Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "30" листопада 2015 р. Справа № 906/1489/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Машевської О.П.

- за участі секретаря судового засідання: Гребеннікової Н.П.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 дов. №3 від 09.11.2015, дійсна до 09.11.2016

від відповідача: не прибув

від третьої особи: не прибув

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (с. Новопіль)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростем" (с. Щеніїв)

- за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ДП "Навчально-дослідницьке господарство "Україна" Державного агроекологічного університету (смт. Черняхів)

про стягнення 571359,08 грн. (згідно заяви про зменшення розміру позовних вимог від 30.11.15р. - 519 399, 36 грн.)

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 571 359,08 грн. заборгованості, з яких: 555 735,52 грн. сума основного боргу, 14799,37 грн. сума пені, 822,19 грн. - 3% річних.

В обґрунтування підстав позову позивач посилається на порушення відповідачем умов Договору №4-07/15 про надання послуг по перевезенню вантажів від 08.07.2015 та Договору №1-07/15СД про надання послуг по перевезенню вантажів від 27.07.2015року в частині проведення належної оплати наданих послуг.

В якості правових підстав для подання позову позивач посилається на ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. ст. 173, 180, 216-218, 220, 222, 224, 229, 230 Господарського кодексу України.

Ухвалою від 30.09.15р. господарський суд порушив провадження у справі, вжив заходи по підготовці справи до розгляду, передбачені ст.ст. 64-65 ГПК України.

До початку розгляду справи позивачем не подано заяву про зміну предмету та підстави позову, відповідачем не подано зустрічного позову, відповідно.

В засіданні суду 26.10.15р. представник позивача позовні вимоги підтримувала в редакції заяви про зменшення розміру позовних вимог від 13.10.2015р. (вх. №г/с 02-44/1058/15), згідно якої просила стягнути з відповідача 531 800,33 грн. заборгованості, з яких: 505 737,52 грн. сума основного боргу, 24 691,08 грн. сума пені, 1 371,73 грн. - 3% річних, розрахованих за період з 11.09.15р. по 13.10.15р., виходячи із суми боргу 505 737,52 грн.

Ухвалою від 26.10.15р. господарський суд прийняв до розгляду по суті заяву позивача ФОП ОСОБА_2 від 13.10.15р. ( вх. № г/с 02-44/1058/15) про зменшення розміру позовних вимог лише в частині стягнення основного боргу.

В засіданні суду 30.11.15р. представник позивача подала заяву про зменшення розміру позовних вимог, згідно з якою просить суд стягнути з відповідача 519 399, 36 грн. заборгованості, з яких: 505737, 52 грн. основного боргу, 12913, 63 грн. - пені, 748, 21 грн. - 3% річних, розрахованих з 11.09.15р. по 28.10.15р. включно, виходячи з суми боргу 505737, 52 грн.

На підставі ст. ст. 22, 55 ГПК України, п.3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд приймає до розгляду по суті заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог та вирішує цей спір з нової ціни позову у розмірі 519 399, 36 грн.

В ході розгляду справи відповідач сплатив основний борг в розмірі 50 000, 00 грн. (а.с. 134).

У запереченнях на позов від 26.10.2015 р. відповідач доводить, що позивач без достатніх для цього підстав об'єднав за цим позовом вимоги щодо стягнення боргу за договорами про надання послуг по перевезенню вантажів №4-07/15 від 08.07.2015р. та №Пр1-07/15СД від 27.07.2015, тоді як відповідно до договору № б/н про спільний обробіток земельних ділянок від 13.04.11р. , укладеного з ДП "Навчально-дослідне господарство "Україна" Державного агроекологічного університету та ст. 1138 ЦК України, учасники відповідають солідарно за всіма спільними зобов'язаннями незалежно від підстав їх виникнення. А тому позовні вимоги безпідставно заявлено до нього як одного відповідача (а.с. 106-107).

Ухвалою від 26.10.15р. господарський суд залучив до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ДП "Навчально-дослідне господарство "Україна" Державного агроекологічного університету (смт. Черняхів).

