КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2015 р. Справа№ 925/1498/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Андрієнка В.В.

суддів: Шапрана В.В.

Буравльова С.І.

за участю представників сторін:

позивача: Бондар Е.А., довіреність № 57/1 від 04.06.15,

Герасименко С.В., довіреність б/н від 07.10.15,

відповідача: Андрюхін Д.В., довіреність б/н від 09.04.15.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича

на ухвалу господарського суду Черкаської області

від 26.10.2015 р.

у справі № 925/1498/15 ( суддя Пащенко А.Д.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК", від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК",

до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія "ХОРС"

про стягнення 22 209 418,41 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 26.10.2015 року провадження у справі №925/1498/15 припинено. Стягнуто із Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "Зернова компанія "ХОРС" (19814, Черкаська область, Драбівський район, с. Погреби, вул. Подільська, 10, ідентифікаційний код 32418388) в доход спеціального фонду Державного бюджету України 9 943 грн. 56 коп. (дев'ять тисяч дев'ятсот сорок три гривні 56 копійок) судового збору.

Не погодившись з винесеною ухвалою суду, ПАТ "ЗЛАТОБАНК", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило суд ухвалу господарського суду Черкаської області від 26.10.2015 року у справі №925/1498/15, справу направити до господарського суду Черкаської області для розгляду по суті.

Відповідач у своєму письмовому відзиві на апеляційну скаргу просив суд залишити ухвалу господарського суду від 26.10.2015 року без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича без задоволення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.11.2015 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича прийнято до провадження та призначено до розгляду на 24.11.2015 року.

24.11.2015 року через відділ документального забезпечення КАГС від скаржника надійшло клопотання про зупинення провадження у справі.

В судове засідання, яке відбулось 24.11.2014 року з'явились представники позивача та відповідача. Головуючий ставив на обговорення заявлене скаржником клопотання про зупинення провадження. Представник позивача підтримав заявлене ним клопотання про зупинення провадження у справі, представник відповідача заперечував щодо задоволення заявленого клопотання. В судовому засіданні було оголошено перерву до 26.11.2015 року.

26.11.2015 року через відділ документального забезпечення КАГС від представника скаржника надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії наступних документів:

- Наказу Уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації а АТ «Златобанк» від 29.04.2015 року про віднесення до нікчемних Договору застави майнових прав №81/12-KL/S-4 від 25.11.2014 року, укладеного між АТ «Златобанк» та СТОВ "ХОРС" (заставою за зазначеним договору був саме договір банківського вкладу №79/1/1);

- Копію повідомлення про нікчемність Договору застави майнових прав №81/12- KL/S-4 від 25.11.2014 року, укладеного між АТ «Златобанк» та СТОВ "ХОРС" від 30.04.2015 р. №1685;

- Докази відправки повідомлення про нікчемність від 30.04.2015 р. СТОВ "ХОРС" та ТОВ «Фірма «Промімекс»;

- Докази отримання повідомлення про нікчемність від 30.04.2015 р. СТОВ "ХОРС" та ТОВ «Фірма «Промімекс».

26.11.2015 року в судовому засіданні з'явились представники позивача та відповідача, які надали свої пояснення щодо апеляційної скарги. Головуючий суддя після проведення колегією суддів наради оголосив про відхилення клопотання про зупинення провадження та вступну і резолютивну частини постанови у справі, якою апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича залишає без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Обґрунтовуючи відмову у задоволенні клопотання скаржника про зупинення провадження у справі суд виходив з наступного.

Як вбачається з клопотання про зупинення провадження, скаржник наголошував на тому, що відповідно до рішення господарського суду Харківської області від 26.10.2015 року відмовлено у задоволенні позову Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Златобанк» до ТОВ Фірма «Промімпекс» про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 395 194 192,71 грн. Підставою для відмови в задоволенні позову було зарахування в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 81/12- KL з ТОВ «Промімпекс» грошової суми в розмірі 35 806 191,78 грн. за тим же договором банківського вкладу №79/1/1, укладеним між АТ "Златобанк" та СТОВ "ХОРС", який 25.11.2014 року був оформлений в забезпечення виконання зобов'язань ТОВ Фірма «Промімпекс» за кредитним договором № 81/12- KL. Тобто на даний час відбулось подвійне стягнення одного й того ж банківського вкладу №79/1/1, який належить СТОВ «ЗК "ХОРС"», в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором №12/1/13-К на підставі ст. 601 ЦК України по даній справі та погашення заборгованості ТОВ Фірма «Промімпекс» за кредитним договором № 81/12- KL у справі №922/4694/15.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач просив стягнути заборгованість за кредитним договором №12/1/13-К від 30.01.2013 року у розмірі 22 209 418,41 грн. Судом розглядається саме кредитний договір №12/1/13-К, однак як вбачається зі змісту клопотання про зупинення провадження, скаржник зазначив, що зарахування в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 81/12- KL з ТОВ «Промімпекс» грошової суми в розмірі 35 806 191,78 грн. за тим же договором банківського вкладу №79/1/1, укладеним між АТ "Златобанк" та СТОВ "ХОРС", який 25.11.2014 року був оформлений в забезпечення виконання зобов'язань ТОВ Фірма «Промімпекс» за кредитним договором № 81/12- KL.

