ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" листопада 2015 р. Справа № 911/3878/15

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства Український професійний банк, м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю Київський гуртовий ринок, Київська обл., м. Сквира

Товариства з обмеженою відповідальністю Київоблбуд-1, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе

Товариства з обмеженою відповідальністю Сітістейтсервіс, Київська обл., м. Сквира

Товариства з обмеженою відповідальністю Лендінвест 3000, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Щасливе

про стягнення 4495414,32 дол. США

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_1 (дов. № 129 від 27.10.2015р.);

від відповідача 1: ОСОБА_2 (дов. від 14.09.2015р.);

від відповідача 2: не з'явився;

від відповідача 3: не з'явився;

від відповідача 4: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

публічне акціонерне товариство Український професійний банк (далі - позивач) звернулось до господарського суду Київської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю Київський гуртовий ринок (далі відповідач 1), товариства з обмеженою відповідальністю Київоблбуд-1 (далі відповідач 2), товариства з обмеженою відповідальністю Сітістейтсервіс (далі відповідач 3), товариства з обмеженою відповідальністю Лендінвест 3000 (далі відповідач 4) про солідарне стягнення заборгованості за договором про відкриття кредитної лінії від 26.12.2006 р. №729 у сумі 4495414,32 дол. США.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем 1 зобовязань за договором про відкриття кредитної лінії від 26.12.2006 р. №729 в частині своєчасного повернення кредиту та своєчасної сплати процентів за користування кредитом, у звязку з чим за відповідачем утворилась заборгованість по строковому кредиту в сумі 4336588,00 доларів США, заборгованість по простроченому кредиту в сумі 1950,00 доларів США, заборгованість по строкових процентах у сумі 36862,99 доларів США, заборгованість по простроченим процентам у сумі 108182,66 доларів США. В звязку з неналежним виконанням відповідачем 1 договірних зобов'язань позивачем нараховано відповідачу 1 пеню за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом у сумі 11830,67 доларів США. В забезпечення виконання зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії від 26.12.2006 р. №729 між позивачем, відповідачем 1 та відповідачами 2-4 було укладено договори поруки від 23.07.2008 р. №729-3, від 14.11.2011 р. №729-5 та від 15.11.2011 р. №729-6. У звязку з неналежним виконанням відповідачем 1 зобовязань за договором про відкриття кредитної лінії від 26.12.2006 р. №729 у відповідачів 2-4 виник солідарний обовязок сплатити позивачу суму заборгованості відповідача 1 за договором про відкриття кредитної лінії від 26.12.2006 р. №729 та штрафні санкції.

17.09.2015 р. до господарського суду Київської області від відповідача 1 надійшов відзив від 17.09.2015 р. на позовну заяву, у якому відповідач 1 просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, обгрунтовуючи це тим, що поручителем за договором про відкриття кредитної лінії від 26.12.2006 р. №729 ОСОБА_3 (договір поруки від 27.05.2015 р. №729-9), 27.05.2015 р. було здійснено повне дострокове погашення кредиту, наданого відповідачу 1, у звязку з чим заборгованість перед позивачем по кредитному договору повністю погашена. Разом з тим, 14.08.2015 р. відповідач 1 отримав від позивача лист, у якому позивач зазначав про те, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ Український професійний банк визнано нікчемним договір поруки від 27.05.2015 р. №729-9, укладений між позивачем, відповідачем 1 та ОСОБА_3 У відповідь на вказаний лист відповідач 1 направив позивачу лист, у якому повідомив про невизнання факту нікчемності договору поруки від 27.05.2015 р. №729-9.

04.11.2015 р. до господарського суду Київської області від відповідача 1 надійшли додаткові пояснення від 03.11.2015 р., у яких відповідач 1 зазначає, що заборгованість по спірному кредитному договору погашена, у звязку з чим позивач не має права вимагати повторної сплати сум кредиту, процентів за його користування, а тим більше штрафних санкцій, нарахованих після його погашення.

