ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

08.12.2015 Справа № 920/1611/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ,

м. Павлоград Дніпропетровської області;

до відповідача: Публічного акціонерного товариства Науково-виробниче акціонерне

товариство ВНДІкомпресормаш, м. Суми;

про внесення змін до договору

СУДДЯ ДЖЕПА Ю.А.

За участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 02.01.2014);

При секретарі судового засідання Куриленко О.В.

Суть спору: позивач просить суд внести зміни до п. 5.4 Договору поставки № 14-16/632-КП, укладеного між сторонами 31.12.2014, в частині строків оплати поставленої продукції шляхом відстрочення строків оплати отриманої продукції до 28.02.2016.

Представник позивача 17.11.2015 в судове засідання не прибув, проте надіслав клопотання, в якому просить суд відкласти розгляд справи.

Представник відповідача 17.11.2015 надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову.

В дане судове засідання представник позивача не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Суд розцінює, що відповідні дії позивача спрямовані на умисне затягування судового процесу, порушують права інших учасників судового процесу та суперечать вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

При цьому під затягуванням судового процесу розуміються дії або бездіяльність учасника судового процесу, спрямовані на: неможливість початку розгляду судом порушеної провадженням справи; неможливість прийняття судом рішення в даному судовому засіданні; створення інших перешкод у вирішенні спору по суті з метою недосягнення результатів такого вирішення протягом установлених законом процесуальних строків.

Основним завданням судочинства в господарських судах є захист економічних прав та охоронюваних законом інтересів учасників господарських відносин, сприяння зміцненню законності у цій сфері та розгляду справи у встановлені строки незалежним та незацікавленим судом. Необґрунтоване затягування процесу перешкоджає своєчасному здійсненню правосуддя, що не узгоджується із засадами господарського судочинства.

Відповідно до ст. 69 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що спір має бути вирішено судом у строк не більше ніж 2-х місяців від дня одержання позовної заяви.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку незявлення в засідання господарського суду представників сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За змістом цієї норми господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи у звязку з відсутністю його представника (з причин, повязаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю у іншому судовому засіданні і т.п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою-пятою ст. 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не повязаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (ст. 32-34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи достатність часу, наданого позивачу та відповідачу для підготовки до судового засідання та надання витребуваних судом документів, приймаючи до уваги принцип змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, ст. 43 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих йому повноважень, сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи відповідно до положень ст. 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, суд встановив:

Між позивачем та відповідачем 31.12.2014 було укладено договір поставки № 14-16/632-КП.

Відповідно до умов Договору, відповідач повинен був поставити у власність позивача продукцію та/або обладнання виробничо-технічного призначення, в асортименті, кількості, у строки, за ціною та з якісними характеристиками, узгодженими Сторонами в Договорі та Специфікаціях, які є невід'ємними частинами Договору.

Згідно з п. 5.4 Договору, розрахунки за поставлену Постачальником продукцію здійснюються шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на протязі 5 календарних днів починаючи з 60 (шістдесятого) календарного дня з дати поставки відповідної партії продукції. Якщо дата оплати припадає на вихідний/святковий день, оплата здійснюється на наступний банківський день.

Відповідно до Специфікації від 23.02.2015 до Договору, відповідач зобов'язаний поставити блок компресорний СF 90 G5 в кількості 3 од. на загальну суму 375 976,01 грн. до 15.04.2015.

Відповідно до специфікації від 04.03.2015 до Договору, відповідач зобовязаний поставити компресор ПКСД 5/25. Дизель в кількості 1 одиниця на загальну суму 198 000,00 грн. до 30.04.2015.

Компресор ПКСД 5/25. Дизель в кількості 1 одиниця на загальну суму 198 000,00 грн. поставлений по видатковій накладній № 327 від 30.03.2015.

Відповідно до специфікації від 05.05.2015 до Договору, відповідач зобов'язаний поставити:

- клапан перепаду тиску УКВШ 5/7 08.00.000 в кількості 2 одиниці до 30.05.2015;

- сепаратор повітряно-масляний 49.303.53.121 в кількості 2 одиниці до 30.05.2015;

- фільтр вологовідділювач N208-F00-1/8 в кількості 3 одиниці до 30.05.2015;

- фільтр повітряний С104 F 20/1 в кількості 4 одиниці до 30.05.2015.

Загальна сума продукції, яка постачається по специфікації від 05.05.2015 складає 10 302,43 грн.

Продукція по специфікації від 05.05.2015 поставлена по видатковій накладній № 523 від 14.05.2015.

Загальна сума поставленої продукції складає 584 278,44 грн.

Відповідно до умов Договору та специфікації, оплата за поставлену продукцію здійснюється на протязі 5 календарних днів починаючи з 60 (шістдесятого) календарного дня з дати поставки продукції, на підставі отриманого Покупцем рахунку та за умови надання Постачальником рахунку та за умови надання Постачальником належним чином оформленої видаткової накладної, а також документів, передбачених розділом 4 дійсного Договору.

08.09.2015 платіжним дорученням № НОМЕР_1 ПАТ «ДТБК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» перерахувало на поточний рахунок відповідача грошові кошти в сумі 20 000,00 грн. за поставлену продукцію за договором № 14-16/632-КП від 31.12.2014.

Позивач зазначає, що він частково розрахувався перед ПАТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» за поставлену продукцію в сумі 20 000,00 грн. Загальний розмір заборгованості складає 564 278,44 грн.

На даний час ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» не має змоги своєчасно розрахуватись з ПАТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш» за поставлену продукцію в сумі 564 278,44 грн. у зв'язку з наступними обставинами.

