ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" листопада 2015 р.Справа № 916/420/15-г
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого Діброви Г.І.

суддів Принцевської Н.М., Ліпчанської Н.В.

при секретарі судового засідання Саломатовій К.А.

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 за довіреністю від 13.05.2014 року №14-137;

від відповідача ОСОБА_2 за довіреністю від 20.04.2015 року №1070;

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

на рішення господарського суду Одеської області від 01.10.2015 року

у справі № 916/420/15-г

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ

до Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" м.Ізмаїл, Одеської області

про стягнення 188 771 грн. 75 коп.

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" м. Ізмаїл, Одеської області, в якій просило суд стягнути з Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" м. Ізмаїл, Одеської області на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ пеню у розмірі 42 319 грн. 45 коп., суму на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, що складає 126025 грн. 18 коп. та 3% річних у розмірі 20 427 грн. 12 коп., загалом 188 771 грн. 75 коп., а також відшкодувати за рахунок відповідача, понесені Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» судові витрати.

Комунальне підприємство "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" м.Ізмаїл, Одеської області 18.03.2015 року подало до суду Одеської області клопотання, в якому просило суд зменшити розмір нарахованої пені до 1 грн. 00 коп. та звільнити від сплати судового збору.

Рішенням господарського суду Одеської області від 14.04.2015 року (суддя Степанова Л.В.) у позові Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 21.05.2015 року у справі №916/420/15-г (головуючий суддя Петров М.С., судді Разюк Г.П., Колоколов С.І.) апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ залишено без задоволення, рішення господарського суду Одеської області від 14.04.2015 року - без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 14.06.2015 року у справі №916/420/15-г (головуючий суддя Овечкін В.Е, судді Чернов Є.В., Цвігун В.Л.) касаційну скаргу задоволено частково. Рішення господарського суду Одеської області від 14.04.2015 року та постанову Одескього апеляційного господарського суду від 21.05.2015 року у справі № 916/420/15-г скасовано з передачею справи на новий розгляд до господарського суду Одеської області.

При прийнятті постанови Вищий господарський суд України висловив вказівки щодо нового розгляду справи, зокрема зазначив про те, що судами не надано правової оцінки розрахунку розміру позовних вимог з урахуванням договору про організацію взаєморозрахунків від 22.10.2014 року №870/30.

За результатами нового розгляду рішенням Господарського суду Одеської області від 01.11.2015 року по справі №916/420/15-г (суддя Петров В.С.) у задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України до Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" м. Ізмаїл, про стягнення 188771 грн. 75 коп. відмовлено.

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ з рішенням Господарського суду Одеської області від 01.11.2015 року не погодилось, тому звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення господарського суду Одеської області від 01.11.2015 року у справі №916/420/15-г, та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити та стягнути з Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" м. Ізмаїл на користь Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ пеню у розмірі 42 319 грн. 45 коп., суму на яку збільшився борг внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, що складає 126 025 грн. 18 коп. та 3 % річних у розмірі 20 427 грн. 12 коп., загалом 188771 грн. 75 коп., а також судові витрати покласти на відповідача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом неправильно розтлумачено положення договору про організацію взаєморозрахунків від 22.10.2014 року №870/30. Крім того, на думку скаржника, судом, всупереч положенням статті 43 Господарського процесуального кодексу України, не зясовано всіх обставин справи.

Апеляційна скарга прийнята до провадження та призначена до розгляду колегією Одеського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Діброви Г.І., суддів Журавльова О.О., Ліпчанської Н.В.

У зв'язку зі звільненням судді-учасника колегії ОСОБА_3, було проведено автоматичну зміну суддів, внаслідок якої для розгляду справи було сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Діброви Г.І., суддів Принцевської Н.М., Ліпчанської Н.В.

До Одеського апеляційного господарського суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, який судовою колегією долучено до матеріалів справи.

В судовому засіданні представники сторін підтримали свої доводи та заперечення.

Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає за необхідне розглянути апеляційну скаргу, оскільки для зясування фактичних обставин справи достатньо матеріалів, що знаходяться в справі № 916/420/15-г та пояснень представників сторін.