В ході розгляду справи третя особа не подавала будь-яких доказів, пояснень , заперечень тощо по суті спору .

В засідання суду 30.11.15р. представники відповідача та третьої особи не прибули, однак були повідомлені належним чином про дату, місце та час його проведення.

Відповідно до п. 3.9.2 Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11 року у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників сторін або представника однієї із сторін справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки згідно ч.3 ст. 4-3 ГПК України господарський суд створив сторонам у справі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, господарський суд згідно зі ст. 75 ГПК України вирішує спір за наявними в ній матеріалами.

В засіданні суду 30.11.15 господарський суд оголосив представнику позивача вступну та резолютивну частину рішення суду про задоволення позову.

Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08.07.2015 року ФОП ОСОБА_2 (Перевізник) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Агростем" (Замовник) уклали Договір №4-07/15 про надання послуг по перевезенню вантажів автотранспортом по Україні (надалі за текстом - Договір №4-07/15), відповідно до умов якого предметом даного Договору №4-07/15 сторони визначили, що замовник (відповідач) доручає, а перевізник (позивач) приймає на себе зобов'язання надати послуги по перевезенню зерна сільськогосподарських культур урожаю 2015 року автомобільним транспортом перевізника (а.с. 12-23).

Умови надання послуг сторони обумовили у розділі 2 Договору №4-07/15.

У п. 3.4. Договору №4-07/15 визначено, що ціна Договору складається з вартості послуг, вказаних в усіх заявках/ОСОБА_1 приймання-передачі наданих послуг.

Розрахунок замовником перевізнику здійснюється по факту за надані послуги на підставі ОСОБА_1 приймання-передачі наданих послуг по договору на виконання транспортних перевезень, підписаних уповноваженими представниками сторін, протягом 10 (десяти) банківських днів з дня їх підписання (п. 3.5. Договору №4-07/15).

Порядок здачі та приймання робіт, права та обов'язки сторін, сторони визначили у розділах 4-5 Договору №4-07/15.

Відповідальність сторін визначено у розділі 6 даного Договору, згідно з п. 6.3.1. якого передбачено, що за прострочення оплати виконаних робіт замовник (відповідач) сплачує перевізнику (позивачу) пеню згідно норм діючого в Україні законодавства.

Строк дії Договору №4-07/15, згідно з п. 9.1., - до 30 грудня 2015 року, а в частині розрахунків - до повного проведення розрахунків.

Факт належного виконання позивачем свого зобов'язання по перевезенню вантажів за цим Договором підтверджується наступними доказами:

- заявкою №1 від 10.07.2015 та актом №15 приймання-передачі наданих послуг від 20.07.2015р. (а.с. 24-28);

- заявкою №2 від 20.07.2015р. та актом №16 приймання-передачі наданих послуг від 24.07.2015р. (а.с. 29-33);

- заявкою №3 від 24.07.2015р. та актом №17 приймання-передачі наданих послуг від 27.07.2015р. (а.с. 34-38);

- заявкою №4 від 27.07.2015р. та актом №18/1 приймання-передачі наданих послуг від 29.07.2015р. (а.с. 39-42);

- заявкою №5 від 04.08.2015р. та актом №21 приймання-передачі наданих послуг від 10.08.2015р. (а.с. 43-47);

- заявкою №6 від 10.08.2015р. та актом №24 приймання-передачі наданих послуг від 14.08.2015р. (а.с. 48-51);

- заявкою №7 від 04.08.2015р. та актом №25 приймання-передачі наданих послуг від 14.08.2015р. (а.с. 52-55).

27 липня 2015р. ФОП ОСОБА_2 (як перевізник) та ТОВ "Агростем" відповідальним за утримання та внесення податків до бюджету під час виконання Договору про спільну діяльність №1 від 13.04.2011р. (як замовник) уклали Договір №Пр1-07/15СД надання послуг по перевезенню вантажів автотранспортом по Україні, відповідно до якого замовник доручив, а перевізник прийняв на себе зобов'язання надати відповідно до умов даного Договору послуги по перевезенню зерна сільськогосподарських культур урожаю 2015 року автомобільним транспортом перевізника ( надалі за текстом - Договору №Пр1-07/15СД).

