ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2015 р.Справа № 916/3358/15
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді Головей В.М.,

Суддів: Діброви Г.І., Ярош А.І.

при секретарі судового засідання: Максіміхіній Ю.В.,

за участю представників сторін:

від позивача ОСОБА_1 (за довіреністю),

від відповідача 1 не зявився,

від відповідача 2 ОСОБА_2 (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт»

на рішення господарського суду Одеської області від 06 жовтня 2015 року

по справі №916/3358/15

за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі Іллічівської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України»

до:

1. Приватного підприємства «Контейнерний термінал Іллічівськ»

2. Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт»

про стягнення 3 425,62 грн.

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 03.12.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2015 року Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі Іллічівської філії Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» (далі Адміністрація, позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Приватного підприємства «Контейнерний термінал Іллічівськ» (далі Термінал, відповідач 1), Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» (далі Порт, відповідач 2) про солідарне стягнення з відповідачів на користь Адміністрації 2 087,85 грн. пені, 1 233,38 грн. інфляційних, 104,39 грн. 3% річних та витрат по сплаті судового збору.

Позов обґрунтований тим, що відповідно до умов Договору № 1/ЖД комплекс послуг повязаних з перевезенням пасажирів та вантажів залізницею та організацією залізничних операцій позивачем за період з 01.02.2015 по 04.03.2015 були виставлені рахунки Терміналу, які останнім сплачено з порушенням строків.

Рішенням господарського суду Одеської області від 06.10.2015 позов Адміністрації задоволено, стягнуто солідарно з Терміналу та Порту на користь позивача 2 087,85 грн. пені, 1 233,38 грн. 3 % річних, інфляційних 104,39 грн. та по 936,50 грн. витрат на сплату судового збору з кожного відповідача на користь Адміністрації.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Порт звернувся до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати частково, в частині задоволення позову та в цій частині прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог до Порту.

Позивач вважає, що рішення прийняте з неповним зясуванням обставин, що мають значення для справи, та невідповідністю висновків обставинам справи.

27.10.2015 Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду у складі колегії суддів, головуючий суддя Головей В.М., суддів: Шевченко В.В., Ярош А.І. апеляційна скарга прийнята до провадження та її розгляд призначений на 17.11.2015.

У звязку з припиненням повноважень судді Шевченко В.В. 12.11.2015, проведено автоматичну зміну складу колегії суддів, внаслідок якої для розгляду апеляційної скарги сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Головей В.М., суддів Діброва Г.І., Ярош А.І..

Представник відповідача 2 в судовому засіданні 17.11.2015 надала пояснення, якими підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити останню.

В судовому засіданні 17.11.2015 представник позивача надала пояснення та письмові заперечення на апеляційну скаргу та просила суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду - без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія ухвалила відкласти розгляд справи на 03.12.2015, у звязку з неявкою в судове засідання представника Терміналу.

01.12.2015 до Одеського апеляційного господарського суду від позивача надійшли доповнення до відзиву на апеляційну скаргу, в яких останній зазначає, що на момент розгляду спору Договір СД не є чинним, отже передбачені його положеннями умови щодо стягнення завданих збитків та штрафних санкцій за рахунок прибутку від спільної діяльності винної сторони не можуть бути реалізовані, у звязку із відсутністю такої господарської діяльності Договору СД та відповідно прибутку учасників від неї.

Представник Терміналу в судове засіданні 03.12.2015 не зявився, та не скористався своїм правом на участь в розгляді справи апеляційним судом, хоча повідомлявся належним чином про день, час і місце розгляду справи, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень від 27.10.2015, 18.11.2015, про поважні причини неявки суд не повідомив та правами, наданими ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, не скористався.

Проте, така неявка представника відповідача 1 не перешкоджає розгляду скарги, оскільки, ухвалами Одеського апеляційного господарського суду, явка представників сторін не визнавалась обов'язковою, а матеріали справи дають можливість розглянути скаргу по суті.

В судовому засіданні 03.12.2015 сторони надали доповнення, якими підтримали пояснення надані у попередньому засіданні.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача 2, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, колегія суддів, встановила наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не звязаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, 22.06.2005 між Портом та Терміналом було укладено договір про спільну діяльність в Іллічівському морському торговельному порту (Договір простого товариства) № 435-0, за умовами якого сторони зобовязались обєднати свої вклади і без створення юридичної особи спільно діяти з метою отримання прибутку.

Мовою оригіналу : «Настоящий договор вступает в силу с дати подписания его Сторонами и действует с 22 июня 2005 года по 31 декабря 2035 года. В связи с производственной необходимостью выполнения ряда подготовительных мероприятий и урегулирования формальностей для начала Сторонами работы в рамках настоящего договора, Стороны определили, что деятельность сторон по оказанию услуг третьим лицам в рамках и в соответствии с настоящим Договором начинается с 01 августа 2005 года. Истечение срока договора не освобождает Стороны от выполнения своих обязательств по взаиморасчетам, а также от ответственности за нарушение договора, имевшее место во время строка его действия » (п. 11.1 договору № 435-0).