Відповідно до ч. 1 статті 79 ГПК України, господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Як вбачається з копії рішення господарського суду Харківської області від 26.10.2015 року у справі №922/4694/15, на яке посилається скаржник у своєму клопотанні про зупинення провадження, предметом розгляду було стягнення заборгованості за кредитним договором №81/12-КL від 25.04.2012 року укладеного між АТ "Златобанк" та ТОВ Фірма «Промімпекс» та договору застави майнових прав №81/12-KL/S-4 від 25.11.2014 року.

При цьому колегія суддів відзначає, що рішенням Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ «Златобанк» було визнано нікчемним договір застави майнових прав №81/12-KL/S від 25.11.2014 року.

Тому суд не знайшов підстав для задоволення клопотання про зупинення провадження у справі.

Відповідно до частини 5 статті 106 ГПК України, апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Приписами ст. 99 ГПК України визначено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Частиною 2 статті 101 ГПК України передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши матеріали апеляційної скарги, дослідивши наявні докази у справі, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню у зв'язку з таким.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "ЗЛАТОБАНК", від імені якого діє Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "ЗЛАТОБАНК", пред'явлено позов про стягнення із СТОВ "ХОРС" коштів в сумі 22 209 418,41 грн., що включають в себе 20 000 000 грн. заборгованості за кредитом, отриманим у позивача відповідно до кредитного договору № 12/1/13-К від 30.01.2013, 1 952 876,69 грн. боргу по процентах, 251 541,72 грн. пені, 5 000 грн. штрафу.

Судом першої інстанції було встановлено, що борг відповідача перед ПАТ "Златобанк" по кредитному договору № 12/1/13-К від 30.01.2013 року станом на момент 18.08.2015 року складав 20 000 000 грн. заборгованості за кредитом та 1 952 876,69 грн. боргу по процентах, а також позивач нарахував 251 541,72 грн. пені та 5 000 грн. штрафу за порушення відповідачем своїх зобов'язань за цим кредитним договором, а всього заявлена позивачем сума складає 22 209 418,41 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.08.2015 року СТОВ "Зернова компанія "ХОРС" звернулось до ПАТ "Златобанк" з заявою про зарахування зустрічних однорідних вимог від 12 серпня 2015 року, посилаючись на договір банківського вкладу № 79/1/1 від 12.11.2014, за яким заборгованість банку перед товариством складає 39 047 671,23 грн., та керуючись статтями 601 ЦК України, 203 ГК України, п. 8 ч. 2 ст. 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб"

Відповідно до пункту 8 частини 2 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" в редакції Закону України від 16.07.2015 N 629-VIII зазначено наступне:

" 8) забороняється зарахування зустрічних вимог, у тому числі зустрічних однорідних вимог, припинення зобов'язань за домовленістю (згодою) сторін (у тому числі шляхом договірного списання), прощення боргу, поєднання боржника і кредитора в одній особі внаслідок укладення будь-яких правочинів з іншими особами, крім банку, зарахування на вимогу однієї із сторін.

Обмеження, встановлені цим пунктом, не поширюються на зобов'язання банку щодо зарахування зустрічних однорідних вимог, крім обмежень, прямо передбачених законом, у разі, якщо боржник банку одночасно є кредитором цього банку і грошові кошти спрямовуються на погашення зобов'язань за кредитом цього боржника перед цим банком за кредитними договорами та/або за емітованими цим боржником борговими цінними паперами, виключно з урахуванням того, що:

за кредитним договором не було здійснено заміни застави, а саме не відбувалося зміни будь-якого з предметів застави на предмет застави, яким виступають майнові права на отримання коштів боржника, які розміщені на відповідних рахунках у неплатоспроможному банку, протягом одного року, що передує даті початку процедури виведення Фондом банку з ринку;

кошти перебували на поточних та/або депозитних рахунках такого боржника на дату початку процедури виведення Фондом банку з ринку та договірне списання з цих рахунків передбачено умовами договорів, укладених між боржником і банком.

Зазначені операції у будь-якому разі заборонені за договорами, укладеними з пов'язаними з банком особами.

Суд першої інстанції дійшов висновку, з чим погоджується апеляційна інстанція, що вказані вище вимоги позивача та відповідача є зустрічними та однорідними і строк їх виконання настав, виходячи із такого.

Дана норма Закону застосовується саме з дня початку процедури ліквідації банку і не містить обов'язку її застосування в залежності від ст. ст. 49 та 52 Закону.