Ціна Договору складається з вартості послуг, вказаних в усіх заявках/актах приймання-передачі наданих послуг (п. 3.4. Договору №Пр1-07/15СД).

Згідно п. 3.5. вказаного Договору, розрахунок замовником перевізнику здійснюється по факту за надані послуги на підставі актів приймання-передачі наданих послуг по договору на виконання транспортних перевезень, підписаних уповноваженими представниками сторін, протягом 10 (десяти) банківських днів з дня їх підписання.

Пунктом 6.3.1. Договору №Пр1-07/15СД передбачено, що за прострочення оплати виконаних робіт замовник сплачує перевізнику пеню згідно норм діючого в Україні законодавства.

Строк дії Договору №Пр1-07/15СД, згідно п. 9.1., - з моменту підписання до 30 грудня 2015р., а в частині розрахунків - до повного проведення розрахунків.

Факт належного виконання позивачем своїх зобов'язань перед відповідачем за цим Договором підтверджується наступними доказами:

- заявками №1 від 27.07.2015, №2 від 04.08.2015, №3 від 02.08.2015 до Договору №Пр1-07/15СД від 27.07.2015 року на надання послуг по перевезенню вантажів автотранспортом України (а.с. 73-74, 78-79, 81-82);

- актами №19 від 05.08.2015р., №20 від 10.08.2015р., №23 від 10.08.2015р. приймання-передачі наданих послуг по Договору №Пр1-07/15СД від 27.07.2015 на надання послуг по перевезенню вантажів автотранспортом по Україні (а.с. 70-72, 75-77, 80).

Розмір оплати і порядок розрахунків сторони погодили у розділі 3 Договору №4-07/15 та Договору №Пр1-07/15СД, зокрема, п. 3.1. якого сторони погодили, що тарифи на транспортні послуги визначаються Додатком №2 до даного Договору та можуть бути змінені лише у разі підписання додаткової угоди до цього Договору згідно п. 5.2.5.

Відповідач свої зобов'язання з оплати наданих послуг за обома Договорами виконав неналежним чином, що змусило позивача звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Окрім вимоги про стягнення основного боргу в сумі 555737, 52 грн., позивач вимагав застосування правових наслідків порушення грошового зобов'язання шляхом стягнення пені в сумі 14799,37 грн. та 3% річних в сумі 822,19 грн.

В ході судового розгляду справи відповідач частково погасив заборгованість перед позивачем на суму основного боргу в розмірі 50 000, 00 грн., які позивач зарахував в зменшення основного боргу за Договором №4-07/15 згідно визначеного відповідачем призначення платежу. Тому, за доводами позивача , станом на 13.10.15р. сума основного боргу складала 505737, 52 грн. , з яких 251 326,44 грн. за Договором №4-07/15 та 254 411,08 грн. за Договором №Пр1-07/15СД ( а.с. 115).

На дату винесення рішення у справі позивач просить стягнути з відповідача 519 399, 36 грн. заборгованості, з яких: 505737, 52 грн. основного боргу, 12913, 63 грн. - пені та 748, 21 грн. - 3% річних, розрахованих з 11.09.15р. по 28.10.15р. включно, виходячи з суми боргу 505737, 52 грн.

Докази добровільного задоволення вимог позивача до дати винесення судового рішення відповідачем не подано.

Дослідивши матеріали справи, повно, об'єктивно та всебічно оцінивши в сукупності всі обставини справи в їх сукупності у відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд прийшов до висновку задовольнити позовні вимоги з огляду на наступне.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

У відповідності до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Аналіз укладених між сторонами Договору №4-07/15 від 08.07.2015р. та Договору №Пр1-07/15СД від 27.07.2015р. за своєю правовою природою є Договором перевезення вантажу, який регулюється главою 64 ЦК України та главою 32 ГК України.

