ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.11.2015 Справа № 920/1561/15

за позовом публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі

Сумської філії публічного акціонерного товариства Укртелеком, м. Суми,

до відповідача ОСОБА_1 районної державної адміністрації Сумської області, м. Лебедин, Сумська область,

про стягнення 16 837 грн. 44 коп.,

Суддя Жерьобкіна Є.А.

Представники:

Від позивача ОСОБА_2 (довіреність № 3325 від 03.11.2014 року);

Від відповідача ОСОБА_3 (довіреність № 01-30/2500 від 11.09.2015 року);

При секретарі судового засідання Мудрицькій С.Ю.,

Суть спору: позивач подав позовну заяву, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 16 837 грн. 44 коп., з яких: 12 525 грн. 56 коп. основного боргу за надані послуги відповідно до договорів № 561/64 від 06.03.2008 року про надання послуг електрозв`язку, № 909 від 19.12.2007 року про надання ADSL-доступу до мережі ІНТЕРНЕТ, 1330 грн. 40 коп. пені, 2 866 грн. 51 коп. інфляційних збитків, 114 грн. 97 коп. 3% річних, а також судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву № 01-30/2990 від 23.10.2015 року, в якому позов визнає частково в частині стягнення основного боргу, в іншій частині позовних вимог просить суд відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача подав заяву (вх. № 14070 від 26.11.2015року), в якій просить суд долучити до матеріалів справи обґрунтований розрахунок пені, 3% річних та інфляційних збитків, згідно з яким пеня складає 706 грн. 53 коп., 3 % річних 107 грн. 70 коп., інфляційні збитки 2375 грн. 98 коп.

У судовому засіданні 30.11.2015року представник позивача зазначив, що згідно з поданим розрахунком позивачем зменшено розмір пені, 3% річних та інфляційних збитків; 3% річних нараховані по 01.08.2015року.

Згідно зі ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Разом з цим, відповідної заяви про зменшення розміру позовних вимог позивачем не подано.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, заслухавши пояснення повноважних представників сторін, суд встановив:

06.03.2008року між сторонами було укладено договір № 561/64, відповідно до умов якого позивач зобов'язується надавати відповідачу послуги електрозвязку, перераховані у додатку № 1 до договору та безоплатні послуги, перераховані у додатку № 2 до договору, а відповідач, в свою чергу, зобов'язується своєчасно оплачувати отримані послуги відповідно до умов договору.

Згідно з п. 3.2.8, п. 3.2.16 договору, відповідач зобов'язаний своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані у кредит, телеграми та інші послуги надані по телефону, а також своєчасно вносити плату за користування радіоточкою.

Розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозвязку за кожний попередній місяць проводяться відповідачем протягом десяти днів з одержання рахунка, але не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим (п. 4.5. договору).

19.12.2007року між сторонами також було укладено договір №909, відповідно до умов якого позивач зобовязався надавати відповідачу на платній основі послуги доступу до мережі Інтернет шляхом включення до порту вузла Інтернет Укртелекому по абонентській лінії за допомогою обладнання ADSL та динамічної (постійної) ІР адреси.

Згідно з умовами п. п. 5.1, 5.2 договору № 909, розрахунок вартості послуг здійснюється щомісячно на підставі діючих тарифів Укртелекому і залежить від обраного абонентом тарифного плану. Відповідач проводить оплату за надані послуги щомісячно до 20 числа поточного місяця на підставі рахунків Укртелекому, виставлених до 10 числа поточного місяця, що настає за звітним.

Факт надання позивачем відповідачу телекомунікаційних послуг за період з грудня 2014 року по липень 2015 року підтверджується виставленими рахунками за телекомунікаційні послуги за вказаний період.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач порушив взяті на себе зобов'язання та всупереч умовам укладених між сторонами договорів не оплатив своєчасно та у повному обсязі надані послуги, у звязку з чим у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 12 525 грн. 56 коп.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтями 526, 629 Цивільного кодексу України, пунктом 1 статті 193 Господарського кодексу України, зобовязання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від зобовязання не допускається; договір є обовязковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання).

Статтею 530 цього ж Кодексу визначено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 33 ОСОБА_4 України «Про телекомунікації» споживачі телекомунікаційних послуг зобов'язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Судом встановлено, що факт надання позивачем телекомунікаційних послуг підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, при цьому відповідач не розрахувався за надані послуги своєчасно та у повному обсязі, чим порушив права та охоронювані законом інтереси позивача.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, відповідач має право визнати позов повністю або частково, а також має право до початку розгляду господарським судом справи по суті подати зустрічний позов.

Відповідач підтверджує заборгованість перед позивачем в сумі 12 525 грн. 56 коп.

Згідно зі ст. 78 Господарського процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Стосовно посилань відповідача на те, що ОСОБА_1 районна державна адміністрація Сумської області є бюджетною установою слід зазначити, що відсутність бюджетного фінансування, не звільняє відповідача від обовязку оплачувати надані послуги та від відповідальності за порушення зобовязання.

Частина 2 ст. 617 Цивільного кодексу України та частина 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

На підставі викладеного, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань стосовно оплати наданих позивачем послуг, правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню є позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 12 525 грн. 56 коп. заборгованості.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.

За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною шостою статті 232 ГК України, визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно зі ст. 3 ОСОБА_4 України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань» № 2921-ІІІ від 10.01.2002р., розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня.