В силу вимог статті 601 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зокрема в частині 3 статті 203 Господарського кодексу України вказано, що господарське зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічної однорідної вимоги, строк якої настав або строк якої не зазначений чи визначений моментом витребування. Для зарахування достатньо заяви однієї сторони.

Судом було встановлено, що вимоги позивача та відповідача є зустрічними і однорідними (грошовими), строк їх виконання настав, оскільки позивач заявив вимогу про стягнення з відповідача прострочених процентів та достроково всієї суми кредиту у зв'язку із таким прострочення на підставі пункту 3.1.4. кредитного договору, а строк повернення коштів з рахунку банківського вкладу настав в силу пункту 3 частини 2 статті 46 Закону, в якій вказано, що з дня початку процедури ліквідації банку строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

Відповідачем подано докази того, що він є кредитором банку із акцептованою сумою 37 320 023,91 грн. Суду не було вказано причин, які б перешкодили спрямуванню належної суми коштів із депозитного рахунку відповідача на погашення його зобов'язань за кредитним договором № 12/1/13-К від 30.01.2013.

За цим кредитним договором не було здійснено заміни застави, ці кошти перебували на депозитному рахунку відповідача станом на 13.05.2015 року, тобто на дату початку процедури ліквідації АТ "ЗЛАТОБАНК".

Пунктом 4.2.3. Договору банківського вкладу №79/1/1 від 12.11.2014 року передбачено, що позивач має наступні права:

- здійснювати договірне списання коштів з рахунку відповідача у випадках та в порядку, передбаченими іншими договорами (угодами), які укладені між позивачем та відповідачем в межах чинного законодавства України.

Згідно з п. 3.1.10 Кредитного договору №12/1/12-К від 30.01.2013 року надає право позивачу на договірне списання коштів з будь-якого рахунку відповідача для виконання грошових зобов'язань.

Отже суд дійшов висновку, що відповідно умовами вказаного договору банківського вкладу № 79/1/1 від 12.11.2014 року (п. 4.2.3.) та кредитного договору (п. 3.1.10) передбачено договірне списання коштів з рахунків відповідача.

Судом першої інстанції було зазначено, що представник позивача у судовому засіданні підтвердила, що відповідач не являється пов'язаною з банком особою.

Відповідно, як вбачається з матеріалів справи, заява про зарахування однорідних зустрічних вимог подана відповідачем 12.08.2015 року, тобто в день набрання чинності Законом України N 629-VIII від 16.07.2015 року, яким частину другу статті 46 Закону України "Про гарантування вкладів фізичних осіб" було доповнено пунктом 8.

В цьому пункті не вказано момент подання заяв про зарахування зустрічних однорідних вимог, а згідно пункту 5-4 частини 1 статті 2 Закону кредитором є юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до банку щодо його майнових зобов'язань; як встановлено, строк повернення відповідачу депозитних коштів настав ще 13.05.2015 року.

Отже, всі вказані в пункті 8 частини 2 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" умови дотримані, тому зобов'язання СТОВ "Зернова компанія "ХОРС" в сумі 21 903 561,62 грн. по кредитному договору № 12/1/13-К від 30.01.2013 є припиненими на підставі пункту 8 частини 2 статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" із змінами та статей 601 ЦК України, 203 ГК України.

За таких умов суд дійшов висновку, що у зв'язку із зарахуванням зустрічних однорідних вимог в сумі 21 903 561,62 грн. та перерахуванням відповідачем коштів в сумі 497 177,75 грн. по платіжному дорученню № 4877 від 09.09.2015 року станом на момент розгляду справи предмет спору відсутній.

Посилання скаржника в своїй апеляційній скарзі на лист Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 21.09.2015 року є необгрунотованим, оскільки в п. 2 даного листа прямо зазначено, що зарахування зустрічних однорідних вимог можна проводити тільки протягом дії процедури ліквідації. Скаржник зазначав, що зазначені операції у будь-якому випадку заборонені за договорами, укладеними з пов'язаними з банком особами. Матеріали справи не містять доказів того, що відповідач є пов'язаною особою з ПАТ «Златобанк».

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб у листі від 21.09.2015 р. N 12-33820/15 вказав, що пункт 8 частини другої статті 46 Закону у редакції, що діє з 12.08.2015, застосовується уповноваженими особами Фонду в усіх банках, що знаходяться на стадії ліквідації, незалежно від дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії і ліквідації банку. У цьому листі мова не йде про рішення Фонду чи інші умови крім тих, що вказані у самому Законі.

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, колегія суддів встановила, що обставини, на які посилається скаржник, не можуть бути підставою для зміни або скасування ухвали господарського суду Черкаської області від 26.10.2015 р. у справі №925/1498/15, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судові витрати за подання апеляційної скарги відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 34, 43, 49, 80, 99, 101, 103, 105,106 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Черкаської області від 26.10.2015 року № 925/1498/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "ЗЛАТОБАНК", в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича без задоволення.

Головуючий суддя В.В. Андрієнко

Судді В.В. Шапран

С.І. Буравльов