01.08.2005 між Портом (Виконавець) та ПП «Укртрансконтейнер» (Замовник), яке діяло на підставі та в рамках договору № 435-0 про спільну діяльність в Іллічівському морському торговельному порту від 22.06.2005 було укладено договір № 1/ЖД-183 про взаємовідносини при виконанні залізних операцій, із урахуванням додаткової угоди № 2 від 02.09.2013 (відповідно якої у договорі № 1/ЖД-183 було змінено Порт на Адміністрацію, а ПП «Укртрансконтейнер» було змінено на Термінал) та з урахуванням додаткової угоди № 3 від 17.06.2014, за умовами якої п.1.1. договору №1/ЖД-183, викладено в наступній редакції: «даний договір регулює взаємовідносини сторін за послугами, що надаються залізницею Адміністрації на умовах окремого договору, повязаним з обробкою (подачею/вбиранням) вагонів Замовника на залізничних коліях Адміністрації та залізничній колії № 20 Іллічівського морського порту.

Відповідно до п.3.4. договору замовник здійснює оплату рахунків виконавця не пізніше 10-го числа місяця, наступного за звітним (в редакції від 16.02.2012).

Згідно із п.4.1.1. договору за затримку оплати рахунків виконавця за послуги, надані в рамках цього договору, замовник сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

Мовою оригіналу: «Договор вступает в силу с момента подписания и действует до 31 декабря 2005 года, а в части взаиморасчетов - до полного их окончания. При досрочном расторжении договора стороны информируют друг друга не менее чем за 30 суток с момента расторжения. Если ни одна из сторон за 30 дней до строка истечения договора не известит другую сторону в письменной форме о расторжении договора, срок его действия продлевается до конца следующего календарного года, по истечении которого действует такой же механизм продления» (п.п. 8.1., 8.2. договору 1/ЖД-183).

В матеріалах справи відсутні наміри або заявки однієї із сторін про припинення дії договору № 1/ЖД-183 від 01.08.2005, отже останній є чинним.

На умовах, визначених договором № 1/ЖД-183, Адміністрацією протягом лютого та березня 2015 року було надано учасникам договору № 453-0 відповідні послуги, що не заперечують відповідачі, за що позивачем виставлено рахунки № Пр/4 812 від 28.02.2015 на суму 68 816,16 грн., та № Пр/5 690 від 31.03.2015 на суму 8 809,86 грн., проте, як вбачається з матеріалів справи, а саме з належним чином завірених копій банківських виписок, учасники спільної діяльності договір № 1/ЖД-183 виконали не належним чином, розрахунки за послуги здійснили з порушенням термінів 26.03.2015 (за договором кінцевий строк оплати 10.03.2015 та 08.05.2015 (за договором кінцевий строк оплати 10.04.2015).

Згідно ст. 629 ЦК України вказаний договір є обов'язковим для виконання його сторонами.

За договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення глави 63 можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобовязання ( ст. 901 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).

Щодо стягнення з учасників договору № 435-0 на користь позивача суми пені, 3% річних та інфляційних втрат, то судова колегія зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 615 та ч. 2 ст. 625 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Крім цього, сторони п. 4.1.1. договору № 1/ЖД-183 передбачили стягнення пені, за затримку оплати рахунків виконавця за послуги.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок нарахованих сум 3% річних, пені за період з 11.03.2015 по 25.03.2015, 11.04.2015-07.05.2015 та втрат від інфляції за період з 11.04.2015 по 07.05.2015, колегія суддів дійшла висновку, що їх зроблено методологічно та арифметично правильно, у звязку з чим, дані суми підлягають стягненню, а позов задоволенню.

Судова колегія не приймає до уваги посилання апелянта на п. 8.3. договору №453-0, яким передбачено, що предявлені третіми особами документально підтверджені штрафні санкції та збитки від комерційної діяльності, повязані з здійсненням спільної діяльності сторін за договором покривається за рахунок частки від спільної діяльності тієї сторони, з вини якої вони виникли, а при відсутності чи недостатності такого прибутку суму, яка не вистачає сплачує винна сторона за рахунок власних коштів.

Відповідно до п. 5.11. договору №435-0, фінансування виробничих та інших витрат, які виникають у процесі здійснення спільної діяльності, здійснюються Терміналом самостійно за рахунок коштів спільної діяльності.

Рішенням господарського суду Одеської області від 27.01.2015 по справі №916/4545/14 (вступило в силу 04.03.2015) розірвано договір про спільну діяльність в Іллічівському морському торговельному порту №435-0 від 22.06.2005, а відповідно до ч. 3 ст. 1141 ЦК України, з моменту припинення договору простого товариства його учасники несуть солідарну відповідальність за невиконаними спільними зобов'язаннями щодо третіх осіб. У звязку з чим, суми 3% річних, пені та інфляційних втрат підлягають солідарному стягненню з відповідачів на користь позивача.

Наведені скаржником у апеляційній скарзі доводи, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Перевіряючи, згідно приписів ст.101 ГПК України законність і обґрунтованість рішення місцевого суду в повному обсягу, тобто не тільки на підставах викладених у апеляційній скарзі, судова колегія встановила, що мотивувальна частина рішення господарського суду не відповідає обставинам даної справи, у звязку з чим, підлягає зміні. Висновок господарського суду щодо задоволення позовних вимог відповідає нормам матеріального та процесуального права, але за мотивами, викладеними в постанові, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 ГПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Іллічівський морський торговельний порт» - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Одеської області від 06.10.2015 змінити, виклавши мотивувальну частину рішення в редакції постанови апеляційної інстанції, в іншій частині рішення господарського суду Одеської області від 06.10.2015 залишити без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Головей В.М.

Судді Діброва Г.І.

ОСОБА_3