ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2015 р.Справа № 915/1207/15
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Разюк Г.П.,

суддів: Гладишевої Т.Я., Савицького Я.Ф.,

при секретарі судового засідання Полінецькій В.С.

/сторони не використали законного права на участь у судовому засіданні, хоча про час та місце його проведення повідомлені належним чином (див. - повідомлення про вручення поштових відправлень від 09.11.15р.)/

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 банк ПриватБанк, м. Дніпропетровськ

на рішення господарського суду Миколаївської області від 07 вересня 2015 року

у справі №915/1207/15

за позовом скаржника

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, смт. Єланець Миколаївської області

про стягнення 66939,94 грн.,

В С Т А Н О В И В :

В липні 2015 року Публічне акціонерне товариство ОСОБА_1 банк ПриватБанк (далі по тексту ПАТ КБ ПриватБанк) звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі по тексту ФОП ОСОБА_2В.) про стягнення 66939,94 грн., з яких: 31754,93 грн. заборгованість з повернення кредитних коштів, 18534,71грн. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом, 3715,27грн. заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом, 12935,03грн. пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором. Крім того позивач просив стягнути з відповідача судовий збір.

Підставою позовних вимог є невиконання відповідачем взятих на себе зобовязань за заявою про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 04.02.2013р. /далі-Умови та правила/ , що порушує приписи ст.ст. 526, 527, 530, 610ЦК України, ст. 193 ГК України.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 07.09.2015р. (суддя Коваль Ю.М.) позов задоволено частково, стягнуто з ФОП ОСОБА_2 грошові кошти в загальній сумі 57111,49 грн. із яких: 31754,93 грн. заборгованість з повернення кредитних коштів; 16641,29грн. заборгованість зі сплати відсотків за користування кредитом; 3715,27грн. заборгованість зі сплати комісії за користування кредитом; 5000 грн. пеня за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором; а також грошові кошти на відшкодування судових витрат у справі з оплати позовної заяви судовим збором у сумі 1827 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитними коштами у сумі 1893,42грн. місцевий суд виходив з того, що докази, які свідчать про письмове повідомлення відповідача та прийняття ним зміни (збільшення) відсоткової ставки (56%) у встановленому Умовами та правилами порядку в матеріалах справи не містяться та, всупереч ст. 33 ГПК України, позивачем суду не надано, а тому застосування збільшеної ставки Банком суперечить вимогам чинного законодавства та Умовам та правилам Банку, у звязку з чим розрахунок боргу відсотків повинен бути здійснений за відсотковою ставкою 48% , внаслідок чого підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні. Судом також визнано необгрунтованим розрахунок позивача щодо розміру пені, оскільки його виконано без врахування вище викладеного та з порушенням вимог ч.6 ст.232 ГК України за період з 5.05.14р по 14.04.15р., у зв'язку з чим обмежено період нарахування по1.11.14р.. Крім того, судом зазначено, що нарахування підвищених відсотків за користування кредитними коштами нівелює розмір збитків банку, що дає право суду зменшити розмір пені до 5000грн. на підставі положень ч.3 ст.551 ЦК України, ст.233 ГК України та п.3 ч.1 ст.83 ГПК України.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням місцевого господарського суду, ПАТ КБ ПриватБанк звернулося до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить її задовольнити, змінити оскаржене рішення в частині зменшення заборгованості з відсотків за користування кредитом та пені і задовольнити позовну заяву в повному обсязі. Також апелянт просив покласти судові витрати на відповідача.

ПАТ КБ ПриватБанк вважає, що рішення господарського суду Миколаївської області від 07.09.2015р. в цій частині є незаконним, винесеним з порушенням норм процесуального та матеріального права, за недоведеністю обставин, що мають значення для розгляду спору, та висновки суду не відповідають обставинам справи.

На думку скаржника суд неправомірно зменшив відсоткову ставку за користування кредитом, через те, що кредитодавець зобовязаний був письмово повідомити позичальника про зміну відсоткової ставки. ПАТ ОСОБА_1 банк ПриватБанк зауважує, що такий висновок є хибним, з огляду на п. 3.18.2.3.1 де передбачено, що банк може повідомляти клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного звязку банка та клієнта, що ним зроблено і підтверджується копією виписки від 05.06.2014р..

Також на думку скаржника, судом першої інстанції порушено вимоги ч. 1 ст. 624 ЦК України та безпідставно зменшено розмір пені з 12 935,03грн. до 5000грн. на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, оскільки умови передбачені зазначеною статтею цивільного законодавства, на його думку відсутні.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 05.10.2015р. колегією суддів (гол. суддя Журавльов О.О., суддів Савицький Я.Ф., Разюк Г.П.) дану апеляційну скаргу було прийнято до провадження.