Апеляційний господарський суд, у відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України, на підставі встановлених фактичних обставин переглядає матеріали господарської справи та викладені в скарзі доводи щодо застосування судом при розгляді справи норм матеріального та процесуального права, що мають значення для справи, при цьому суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права України, фактичні обставини справи, оцінивши докази на їх підтвердження, надавши правову кваліфікацію відносинам сторін і виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи, правових норм, які підлягають застосуванню, та матеріалів справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а рішення суду є обґрунтованим та правомірним, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, між Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ (продавець) і Комунальним Підприємством «Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго» (покупець) було укладено договір від 30.09. 2013 року № 13/4036 БО(Р)-23 купівлі-продажу природного газу, відповідно до умов якого продавець зобов'язався передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, везений на митну територію України Публічним акціонерним товариством Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього Договору.

Пунктом 1.2 Договору зазначено, що газ продається та використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами.

Згідно пункту 6.1 Договору оплата за газ, здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом перерахування на рахунок продавця протягом 3 (трьох) банківськіх днів з дати підписання акту приймання- передачі газу.

Відповідно до пункту 7.1 Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов'язань за договором сторони несуть відповідальність згідно договором і чинним законодавством України.

Пунктом 7.2 Договору визначено, що у разі невиконання покупцем пункту 6.1 умов Договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня від суми простроченного платежу за кожний день прострочення платежу.

На виконання умов Договору від 30.09.2013 року № 13/4036 БО(Р)-23 Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ надавало послуги Комунальному підприємству "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго", що підтвержується актами приймання-передачі природного газу, а саме: січень 2013 року- 2 290 171 грн., 04 коп.; лютий 2013 року 1 671 204 грн., 38 коп.; березень 2013 року- 1 687 870 грн., 09 коп.; квітень 2013 року- 136 472 грн.,32 коп..

У відповідності до пункту 24 статті 14 та пункту 2 статті 16 Закону України Про Державний бюджет України на 2014 рік і Порядку та умов надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувались та постачались населенню, яка виникла у звязку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, 22.10.2014 року між Головним управлінням Державної казначейської служби України в Одеській області, Департаментом фінансів Одеської обласної державної адміністрації, Департаментом розвитку інфраструктури та житлово-комунального господарства Одеської обласної держадміністрації, Комунальним підприємством "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" м.Ізмаїл, та Публічним акціонерним товариством Національною акціонерною компанією Нафтогаз України було укладено договір №870/30 про організацію взаєморозрахунків.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8, 9 Договору про організацію взаєморозрахунків від 22.10.2014 року №870/30 відповідач перераховує на рахунок Публічного акціонерного товариства „Національна акціонерна компанія „Нафтогаз України 545 000 грн. 00 коп., у тому числі податок на додану вартість, 90 833 грн. 33 коп. для погашення заборгованості за спожитий природний газ за 2013 рік згідно з Договором від 30.09.2013 року № 13/4036 БО(Р)-23.

Кошти за договором про організацію взаєморозрахунків у сумі 545 000 грн. 00 коп. перераховані Публічному акціонерному товариству Національній акціонерній компанії Нафтогаз України, про що свідчить платіжне доручення від 21.11.2014 року ( т. 1, а.с. 44).

На момент звернення Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії Нафтогаз України, м. Київ до господарського суду Одеської області з позовною заявою сума боргу за вартість переданого газу сплачена відповідачем в повному обсязі в строки, обумовлені сторонами в договорі про організацію взаєморозрахунків.

Проте позивач наполягає на порушенні умов Договору купівлі-продажу природного газу від 30.09.2013 року № 13/4036 БО(Р)-23 в частині несвоєчасності оплати за спожитий природний газ.