Згідно ст. 909 ЦК України передбачено, що за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довіреній їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частиною 1 ст. 916 ЦК України зазначено, що за перевезення, зокрема вантажу стягується провізна плата у розмірі, що визначається за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

У ч. 1 ст. 919 ЦК України передбачено, що перевізник зобов'язаний доставити вантаж до пункту призначення у строк, встановлений договором, якщо інший строк не встановлений транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них, а в разі відсутності таких строків - у розумний строк.

Згідно із частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строки оплати транспортних послуг сторони погодили у пункті 3.5. Договору №4-07/15 та Договору №Пр1-07/15СД - по факту за надані послуги на підставі актів приймання-передачі наданих послуг по договору на виконання транспортних перевезень, підписаних уповноваженими представниками сторін, протягом 10 (десяти) банківських днів з дня їх підписання.

З врахуванням встановлених обставин спору щодо дати підписання актів приймання-передачі наданих послуг та зобов'язання відповідача з оплати коштів за надані послуги мали бути виконані в строк, зокрема 20.07.15р. не пізніше 30.07.15р., 24.07.15р. не пізніше 03.08.15р., 27.07.15р. не пізніше 06.08.15р., 29.07.15р. не пізніше 10.08.15р., 10.08.15р. не пізніше 20.08.15р., 14.08.15р. не пізніше 25.08.15р., 14.08.15р. не пізніше 25.08.15р., 05.08.15р. не пізніше 17.08.15р., 10.08.15р. не пізніше 20.08.15р., 10.08.15р. не пізніше 20.08.15р.

З урахуванням наведеного, відповідачем допущено прострочення сплати коштів за надані позивачем послуги по перевезенню вантажів.

Оскільки в ході розгляду справи відповідачем частково погашено заборгованість в сумі 50000, 00 грн. за Договором №4-07/15 ( а.с. 134), тому станом на 13.10.15р. сума основного боргу за Договором №4-07/15 становила 251 326,44 грн. та за Договором №Пр1-07/15СД - 254 411,08 грн. Позивач скористався своїм правом та зменшив розмір основного боргу до суми 505 737, 52 грн.

За таких обставин, господарський суд вважає суму основного боргу в розмірі 505 737, 52 грн. доведеною та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Господарський суд відхиляє заперечення відповідача про безпідставність об'єднання позивачем за цим позовом вимог за Договором №4-07/15 та Договором №Пр1-07/15СД , оскільки обидва договори є договорами одного виду та укладені між тими ж сторонами . Тому таке об'єднання відповідає ст. 58 ГПК України.

Господарський суд відхиляє заперечення відповідача про наявність процесуальної співучасті на стороні відповідача також третьої особи, оскільки за Договором №Пр1-07/15СД відповідач одноособово визначений зобов'язаною особою.

Так, відповідно до ч.2 ст. 509 ЦК України договір є підставою виникнення зобов'язання.

Стаття 526 ЦК України встановлює загальні умови виконання зобов'язань та закріплює основний принцип виконання зобов'язань - принцип належного виконання, що стосується, як суб'єктів, так і предмета, строку чи терміну, місця і способу виконання (статті 527 -545 ЦК України).

За змістом статті 526 ЦК України належне виконання зобов'язання - це передусім виконання його відповідно до умов договору і вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства.

Однією з умов належного виконання зобов'язання є його виконання належними суб'єктами.

Частина перша статті 510 ЦК України визначає, що сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

У ч. 3 ст. 510 ЦК України визначено, що якщо кожна із сторін у зобов'язанні має одночасно і права, і обов'язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов'язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї.

У частині першій статті 527 ЦК України сформульовано загальне правило, відповідно до якого боржник зобов'язаний особисто виконати зобов'язання, а інша сторона (кредитор) повинна особисто прийняти виконання, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

За загальним правилом (ст. 599 ЦК України) зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а саме: належним суб'єктом стосовно належного предмета, в належний строк чи термін, в належному місці і в належний спосіб виконання.

У частині 1 ст. 511 ЦК України передбачено, що зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

У Договорі №Пр1-07/15СД не передбачені випадки, коли зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Окрім того, щодо умов Договору №Пр1-07/15СДВ діє презумпція його правомірності ( ст. 204 ЦК України), оскільки станом на 30.11.15р. її в судовому порядку не спростовано.