У звязку з звільненням судді Журавльова О.О. згідно до п. 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено повторний перерозподіл справи № 915/1207/15, яка розподілена на розгляд до колегії суддів у складі головуючого судді Разюк Г.П., суддів Гладишевої Т.Я., Савицького Я.Ф. та прийнята до провадження.

Дослідивши матеріали справи, апеляційну скаргу, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.02.2013р. між ПАТ "КБ „ПриватБанк (ОСОБА_1) та ФОП ОСОБА_2 ( Клієнт ) було підписано заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг, згідно з якою ФОП ОСОБА_2 приєдналась до "Умов та правил надання банківських послуг" (далі - Умови), тарифів Банку, що розміщені в мережі інтернет на сайті http://privatbank.ua.

У відповідності до умов договору ФОП ОСОБА_2 було встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок №5194 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного звязку Банку та Клієнта (системи клієнт-банк, Інтернет клієнт-банк, sms повідомлення або ін.), що визначено і врегульовано Умовами.

У відповідності до п.п. 3.2.1.1. Умов видом кредиту є кредитний ліміт на поточний рахунок корпоративного клієнта.

Згідно п.п. 3.2.1.1.1. кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів і здійснення поточних платежів клієнта, в межах кредитного ліміту. Техніко-економічне обґрунтування кредиту фінансування поточної діяльності. П.п. 3.2.1.1.3. передбачає, що кредит надається в обмін на зобов`язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті відсотків та винагороди.

Згідно п.п. 3.2.1.1.9. у разі невиконання та/або неналежного виконання клієнтом зобов`язань, передбачених п.п.3.2.1.2.2.18 цього розділу Умов, Банк збільшує відсоткову ставку на 1% річних за кожен випадок невиконання та/або неналежного виконання. при цьому ОСОБА_1 направляє Клієнту повідомлення на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного зв`язку Банку і Клієнта, із зазначенням підстави порушення зобов`язань, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.18. і дати початку нарахування підвищених відсотків.

П.п. 3.2.1.4.1. передбачений порядок розрахунків за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

Відповідно до п.п. 3.2.1.4.1.1. умов за період користування кредитом з моменту виникнення дебетованого сальдо до дати обнуління дебетованого сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

У випадку не обнуління дебетованого сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулінню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 24% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягає обнулінню згідно умов викладених у п.п.3.2.1.4.1.2. Умов.

Якщо кредит протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, починаючи з 91 дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулінню, кредит вважається простроченим, а грошові зобовязання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого грошового зобовязання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 48% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобовязань і при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі 0,1315% від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобовязання згідно п.п. 3.2.1.4.1.3. Умов.

П.п. 3.2.1.1.13. передбачено, що при порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов`язань, Клієнт сплачує Банку відсотки та пеню за користуванням кредитом від суми залишку непогашеної заборгованості в розмірі, передбаченому цим розділом Умов та правил надання банківських послуг.

Відповідно до 3.2.1.1.16. Умов - при укладанні договорів і угод чи вчиненні інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки", або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовою або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів і угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Згідно умов п.п.3.2.1.2.1.2. витягу банк зобов`язаний обслуговувати кредитний ліміт на поточному рахунку Клієнта в порядку до вимог розділу.

Зобов`язання клієнта регламентуються п. 3.2.1.2.2. та визначають обов`язок використовувати кредит на цілі, зазначені у п. 3.2.1.1.1. розділу Умов та правил надання банківських послуг, а також сплачувати відсотки з весь час фактичного користування кредитом згідно з п.п. 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3..

Також клієнт зобов`язується повернути кредит у строки, встановлені п.п. 3.2.1.1.10., 3.2.1.2.3.4., 3.2.1.2.2.7..

Згідно п.п. 3.2.1.5.1. при порушенні клієнтом будь-якого із зобов`язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2., 3.2.1.4.1., 3.2.1.4.2., 3.2.1.4.3., термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.2.1.1.8., 3.2.1.2.3.4., винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4., 3.2.1.4.5., 3.2.1.4.6. Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (3% річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі, зазначеному у п.п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку якщо кредит надавався в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату сплати.

Згідно п.п. 3.2.1.6.1. даний договір діє в обсязі перерахованих коштів до повного виконання зобовязань сторонами за цим договором.

