УХВАЛА

07.12.2015Справа № 910/29656/15

За позовом Компанії Солід Бізнес Лімітед (SOLIDBUSINESS LTD.)

до 1) Акціонерного товариства "КВВ Лієпаяс Металургс" (AS KVV Liepajas metalurgs)

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "КВВ ГРУП"

про стягнення 13 500 000,00 євро

Суддя М.М. Якименко

представники сторін:

не викликались;

Обставини справи :

23.11.2015 року Компанія Солід Бізнес Лімітед (SOLIDBUSINESS LTD.) звернулася до господарського суду м. Києва з позовом до Акціонерного товариства "КВВ Лієпаяс Металургс" (AS KVV Liepajas metalurgs) та Товариства з обмеженою відповідальністю "КВВ ГРУП" про стягнення 13 500 000,00 євро.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 26.11.2015 року порушено провадження у справі на призначено її розгляд на 23.12.2015 року.

01.12.2015 року через відділ діловодства суду від позивача надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою суду від 19.09.2014 року порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 08.10.2014 року.

Заява про забезпечення позову обґрунтована тим, що на думку позивача:

- між вжиттям заходів до забезпечення позову і предметом позовної вимоги існує тісний зв'язок. Позивач зазначає, що сума в 13 500 000 ЄВРО, яка в якості покриття за банківськими гарантіями знаходиться на рахунку 8301 в Банку, є прямо пов'язаною із предметом позову, адже і Боржник і Відповідач-1 визнають, що кошти, які були використані для надання покриття за банківськими гарантіями, були одержані Відповідачем-1 від Боржника, а Боржником - від Позивача. Крім того, заходи, про вжиття яких заявляє Позивач, спроможні забезпечити фактичне виконання судового рішення на території України в разі задоволення позову.

- Відповідно до інформації, яку наводять ЗМІ Латвійської Республіки, фінансовий стан Відповідача-1 на момент проведення переговорів між Позивачем та Відповідачем-1 та на момент складення позовної заяви, був та залишається нестабільним.

- Банківські гарантії №Ю27/2014135, № Ю27/2014136 та № ГС27/2014137 від 15.12.2014 р. є безумовними та безвідкличними. Гарантії були видані кредиторам Відповідача-1, серед яких є Міністерство Фінансів Латвійської Республіки - орган виконавчої влади Латвійської Республіки. Враховуючи фінансовий стан Відповідача-1 та враховуючи те, що, відповідно до відомостей ЗМІ, між Відповідачем-1 та державними органами Латвійської Республіки існує спір щодо стану підприємства Відповідача-1, Позивач вважає, що існує реальна небезпека того, що Відповідач-1, зважаючи на його фінансовий стан, не зможе виконати певні зобов'язання перед кредиторами, внаслідок чого вони [можуть звернутись з вимогами про виконання гарантій.

- Прийняття Банком до виконання гарантій за Договором банківської гарантії та додаткових угод до нього призведе до списання з зазначеного банківського рахунку відповідних сум, що призведе до значного ускладнення стягнення коштів Ь Відповідача-1 та Відповідача-2. Тобто, в разі невжиття зазначених заходів, існує імовірність утруднення виконання або навіть невиконання рішення господарського суду внаслідок відсутності у Відповідача-1 та Відповідача-2 іншого відомого Позивачу майна на території України.

Згідно із п. 10 ст. 65 ГПК України з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду, зокрема вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з приписами ст. 67 ГПК України позов забезпечується шляхом: забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до абзацу 3 пункту 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Помилковими слід визнавати ухвали, якими боржникам забороняється користуватись їх майном, якщо через особливості цього майна користування ним не тягне знищення або зменшення його цінності. За наявності підстав для застосування такого заходу до забезпечення позову господарський суд може заборонити витрачання майна на власні потреби, відчуження його у будь-який спосіб, у тому числі здійснення тих чи інших платежів або перерахування авансом певних сум тощо. Якщо з урахуванням особливостей майна користування ним не тягне за собою його знищення або зменшення його цінності, то для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві користуватися таким майном підстави, як правило, відсутні. Такі правила повинні застосовуватись і до інших осіб, яким на підставі статті 67 ГПК забороняється вчинення дій щодо предмета спору. Господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Враховуючи мотиви, викладені позивачем в заяві, пов'язаність предмету спору з заходами забезпечення позову, можливість утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у разі задоволення позову та невжиття заходів забезпечення, суд дійшов висновку, про необхідність часткового задоволення заяви Компанії Солід Бізнес Лімітед (SOLIDBUSINESS LTD.).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 66, 67, 86 ГПК України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Компанії Солід Бізнес Лімітед (SOLIDBUSINESS LTD.) про вжиття заходів до забезпечення позову - задовольнити частково.

2. Вжити заходи до забезпечення позову та накласти арешт на кошти в сумі 13 500 000,00 ЄВРО (тринадцять мільйонів п'ятсот тисяч Євро), на рахунку №8301 в Публічному акціонерному товаристві «АЛЬФА-БАНК» (01001, м. Київ, ВУЛИЦЯ ДЕСЯТИННА, будинок 4/6; , МФО 300346).

3. В решті задоволення заяви - відмовити.

4. Дана ухвала набирає законної сили 07.12.2015 року та є виконавчим документом у розумінні ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», який може бути пред'явлений до примусового виконання в порядку, передбаченому зазначеним Законом протягом 1 (одного) року з наступного дня після його прийняття до 07.12.2016 року.

5. Стягувачем за даною ухвалою є: Компанія Солід Бізнес Лімітед (SOLIDBUSINESS LTD.) (реєстраційний номер: 96614; місцезнаходження: вулиця Альберта Хоя 2236, Беліз Сіті. Беліз (2236 Albert Hoy Street, Belize City, Belize).

6. Боржниками за даною ухвалою є: Публічне акціонерне товариство «АЛЬФА-БАНК» (01001, м. Київ, ВУЛИЦЯ ДЕСЯТИННА, будинок 4/6; ; , МФО 300346).

7. Ухвала про забезпечення позову може бути оскаржена в порядку передбаченому господарським процесуальним кодексом України. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя М.М. Якименко