Відповідно до п. 5.8 договору № 561/64 та п. 6.8 договору № 909, у разі несплати за надані послуги електрозвязку понад установлений термін, відповідач сплачує пеню в розмірі одного відсотка від затриманих платежів за кожну добу затримки згідно з чинним законодавством; у разі несвоєчасної оплати наданих позивачем послуг, відповідач сплачує пеню за весь період затримки, яка обчислюється від вартості неоплачених послуг у розмірі облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який нараховується пеня за весь період затримки.

Згідно з поданим розрахунком, відповідачу нараховано пеню в загальній сумі 706 грн. 53 коп., виходячи з суми боргу за кожний місяць в розмірі облікової ставки Національного банку України, в тому числі в сумі 218 грн. 08 коп. за період з 21.02.2015року по 31.07.2015року, виходячи з суми боргу за січень 2015 року, в сумі 179 грн. 19 коп. за період з 21.03.2015року по 31.07.2015року, виходячи з суми боргу за лютий 2015 року, в сумі 140 грн. 06 коп. за період з 21.04.2015року по 31.07.2015року, виходячи з суми боргу за березень 2015 року, в сумі 96 грн. 84 коп. за період з 21.05.2015року по 31.07.2015року, виходячи з суми боргу за квітень 2015 року, в сумі 57 грн. 25 коп. за період з 21.06.2015року по 31.07.2015року, виходячи з суми боргу за травень 2015 року, в сумі 15 грн. 11 коп. за період з 21.07.2015року по 31.07.2015року, виходячи з суми боргу за червень 2015 року.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимоги кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором, або законом.

Передбачені ст. 625 Цивільного кодексу України наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді сплати 3% річних, від простроченої суми не є неустойкою (пенею), зазначені % є не мірою відповідальності, а платою за безпідставний, не погоджений сторонами строк користування чужими грошовими коштами, а тому ці кошти стягуються незалежно від вини боржника та не залежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов'язання.

Не є неустойкою (штрафом, пенею) й застосуванням до простроченої суми грошового зобов'язання встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, стягувані у зв'язку з таким застосуванням суми, оскільки вони є відшкодуванням збитків, завданих кредитору, внаслідок зменшення його грошових коштів, через зростання загального рівня цін на товари і послуги протягом певного періоду часу.

Згідно з поданим розрахунком, відповідачу нараховано 3 % річних в загальній сумі 107 грн. 70 коп., в тому числі в сумі 62 грн. 29 коп. за договором № 561/64 виходячи з суми боргу за січень-липень 2015року помісячно, починаючи з 21 числа кожного поточного місяця по 01.08.2015року, в сумі 45 грн. 41 коп. за договором № 909 виходячи з суми боргу за січень-липень 2015року помісячно, починаючи з 21 числа кожного поточного місяця по 01.08.2015року, а також інфляційні збитки в загальній сумі 2375 грн. 98 коп., в тому числі в сумі 1363 грн. 93 коп. за договором № 561/64 виходячи з суми боргу за січень-липень 2015року помісячно, починаючи з 21 числа кожного поточного місяця по 01.08.2015року, в сумі 1012 грн. 05 коп. за договором № 909 виходячи з суми боргу за січень-липень 2015року помісячно, починаючи з 21 числа кожного поточного місяця по 01.08.2015року.

Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 1.12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» з огляду на вимоги частини першої статті 47 і статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має з'ясовувати обставини, пов'язані з правильністю здійснення позивачем розрахунку, та здійснити оцінку доказів, на яких цей розрахунок ґрунтується.

Оскільки позивачем невірно визначено сукупні індекси інфляції за період прострочення платежів, не враховано строків розрахунків визначених договором № 561/64 (не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим), невірно визначено розмір облікової ставки НБУ за період з 01.03.2015року по 03.03.2015року (облікова ставка НБУ у вказаний період складала 19,5%), судом здійснено перерахунок пені, 3% річних та інфляційних збитків, не виходячи при цьому за межі визначеного позивачем періоду часу, протягом якого, на думку позивача, мало місце невиконання зобов'язання, та зазначеного позивачем максимального розміру, згідно з яким 3% річних складають 91 грн. 98 коп., інфляційні збитки - 1199 грн. 50 коп., пеня 705 грн. 09 коп.

Розрахунок здійснений судом за допомогою програми Ліга: ОСОБА_4 9.4.1. ТОВ «Інформаційно-аналітичний центр «Ліга», ТОВ «Ліга Закон», 2015.

Таким чином, враховуючи встановлений судом факт неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати наданих послуг, а також те, що право позивача щодо стягнення з відповідача пені, 3% річних та інфляційних збитків передбачене діючим законодавством України та умовами укладених між сторонами договорів, суд вважає обґрунтованими, правомірними і такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 705 грн. 09 коп. пені, 1199 грн. 50 коп. інфляційних збитків, 91 грн. 98 коп. 3% річних.

В іншій частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені, 3 % річних та інфляційних збитків суд відмовляє за їх необґрунтованістю.

Виходячи з фактичних обставин даної справи, враховуючи, що спір між сторонами виник в результаті неправомірних дій відповідача, відповідно до ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1218 грн. 00 коп.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з ОСОБА_1 районної державної адміністрації Сумської області (вул. Сумська, буд. 12, м. Лебедин, Сумська область, 42200, ) на користь публічного акціонерного товариства Укртелеком в особі Сумської філії публічного акціонерного товариства Укртелеком (вул. Іллінська, буд. 2, м. Суми, 40030, код 23825401) 12 525 грн. 56 коп. основного боргу, 705 грн. 09 коп. пені, 1199 грн. 50 коп. інфляційних збитків, 91 грн. 98 коп. 3% річних, 1 218 грн. 00 коп. судового збору.

3. У задоволенні позову в іншій частині відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.12.2015

Суддя Є.А. Жерьобкіна