству з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" (перший відповідач).

Втім, перший відповідач за поставлений товар повністю не розрахувався, тому позивач у березні 2015 року звернувся до господарського суду Харківської області з позовом про стягнення заборгованості.

Рішенням господарського суду Харківської області від 15.05.2015 року у справі №922/1486/15 позовні вимоги СТОВ "Ржавчик" до ТОВ "Лозівський молочний завод" та ТОВ "Топфармінг" були задоволені повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ржавчик" - заборгованість за прострочення оплати за поставлений товар у розмірі 388552,49 грн.; 3% річних у розмірі 4618,33 грн.; інфляційні втрати у розмірі 86103,41 грн.; витрати з оплати судового збору в розмірі 9585,48 грн. Також стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Топфармінг" на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ржавчик" - заборгованість у розмірі 1000,00 грн.; витрати з оплати судового збору в розмірі 20,00 грн.

Вказане рішення набрало законної сили та на його виконання були видані відповідні накази.

Відповідно до виписки по рахунку (а.с.37) заборгованість за наказом суду №922/1486/15 від 16.07.2015 року першим відповідачем була погашена 11.08.2015 року.

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з відповідачів 3% річних та інфляційних втрат за період з 23.04.2015 року по 07.08.2015 року. Як встановлено судом, у справі №922/1486/15 період стягнення 3% річних та інфляційних складав з 16.12.2014 року по 23.04.2015 року.

Відповідно до статті 625 Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Аналіз зазначеної статті вказує на те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та 3% річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінених грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Суд, перевіривши розрахунок позивача, період нарахування останнім вказаної суми 3% річних та інфляційних втрат, дійшов висновку про те, що відповідний розрахунок є вірним, та відповідає нормам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині стягнення з першого відповідача 3% річних в розмірі 3394,26 грн. та інфляційних втрат в розмірі 5665,51 грн. є такими, що підлягають задоволенню.

12 березня 2015 року між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Топфармінг" (другий відповідач) був укладений договір поруки № 12-03/15, за яким Товариство з обмеженою відповідальністю "Топфармінг" поручається перед позивачем за виконання грошових зобов'язань боржника - ТОВ "Лозівський молочний завод", що виникли з оплати поставленого товару Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю "Ржавчик" Товариству з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" на підставі видаткових накладних №РН-0000670 від 14.12.2014 року, №РН-0000687 від 20.12.2014 року, №РН-0000694 від 28.12.2014 року, №РН-0000026 від 02.01.2015 року, №РН-0000028 від 04.01.2015 року, №РН-0000027 від 10.01.2015 року, №РН-0000035 від 14.01.2015 року, №РН-0000045 від 24.01.2015 року.

У відповідності з п. 1.2. вказаного договору сторони домовились, що даною порукою зобов'язання боржника, вказані у п. 1.1 цього договору, забезпечуються лише частково в межах суми, яка становить 500, 00 грн.

Таким чином, позивач має право солідарного стягнення з другого відповідача у сумі 500,00 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по оплаті судового збору покладаються на відповідачів.

Відповідно до ч. 7 статті 84 Господарського процесуального кодексу України, якщо у справі беруть участь кілька позивачів або відповідачів, у рішенні вказується, як вирішено спір щодо кожного з них, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст. 625 ЦК України; ст.ст. 1, 4, 12, 32, 43, 44-49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги до першого відповідача задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" (37300, Полтавська область, Гадяцький район, м. Гадяч, вул. Будька, буд.45-А; ; р/р 5037 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ржавчик" (64135, Харківська область, Первомайський район, с. Ржавчик; вул. Леніна; ; р/р 5 в АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805) - 3% річних у розмірі 3394,26 грн.; інфляційні втрати у розмірі 5665,51 грн.; витрати з оплати судового збору в розмірі 609,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Позовні вимоги про солідарне стягнення з першого та другого відповідачів задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський молочний завод" (37300, Полтавська область, Гадяцький район, м. Гадяч, вул. Будька, буд.45-А; ; р/р 5037 в ПАТ "Укрсоцбанк", МФО 300023) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Топфармінг" (64135, Харківська область, Первомайський район, с. Ржавчик, вул. Леніна, буд. 4; ; р/р 22500 в АКІБ "УкрСиббанк", МФО 351005) на користь Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Ржавчик" (64135, Харківська область, Первомайський район, с. Ржавчик; вул. Леніна; ; р/р 5 в АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805) - заборгованість у розмірі 500,00 грн.; витрати з оплати судового збору в розмірі 609,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного господарського суду через господарський суд Харківської області протягом десяти днів з дня підписання повного рішення, відповідно до статті 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 27.11.2015 р.

Суддя О.В. Погорелова