Представник позивача у судове засідання 01.10.2015 р. не з'явився. У судових засіданнях 17.09.2015 р., 02.11.2015 р. та 17.11.2015 р. представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві, та зазначив, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ Український професійний банк визнано нікчемним договір поруки від 27.05.2015 р. №729-9, укладений між позивачем, відповідачем 1 та ОСОБА_3, на підтвердження чого представником позивача у судовому засіданні 17.09.2015 р. було надано суду витяг з протоколу №14 від 07.08.2015 р. засідання комісії з перевірки договорів (інших правочинів), на виконання наказу №26/ТА від 29.05.2015 р.

Представник відповідача 1 в судових засіданнях 17.09.2015 р., 01.10.2015 р., 02.11.2015 р. та 17.11.2015 р. заперечував проти позову та просив відмовити у його задоволенні у звязку з безпідставністю позовних вимог, оскільки заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії від 26.12.2006 р. №729 погашена у повному обсязі поручителем ОСОБА_3

Представники відповідачів 2-4 в судові засідання 17.09.2015 р., 01.10.2015 р., 02.11.2015 р. та 17.11.2015 р не з'явились. Відповідач 2 про причини неможливості забезпечення явки уповноваженого представника не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №215, №789, №589, №684; відповідач 3 про причини неможливості забезпечення явки уповноваженого представника не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №207, №924, №570, №986; відповідач 4 про причини неможливості забезпечення явки уповноваженого представника не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи конвертами з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №001, №132, №797, повернутими у звязку з закінченням терміну зберігання, хоча кореспонденція направлялась на адресу відповідача, за якою він зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців).

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 1, суд

Встановив:

26.12.2006 р. між відкритим акціонерним товариством Український професійний банк (найменування якого у подальшому змінено на публічне акціонерне товариство Український професійний банк) (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю Київський гуртовий ринок (позичальник) було укладено договір про відкриття кредитної лінії від 26.12.2006 р. №729 (зі змінами, внесеними додатковими договорами до договору про відкриття кредитної лінії від 26.12.2006 р. №729) (далі кредитний договір).

Згідно з п. 1.1 кредитного договору в редакції додаткового договору від 30.04.2015 р. до договору про відкриття кредитної лінії від 26.12.2006 р. №729 банк надає позичальнику кредит у сумі 4343088,00 доларів США терміном до 15.10.2015 р. на поповнення обігових коштів з правом конвертації іноземної валюти у гривню з подальшою сплатою господарських та виробничих потреб позичальника. Погашення кредитної заборгованості в доларах США здійснюється щомісячно, починаючи з жовтня 2014 року згідно графіку.

Пунктом 1.3 кредитного договору в редакції додаткового договору від 23.01.2015 р. до договору про відкриття кредитної лінії від 26.12.2006 р. №729 визначено, що плата за користування одержаним кредитом встановлюється в розмірі 10 % річних.

Відповідно до п. 7.1 кредитного договору в редакції додаткового договору від 17.10.2014 р. до договору про відкриття кредитної лінії від 26.12.2006 р. №729 нарахування та сплата процентів за користування кредитними ресурсами здійснюється щомісячно та одночасно з остаточним погашенням кредиту, але не пізніше 15.10.2015 р. проценти нараховуються на фактичну суму заборгованості за кредитом. Сплата процентів за користування кредитними ресурсами здійснюється позичальником щомісячно в період з 25 числа по останній робочий день місяця та одночасно з остаточним погашенням кредитної заборгованості за кредитом, але не пізніше 15.10.2015 р. При цьому підлягають сплаті проценти, які нараховані на 25 число місяця включно; сплата процентів, які нараховані за період з 26 числа по останній календарний день місяця, здійснюється в наступний період сплати процентів.

Згідно з п. п. 7.3, 7.5 кредитного договору нарахування та сплата процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту. За несвоєчасне погашення кредиту позичальник сплачує банку подвійну процентну ставку від встановленої в п. 1.3 цього договору.

За несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. позичальник сплачує на вимогу банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,2% від суми простроченої заборгованості за процентами на рахунок банку (п. 8.1 кредитного договору).