На момент настання строку розрахунку ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» за отриману продукцію відповідно до договору № 14-16/632-КП від 31.12.2014 по Специфікації від 23.02.2015, від 04.03.2015, від 05.05.2015 була відсутня фінансова можливість вчасно проводити розрахунки, яка обумовлена нестабільною ситуацією в країні та загрозою платоспроможності, оскільки одночасне стягнення з ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» заборгованості на загальну суму 564 278,44 грн. дестабілізує роботу підприємства, а саме призведе до неможливості вчасного введення ним в експлуатацію виробничих об'єктів - лав з видобутку вугілля, а також зупинення підрозділів, що приймають участь у виробничому процесі, що в свою чергу, призведе до зупинення фінансово-господарської діяльності підприємства в цілому. Зазначені обставини вплинуть не лише на діяльність позивача, як наслідок будуть порушені інтереси великої кількості підприємств, що знаходяться в договірних відносинах з Підприємством та пред'явлення ними вимог про сплату штрафних санкцій за порушення виконання ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» взятих на себе зобов'язань, а це призведе до виникнення нових боргів, зокрема, щодо сплати податків, інших обов'язкових платежів, і в кінцевому результаті до можливого погіршення платоспроможності заявника, що недопустимо з урахуванням складної економічної ситуації в країні та наявних інфляційних процесів у економіці держави.

На даний момент, у зв'язку з скрутним фінансовим становищем, обумовленим проведенням АТО, а фактично військових дій, на сході України, ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» не має можливості на одноразове перерахування суми заборгованості за договором № 14-16/632-КП від 31.12.2014.

Станом на 2015 рік ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» фактично є збитковим, відповідно до оприлюдненої звітності збитки за 1 квартал складають 476 млн. грн. Поточні надходження на рахунки підприємства, в першу чергу, спрямовані на виплату заробітної плати робітникам та сплату відповідних податків та єдиного соціального внеску до органів ПФУ.

Тому позивач просить внести зміни до п. 5.4 Договору поставки № 14-16/632-КП від 31.12.2014, укладеного між ПАТ «ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ» та ПАТ «НВАТ «ВНДІкомпресормаш», в частині строків оплати поставленої продукції, шляхом відстрочення строків оплати отриманої продукції до 28.02.2016.

В позовній заяві позивач керується нормами ст. 652 ЦК України і посилається на істотну зміну обставин як підставу для внесення змін до договору.

Також позивач зазначає, що прийняття державою законодавчих та інших правових актів, а саме Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення АТО» від 02.09.2014 № 1669-УІІ, Постанову ВРУ від 16.04.2014 № 1215-УП, лист СБУ від 13.06.2014 № 33/2117 підтверджує істотність суспільно-політичного та економічного характеру тих подій, які ПАТ "ДТЕК ПАВЛОГРАДВУГІЛЛЯ" вважає істотною зміною обставин відносно спірного договору.

Враховуючи встановлені судом обставини та вимоги чинного законодавства суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на наступне.

Доводи позивача є необгрунтованими і не можуть прийматись до уваги у зв'язку з тим, що договір № 14-16/632-КП від 31.12.2014 був укладений сторонами в грудні 2014, тобто обставини, на які посилається відповідач, вже мали місце в момент укладення договору і були відомі позивачу, як в момент укладення Договору так і в момент підписання Специфікацій до Договору (лютий - травень 2015).

Згідно з ч. 1 ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання.

Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не укладали б договір або укладали б його на інших умовах.

Таким чином, посилання позивача на істотну зміну обставин, яка настала після підписання Договору є необгрунтованим у зв'язку з тим, що на момент підписання Договору позивач знав про обставини, на які посилається як істотну зміну обставин.

Положення ч. 2 ст. 652 ЦК України, передбачають наявність одночасно чотирьох умов, необхідних для встановлення ускладнень у виконанні, достатніх для розірвання або зміни договору. В момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане - є першою умовою. У відповідності до даної умови, події, що викликали ускладнення у виконанні договору, і які можна назвати "істотною зміною обставин" повинні мати місце або стати відомими сторонам (заінтересованій стороні) після укладення договору.

Названа умова в даній справі є відсутньою тому, що позивач знав про ці події і міг прийняти їх до уваги в момент укладення договору.

Доказовою основою підстав для внесення змін до договору у відповідності до положень ст. 652 ЦК України є два етапи:

1) наявність істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору;

2) при встановленні зазначених обставин оцінка наявності умов, визначених ч. 2 цієї статті.

Суд звертає увагу на те, що право позивача на звернення до суду про внесення змін до договору може бути використане при умові виникнення істотної зміни обставин після укладення Договору.

Крім того, в заяві позивача не зазначено жодного доказу, який підтверджує відсутність коштів на банківських рахунках, а лише посилання на наявність заборгованості контрагентів перед позивачем, що не підтверджує факт відсутності у нього грошових коштів для виконання грошових зобов'язань.

Відповідно до ст. 42 та абзацу 5 ст. 44 ГК України, підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, а принципами підприємницької діяльності є комерційний розрахунок та власний комерційний ризик.

З огляду на це, наведені позивачем обставини передусім є наслідком господарської діяльності, його власного комерційного розрахунку та ризику, а не якихось об'єктивних, незалежних від боржника обставин.

Посилання позивача на те, що невиконання його контрагентами зобов'язань, призвело до затримки в оплаті, судом не приймаються до уваги, оскільки в силу ст. 617 Цивільного кодексу України та статті 218 Господарського кодексу України, які передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

Враховуючи, вищезазначене господарський суд відмовляє в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір при відмові у задоволенні позову покладається на позивача.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 617, 652 Цивільного кодексу України, ст.ст. 42, 44, 218 Господарського кодексу України, ст.ст. 44, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 09.12.2015.

СУДДЯ Ю.А. ДЖЕПА