У відповідності до договору банківського рахунка банк зобовязується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком у відповідності до ч.1 ст.1066 ЦК України.

Згідно ч.4 ст.1068 ЦК України клієнт зобовязаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Коли відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обовязки сторін, повязані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 ЦК України), якщо інше не встановлено договором або законом згідно ст.1069 ЦК України.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами, відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства, одностороння відмова від виконання зобовязання або зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що ФОП ОСОБА_2 користувалася кредитуванням з банківського рахунку та дійсно отримала кредитний ліміт в розмірі 32000грн. з 24.12.2013 р., у розмірі 32000 грн. з 02.03.2014 р., у розмірі 31466 грн. 93 коп. з 02.03.2014 р., у розмірі 31800 грн. з 03.03.2014 р., що підтверджено довідкою Банку від 04.09.2015 р. № 08.7.0.0.0/40 та випискою з особового рахунку підприємця.

Колегія суддів перевіривши розрахунки погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість стягнення з боржника 31754,93 грн. заборгованості з повернення кредитних коштів; 16641,29грн. заборгованості зі сплати відсотків за користування кредитом; 3715,27грн. заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом; 5000 грн. пені за несвоєчасне виконання грошових зобовязань за договором.

У своїй апеляційній скарзі, скаржник зазначив, що суд неправомірно дійшов висновку, що кредитодавець зобовязаний був письмово повідомити позичальника про зміну відсоткової ставки. Колегія суддів погоджується з даним твердженням ПАТ КБПриватБанк, оскільки п.3.18.2.3.1 передбачено, що банк може повідомляти клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного звязку банка та клієнта. Банком було обрано 2-й спосіб повідомлення клієнта, що й підтверджується копією виписки від 05.06.2014р..

Одначе, колегія вважає, що дана обставина не впливає на законність зменшення судом 56 - відсоткової ставки за користування кредитом на таку, яка зазначена в договорі-48% з огляду на наступне.

Відповідно до п.3.2.1.2.3.1 Умов та правил процентна ставка за користування кредитом може бути підвищена Банком лише якщо:

-збільшиться облікова ставка НБУ на 1 або більше пунктів;

-курс гривні до іноземної валюти 1-ї групи класифікатора іноземних валют збільшиться на 5 або більше відсотків;

-вартість ресурсів на міжбанківському грошовому ринку збільшиться на 5 або більше відсотків.

В повідомлені від 5.06.14р., надісланому клієнту, підставою збільшення процентної ставки до 56% зазначена різка зміна вартості ресурсів на міжбанківському ринку, що не є тотожним відповідним підставам, передбаченим Умовами та правилами, а отже і не породжує права Банку на збільшення процентної ставки за користування кредитом.

Не є такою підставою і рішення Кредитного Комітету Банку від 27.05.14р., на яке посилається позивач, оскільки, в ньому не зазначено підстави збільшення процентних ставок за користування кредитом, а отже відсутня можливість ідентифікувати їх з тими, що встановлені п.3.2.1.2.3.1 Умов та правил.

Крім того, позивачем в порядку, встановленому ст.ст.32-36 ГПК України, не доведено належними доказами фактичного існування на час надсилання повідомлення клієнту бодай однієї з підстав, встановлених п.3.2.1.2.3.1 Умов та правил для збільшення процентної ставки за користування кредитом.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку банк в односторонньому порядку безпідставно застосовував відсоткову ставку у розмірі 56% річних у період 01.07.2014 р.-14.04.2015 р., а тому розмір даної відсоткової ставки є необґрунтованим.

Твердження скаржника про те, що судом першої інстанції безпідставно зменшено розмір пені з 12 935,03грн. до 5000грн. на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України, ст.233 ГК України та ст. 83 ГПК України, судовою колегією відхиляються з огляду на те, що застосування даних норми законодавства є правом суду, яким він користується на власний розсуд.

Таким чином, судова колегія не погоджується з доводами скаржника, викладеними в апеляційній скарзі, вважає їх надуманими та такими, що не впливають на законність та обгрунтованість оскарженого рішення, та не вбачає підстав для його зміни або скасування.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати скаржника по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 99,101-105 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Рішення господарського суду Миколаївської області від 07.09.2015 року по справі №915/1207/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства ОСОБА_1 ПриватБанк без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до ст. 110 ГПК України постанова може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 04.12.2015 р.

Головуючий суддя Г.П. Разюк

Суддя Т.Я. Гладишева

Суддя Я.Ф. Савицький