Пунктом 9.1 кредитного договору в редакції додаткового договору від 17.10.2014 р. до договору про відкриття кредитної лінії від 26.12.2006 р. №729 визначено, що цей договір набуває чинності з дати його підписання сторонами та діє до 15.10.2015 р., а в частині невиконаних зобов'язань позичальника до повного та належного їх виконання.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 ГК України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

На виконання умов кредитного договору позивачем, на підставі заяв відповідача 1 від 27.12.2006 р. №15 та від 04.01.2007 р., було надано відповідачу 1 кредит у сумі 4356088,00 доларів США, що підтверджується меморіальними ордерами від 27.12.2006 р. №3574842 та від 04.01.2007 р. №3595740.

Вищезазначене свідчить про належне виконання позивачем своїх зобов'язань за договором в частині надання кредиту.

Як вказує позивач, за період дії кредитного договору відповідач 1 неналежним чином виконував свої зобовязання за договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за період з 27.12.2006 р. по 26.08.2015 р., у звязку з чим за відповідачем 1 утворилась заборгованість по строковому кредиту в сумі 4336588,00 доларів США, заборгованість по простроченому кредиту в сумі 1950,00 доларів США, заборгованість по строкових процентах у сумі 36862,99 доларів США, заборгованість по простроченим процентам у сумі 108182,66 доларів США.

23.07.2008 р. між відкритим акціонерним товариством Український професійний банк (найменування якого у подальшому змінено на публічне акціонерне товариство Український професійний банк) (банк), товариством з обмеженою відповідальністю Київський гуртовий ринок (позичальник) та товариством з обмеженою відповідальністю Київоблбуд-1 (поручитель) укладено договір поруки від 23.07.2008 р. №729-3 (зі змінами, внесеними додатковими договорами до договору поруки від 23.07.2008 р. №729-3) (далі договір поруки №729-3).

Відповідно до п. 1.2 договору поруки №729-3 поручитель бере на себе зобовязання в повному обсязі відповідати перед банком як солідарний боржник за договором про відкриття кредитної лінії від 26.12.2006 р. №729.

Пунктами 2.1, 2.2 договору поруки №729-3 визначено, що в разі повного або часткового невиконання позичальником зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії від 26.12.2006 р. №729 в передбачені договором строки, банк має право задовольнити свої вимоги за рахунок поручителя. Банк має право задовольнити свої вимоги за рахунок грошових коштів поручителя, а в разі їх недостатності звернути стягнення на інше майно і цінності поручителя в порядку, встановленому чинним законодавством України.

14.11.2011 р. між публічним акціонерним товариством Український професійний банк (банк), товариством з обмеженою відповідальністю Київський гуртовий ринок (позичальник) та товариством з обмеженою відповідальністю Лендінвест 3000 (поручитель) укладено договір поруки від 14.11.2011 р. №729-5 (зі змінами, внесеними додатковими договорами до договору поруки від 14.11.2011 р. №729-5) (далі договір поруки №729-5).

Згідно з п. 1.2 договору поруки №729-5 поручитель бере на себе зобовязання в повному обсязі відповідати перед банком як солідарний боржник за договором про відкриття кредитної лінії від 26.12.2006 р. №729.

В разі повного або часткового невиконання позичальником зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії від 26.12.2006 р. №729 в передбачені договором строки, банк має право задовольнити свої вимоги за рахунок поручителя. Банк має право задовольнити свої вимоги за рахунок грошових коштів поручителя, а в разі їх недостатності звернути стягнення на інше майно і цінності поручителя в порядку, встановленому чинним законодавством України (п. п. 2.1, 2.2 договору поруки №729-5).

15.11.2011 р. між публічним акціонерним товариством Український професійний банк (банк), товариством з обмеженою відповідальністю Київський гуртовий ринок (позичальник) та товариством з обмеженою відповідальністю Сітістейтсервіс (поручитель) укладено договір поруки від 15.11.2011 р. №729-6 (зі змінами, внесеними додатковими договорами до договору поруки від 15.11.2011 р. №729-6) (далі договір поруки №729-6).

Відповідно до п. 1.2 договору поруки №729-6 поручитель бере на себе зобовязання в повному обсязі відповідати перед банком як солідарний боржник за договором про відкриття кредитної лінії від 26.12.2006 р. №729.

