ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2015 р. Справа № 18/380/12

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Крестьянінов О.О.

за участю секретаря Марченко В.А.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність №14-125 від 13.05.2014р.),

відповідача - ОСОБА_2 (довіреність №31 від 21.04.2015 р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. № 5375 П/2) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 03.11.15р. у справі № 18/380/12

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м.Київ,

до Публічного аціонерного товариства "Лубнигаз", м.Лубни,

про стягнення 6858652,83 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 03.11.2015р. (суддя Тимощенко О.М.) 1. Заяву Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" про розстрочку виконання рішення суду від 18.05.2012 р. по справі №18/380/12 задоволено частково.

2. Розстрочено виконання рішення господарського суду Полтавської області від 18.05.2012 р. у справі № 18/380/12 на суму 679754,72 грн. на 12 місяців шляхом сплати належних до стягнення сум щомісячними платежами, згідно наступного графіку: до 25 листопада 2015 р. 56646,23 грн.; до 25 грудня 2015 р. 56646,23 грн.; до 25 січня 2016 р. 56646,23 грн.; до 25 лютого 2016 р. 56646,23 грн.; до 25 березня 2016 р. 56646,23 грн.; до 25 квітня 2016 р. 56646,23 грн.; до 25 травня 2016 р. 56646,23 грн.; до 25 червня 2016 р. 56646,23 грн.; до 25 липня 2016 р. 56646,23 грн.; до 25 серпня 2016 р. 56646,23 грн.; до 25 вересня 2016 р. 56646,23 грн.; до 25 жовтня 2016 р. 56646,19 грн.

В ухвалі зазначено, що вона набирає законної сили 03.11.2015 року та може бути пред'явлена до виконання державному виконавцю до 04.11.2016 року.

Позивач з ухвалою місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви ПАТ Лубнигаз відмовити у повному обсязі.

Скарга обґрунтована тим, що законодавець повязує розстрочку виконання судового рішення у судовому порядку з обєктивними, непереборними, іншими словами виключними обставинами, що ускладнюють вчасне виконання судового рішення. Проте, посилання на незадовільний фінансовий стан за змістом ст.121 ГПК України не може вважатися обставиною, що може слугувати підставою для розстрочки виконання рішення.

Крім цього, як зазначає позивач, відсутність фінансування з державного бюджету на покриття різниці в тарифах на теплову енергію, на що посилається відповідач, не є умовою для надання розстрочки/відстрочки виконання рішення суду, оскільки п.9 ч.3 ст.129 Конституції України передбачає, що обовязковість судових рішень не залежить від наявності чи відсутності у боржника коштів.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні та у відзиві на апеляційну скаргу (вх. №16419 від 07.12.2015р.) проти апеляційної скарги заперечував та просив суд ухвалу суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні докази по справі, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила.

Рішенням господарського суду Полтавської області від 18.05.2012р., залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 31.07.2012р., позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" про стягнення 6 858 652,83 грн. заборгованості за договором купівлі - продажу природного газу №14/121/11 від 31.01.2011 року задоволено частково та стягнуто з Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 286322,69 грн. пені 110575,98 грн. річних, 289374,44 грн. інфляційних, 33467,18 грн. судового збору.

13.08.2012 року господарським судом Полтавської області на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 18.05.2012р. та постанови Харківського апеляційного господарського суду від 31.07.2012р. видано відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 03.10.2012р. рішення господарського суду Полтавської області від 18.05.2012 р. та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 31.07.2012р. залишено без змін.

22.10.2015 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз", в порядку ст. 121 ГПК України, звернулось до господарського суду Полтавської області з заявою про надання розстрочки виконання рішення суду від 18.05.2012 року у справі № 18/380/12, в якій просило суд розстрочити виконання вищевказаного рішення на 17 місяців (з листопада 2015 року по березень 2017 року включно з щомісячним платежем в сумі 39 985,60 грн.) згідно графіку.