Умови договору № б/н про спільний обробіток земельних ділянок від 13.04.11р., укладеного з ДП "Навчально-дослідне господарство "Україна" Державного агроекологічного університету, не мають будь-якого юридичного значення при вирішенні цього спору, в ході вирішення якого встановлено, що рішенням господарського суду від 22.09.15р. у справі № 906/908/15 ( не вступило в законну силу) цей договір визнано недійсним.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

В силу дії ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язань настають такі правові наслідки як сплата неустойки (штрафу, пені).

Право позивача на стягнення пені за прострочення оплати наданих послуг по перевезенню вантажів згідно норм діючого в Україні законодавства визначене у п.6.3.1 вищезазначених Договорів.

Як роз'яснено в абз. 3 п. 2.1 Постанови ВГСУ "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" від 17.12.13р. № 14 (далі - Постанова ВГСУ № 14) якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом. Зокрема, таким є Закон України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань ", який відносить сторін спору до субєктів правовідносин, на яких поширюється його дія.

Позивачем заявлено до стягнення пеню у розмірі 12913, 63 грн., нараховану у розмірі подвійної ставки НБУ за період прострочення з 11.09.15р. по 28.09.15р. включно, виходячи із суми основного боргу 505737, 52 грн., що в календарних днях не перевищує строк нарахування пені, встановлений у ч.6 ст. 232 ЦК України.

Позивач, як встановлено судом, для першого дня період прострочки визначив 11.09.15р. (день наступний за днем настання оплати встановленого претензією від 07.09.15р.) , а останній день періоду прострочки - 28.09.15р. (день звернення з цим позовом до суду.

Господарський суд, перевіривши розрахунок пені, вважає його обґрунтованим, тому заявлену суму в розмірі 12 913, 63 грн. стягує в повному обсязі.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п.4.1 Постанови ВГСУ № 14).

Позивач заявив до стягнення з відповідача 748, 21 грн. 3% річних з простроченої суми за період з 11.09.15р. по 28.09.15р. виходячи із суми заборгованості 505737, 52 грн. Суд, перевіривши розрахунки позивача, визнає розмір цих позовних вимог обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі на суму 748, 21 грн.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач довів обґрунтованість позовних вимог, відповідач, відповідно, їх не спростував.

Щодо стягнення судового збору.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог.

З урахуванням того, що позивачем подано заяву про зменшення розміру позовних вимог від 30.11.15 р., яку було прийнято до розгляду господарським судом, поверненню з Державного бюджету України підлягає судовий збір в сумі 779, 40 грн., сплачений квитанцією № № 10005/073 від 28.09.2015р. року за ухвалою суду.

В решті, судовий збір розподіляється за правилами ч.5 ст. 49 ГПК України з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-7, 33, 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агростем" (12344, Житомирська область, Черняхівський район, с. Щеніїв, вул. Поліщука, 3, , р/р 2001 в АБ "Південний" в м. Київ, МФО 320917) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ( 12333, Житомирська область, Черняхівський район, с. Новопіль, вул. Пролетарська,3, р/р 1 в ПАТ " ОСОБА_3 ОСОБА_1", м. Київ, МФО 380805, ідентифікаційний номер НОМЕР_1):

- 505 737,52 грн. основного боргу;

- 748,21 грн. 3% річних;

- 12 913,63 грн. пені;

- 7790,99 грн. судового збору.

Видати наказ.

3. Повернути ухвалою суду Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 ( 12333, Житомирська область, Черняхівський район, с. Новопіль, вул. Пролетарська,3, р/р 1 в ПАТ " ОСОБА_3 ОСОБА_1", м.Київ, МФО 380805, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) з Державного бюджету України 779,40 грн. судового збору, сплаченого квитанцією № 10005/073 від 28.09.2015р., у зв'язку зі зменшенням розміру позовних вимог.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 02.12.2015р.

Суддя Машевська О.П.

Віддрукувати:

1- в справу , 2- позивачу - простою, 3- відповідачу - рек. з пов., 4 - третій особі - рек. з пов.