Згідно з вимогами частини 1, 7 статті 193 Господарського кодексу України, які кореспондуються з нормами статті 526 Цивільного кодексу України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобовязань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

У відповідності до приписів статті 509 Цивільного кодексу України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Приписами частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України встановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ в позовній заяві та апеляційній скарзі наполягає на тому, що грошові кошти за спожитий природний газ сплачено відповідачем з порушенням строків, передбачених договором купівлі-продажу газу.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, для можливості застосування норм статті 625 Цивільного кодексу України необхідно дві обовязкові умови: наявність грошового зобовязання у відповідача перед позивачем та прострочка його виконання.

В даному випадку, підписавши багатосторонній Договір від 22.10.2014 року №870/30 про організацію взаєморозрахунків, Публічне акціонерне товариство Національна акціонерна компанія Нафтогаз України, м. Київ та Комунальне підприємство "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" м.Ізмаїл, Одеської області змінили порядок і строки проведення розрахунків за природний газ, поставлений по Договору від 30.09. 2013 року № 13/4036 БО(Р)-23.

Частиною 3 статті 653 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі зміни договору зобов'язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором.

У відповідності до підпункту 2 пункту 10 Договору від 22.10.2014 року №870/30 сторони домовились не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до Договору купівлі-продажу газу.

Отже, для можливості застосування відповідальності за порушення грошового зобовязання по відношенню до відповідача, необхідно, щоб оплата позивачу коштів за спожитий природний газ була здійснена відповідачем поза межами порядку, встановленого договором про організацію взаєморозрахунків. Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах зазначена у постановах Верховного Суду України від 09.10.2014 року у справі №5011-35/1533-2012-19/522-2012 та від 16.09.2015 року у справі №917/2520/14, від 23.09.2015 року у справі №917/2519/14, від 07.10.2015 року у справі №924/406/14, від 07.10.2015 року у справі №924/1236/14, від 11.11.2015 року у справі № 927/1733/14, які, в силу приписів ст. 111-12 Господарського процесуального кодексу України, є обовязковими для всіх судів України.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для стягнення пені та застосування наслідків за порушення грошового зобовязання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, оскільки, уклавши багатосторонній договір від 22.10.2014 року №870/30 про організацію взаєморозрахунків, сторони змінили порядок і строки проведення розрахунків за природний газ, поставлений по договору, що визначений позивачем в якості підстави позову, зокрема, пунктом 15 сторони засвідчили, що після виконання договору про організацію взаєморозрахунків вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору. Будь-яких заперечень в цій частині при укладанні договору позивач не висловив, тому його посилання на те, що він просить застосувати до відповідача міри відповідальності за минулий період, судова колегія не приймає до уваги.

Водночас, судова колегія вважає, що на виконання вказівок, викладених в постанові Вищого господарського суду по даній справі, місцевий господарський суд надав належну правову оцінку розрахунку позовних вимог і відхилив його як безпідставний.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що судом першої інстанції правильно відмовлено Публічному акціонерному товариству Національна акціонерна компанія Нафтогаз України у позовних вимогах до Комунального підприємства "Теплові мережі Ізмаїлтеплокомуненерго" м. Ізмаїл, про стягнення 188771 грн. 75 коп. через недоведеність позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не прийняті судовою колегією до уваги, оскільки не підтверджені матеріалами справи та не впливають на правомірність прийнятого господарським судом рішення.

Отже, відповідно до статті 47 Господарського процесуального кодексу України, судове рішення прийняте суддею за результатами дослідження усіх обставин справи.

З урахуванням вищевикладеного, судова колегія Одеського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що відповідно до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду Одеської області від 01.10.2015 року у справі №916/420/15-г ґрунтується на всебічному, повному та обєктивному розгляді всіх обставин справи, які мають суттєве значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права України, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за апеляційний перегляд покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 49, 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Одеський апеляційний господарський суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Національної акціонерної компанії Нафтогаз України на рішення господарського суду Одеської області від 01.10.2015 року у справі № 916/420/15-г залишити без задоволення, рішення господарського суду Одеської області від 01.10.2015 року у справі № 916/420/15-г залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, направляється сторонам по справі в триденний строк та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України через Одеський апеляційний господарський суд у двадцятиденний строк.

Головуючий суддя ОСОБА_4
Судді ОСОБА_5
ОСОБА_6