03.11.2015р. господарським судом Полтавської області прийнято оскаржувану ухвалу.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17 жовтня 2012 року N 9 підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

В розумінні змісту вказаної норми процесуального закону розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі, а підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

Відповідач, звертаючись до суду з заявою про розстрочку виконання рішення суду, посилався на те, що ПАТ «Лубнигаз» перебуває у скрутному фінансовому становищі, через що виконання рішення суду шляхом примусового стягнення боргу за рахунок коштів і майна боржника призведе до банкрутства товариства.

Складне фінансове становище боржника підтверджується звітом про фінансові результати за перше півріччя 2015р. Наданий звіт про фінансові результати, баланс за перше півріччя 2015р. відображають фінансові збитки ПАТ «Лубнигаз», зокрема, в І частині звіту про фінансові результати у графі «Чисті фінансові результати» зазначено, що прибуток відсутній, а збиток за звітній період складає 905000 грн. При цьому, накопичений збиток товариства станом на 30.06.2015р. складає 33116000 грн. За такого рівня збитковості товариства звернення стягнення відбуватиметься не на кошти боржника, а на основні засоби, що матиме наслідком припинення роботи та банкрутство товариства.

Згідно витягу з ЄДРПОУ засновником ПАТ «Лубнигаз» є Міністерство палива та енергетики України, значна частина статутного капіталу товариства є державною.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до статуту ПАТ по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" основними напрямками діяльності підприємства, зокрема, є забезпечення безаварійної експлуатації систем газопостачання, отримання максимального прибутку шляхом забезпечення споживачів у своїх послугах.

Основним джерелом доходу товариства є отримання плати за надані послуги з постачання природного газу фізичним та юридичним особам, надання населенню послуг з розподілу природного, нафтового газу та газу вугільних родовищ. Проте, через неналежні розрахунки з товариством його контрагентів за надані ним послуги боржник не має можливості задовольнити вимоги власних кредиторів.

Згідно банківських довідок залишок коштів на рахунках боржника є незначним, та не може забезпечити повне виконання рішення суду.

Також, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 03.06.2014р. постановою державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ в Полтавській області накладено арешт на кошти, що містяться на всіх рахунках ПАТ "Лубнигаз", в межах стягнення 3014959,24 грн. у зведеному виконавчому провадженні № 23730576 на користь юридичних осіб та держави.

08.08.2014р. згідно розпорядження ЗВП №23730576 з рахунку ПАТ "Лубнигаз" було стягнуто 1135946,26 грн. на сплату боргів за зведеним виконавчим провадженням.

Зазначені обставини свідчать, що боржник не має можливості розпоряджатися належними йому коштами на власний розсуд.

Господарська діяльність, яку відповідно до статуту здійснює боржник, має високу суспільно-соціальну значимість, оскільки боржник надає послуги населенню та підприємствам чотирьох районів Полтавської області, а саме: Лубенському, Гребінківському, Оржицькому та Пирятинському.

Крім того, як свідчать матеріали справи, відповідач частково погасив штрафні санкції по договору поставки природного газу в сумі 39985,57 грн.

Отже, як вірно встановлено судом першої інстанції, відповідач на даний час є неспроможним виконати рішення суду разовим платежем з незалежної від нього волі. Розстрочка виконання судового рішення дозволить акумулювати необхідні фінансові кошти для повного його виконання, а тому наявні виняткові обставини для розстрочення виконання рішення суду.

За таких обставин, посилання апелянта на те, що незадовільний фінансовий стан, за змістом ст.121 ГПК України, не може вважатися обставиною, що може слугувати підставою для розстрочки виконання рішення, є необґрунтованим.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою і не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали по даній справі, тому ухвалу господарського суду Полтавської області від 03.11.15р. у справі № 18/380/12 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 03.11.15р. у справі № 18/380/12 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 09.12.2015р.

Головуючий суддя Пуль О.А.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Крестьянінов О.О.