Договором поруки №729-6 у п. п. 2.1, 2.2 визначено, що в разі повного або часткового невиконання позичальником зобов'язань за договором про відкриття кредитної лінії від 26.12.2006 р. №729 в передбачені договором строки, банк має право задовольнити свої вимоги за рахунок поручителя. Банк має право задовольнити свої вимоги за рахунок грошових коштів поручителя, а в разі їх недостатності звернути стягнення на інше майно і цінності поручителя в порядку, встановленому чинним законодавством України.

27.05.2015 р. між публічним акціонерним товариством Український професійний банк (банк), товариством з обмеженою відповідальністю Київський гуртовий ринок (позичальник) та ОСОБА_3 (поручитель) укладено договір поруки від 27.05.2015 р. №729-9 (далі договір поруки №729-9).

Пунктом 1.2 договору поруки №729-9 визначено, що поручитель бере на себе зобовязання в повному обсязі відповідати перед банком як солідарний боржник за договором про надання кредиту від 26.12.2006 р. №729.

Відповідно до п. п. 2.1, 2.2 договору поруки №729-9 у разі повного або часткового невиконання позичальником/поручителем зобов'язань за договором про надання кредиту від 26.12.2006 р. №729 в передбачені договором строки, банк має право задовольнити свої вимоги за рахунок поручителя. Банк має право задовольнити свої вимоги за рахунок грошових коштів поручителя, а в разі їх недостатності звернути стягнення на інше майно і цінності поручителя в порядку, який встановлений чинним законодавством України.

Згідно з п. 3.1 договору поруки №729-9 цей договір набуває чинності з 27.05.2015 р. та діє до 15.10.2015 р., але у будь-якому випадку до повного виконання позичальником та/або поручителем зобов'язань за вищевказаним кредитним договором та всіма додатковими договорами до нього.

27.05.2015 р. публічним акціонерним товариством Український професійний банк та товариством з обмеженою відповідальністю Київський гуртовий ринок підписано додатковий договір від 27.05.2015 р. до договору про надання кредиту від 26.12.2006 р. №729, згідно якого сторони дійшли згоди викласти п. 2.1 кредитного договору в новій редакції: « 2.1 Забезпеченням виконання позичальником своїх зобов'язань перед банком за цим договором є: порука та іпотека майна ТОВ «Київоблбуд 1» (договір поруки №729-3 від 23.07.2008 р., іпотечний договір від 23.07.2008 р., іпотечний договір від 18.11.2014 р.); порука та іпотека майна ТОВ «Лендінвест 3000» (договір поруки №729-5 від 14.11.2011 р. та іпотечний договір від 14.11.2011 р.); порука та іпотека майна ТОВ «Сітістейтсервіс» (договір поруки №729-6 від 15.11.2011 р. та іпотечний договір від 15.11.2011 р.); порука ОСОБА_3 (договір поруки №729-9 від 27.05.2015 р.).

Частинами 1, 2 ст. 553 ЦК України визначено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Таким чином, відповідачі 2-4 та ОСОБА_3 є солідарними боржниками щодо виконання відповідачем 1 грошових зобов'язань за кредитним договором у повному обсязі.

27.05.2015 р. поручителем ОСОБА_3 перераховано на рахунок позивача грошові кошти у сумі 4338538,00 доларів США в рахунок погашення кредиту за договором про відкриття кредитної лінії від 26.12.2006 р. №729 згідно договору поруки від 27.05.2015 р. №729-9 та перераховано грошові кошти у сумі 36850,16 доларів США в рахунок погашення процентів по кредиту за договором про відкриття кредитної лінії від 26.12.2006 р. №729 згідно договору поруки від 27.05.2015 р. №729-9, що підтверджується платіжними дорученнями в іноземній валюті або банківських металах від 27.05.2015 р. №7 та від 27.05.2015 р. №8, копії яких знаходяться в матеріалах справи.

28.05.2015 р. публічним акціонерним товариством Український професійний банк видано відповідачу 1 довідку від 28.05.2015 р. №11/5-02/501, згідно з якою кредитна заборгованість перед ПАТ «УПБ» по договору про надання кредиту №729 від 26.12.2006 р. за основним боргом та процентами повністю погашена 27.05.2015 р., в звязку з чим дія кредитного договору припинена.

Детально дослідивши матеріали справи, з метою встановлення суми заборгованості відповідача 1 за кредитним договором станом на 27.05.2015 р., судом перевірено розрахунок заявлених позивачем до стягнення сум заборгованості за кредитом та процентами за користування кредитом, за наслідками чого судом встановлено, що станом на 27.05.2015 р. сума неповернутого відповідачем 1 кредиту складала 4338538,00 доларів США, заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом складала 36850,16 доларів США. Вірність вказаних сум заборгованості відповідача 1 за кредитним договором станом на 27.05.2015 р. також підтверджується розрахунком позивача, доданим до позовної заяви.

Отже, 27.05.2015 р. поручителем ОСОБА_3 у повному обсязі повернуто суму наданого відповідачу 1 кредиту за кредитним договором та сплачено нараховані проценти за користування кредитом.

На підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 28.05.2015 р. №107, з 29.05.2015 р. розпочато процедуру виведення ПАТ Український професійний банк з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 29.05.2015 р. по 28.08.2015 р.; призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ Український професійний банк провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків ОСОБА_4

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на нікчемність договору поруки №729-9 та зазначає, що уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ Український професійний банк визнано нікчемним договір поруки від 27.05.2015 р. №729-9, укладений між позивачем, відповідачем 1 та ОСОБА_3, а оскільки недійсний правочин не створює юридичних наслідків, то заборгованість відповідача 1 за кредитним договором не погашена.

Як вбачається з витягу з протоколу №14 від 07.08.2015 р. засідання комісії з перевірки договорів (інших правочинів), 07.08.2015 р. комісією публічного акціонерного товариства Український професійний банк з перевірки договорів вирішено затвердити результати перевірки, якою виявлено правочини, що є нікчемними згідно ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а саме: договір поруки від 27.05.2015 р. №729-9, додатковий договір до договору про надання кредиту №729 від 26.12.2006 р. від 27.05.2015 р., всі документи за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів повязані з укладанням договору поруки від 27.05.2015 р. №729-9 та погашенням ОСОБА_3 заборгованості ТОВ «Київський гуртовий ринок» по договору про надання кредиту №729 від 26.12.2006 р. Приймаючи рішення про визнання нікчемним вказаних договорів, комісія посилалась на наявність підстав, визначених п. п. 5, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Листами від 11.08.2015 р. №01-10/3842 та від 11.08.2015 р. №01-10/3837 уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ Український професійний банк повідомила відповідача 1 та ОСОБА_3 про нікчемність договору поруки від 27.05.2015 р. №729-9, додаткового договору до договору про надання кредиту №729 від 26.12.2006 р. від 27.05.2015 р., всіх документів за операціями із застосуванням електронних платіжних засобів повязані з укладанням договору поруки від 27.05.2015 р. №729-9 та погашенням ОСОБА_3 заборгованості ТОВ «Київський гуртовий ринок» по договору про надання кредиту №729 від 26.12.2006 р.

У відповідь на лист уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ Український професійний банк від 11.08.2015 р. №01-10/3837 відповідачем 1 було надіслано позивачу лист від 03.09.2015 р. №03-0915, у якому відповідач 1 повідомляв про те, що не погоджується з визнанням договорів нікчемними та вважає їх належно укладеними та виконаними відповідно до вимог діючого законодавства України, оскільки законні підстави на визнання договорів нікчемними відсутні.

Згідно з абз. 4 п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 р. № 9 якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Частиною 1 ст. 216 ЦК України визначено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в ред. чинній на 27.05.2015 р., протягом дії тимчасової адміністрації уповноважена особа Фонду зобовязана забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною третьою цієї статті.

Як вже зазначалось, уповноваженою особою Фонду визнано договір поруки №729-9 нікчемним на підставі п. п. 5, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Згідно з п. п. 5, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в ред. чинній на 27.05.2015 р., правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з таких підстав: банк прийняв на себе зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до Закону України "Про банки і банківську діяльність"; банк уклав правочини (у тому числі договори), умови яких передбачають платіж чи передачу іншого майна з метою надання окремим кредиторам переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку.

Тобто, нікчемність правочинів, перевірку яких здійснює уповноважена особа Фонду на підставі даних пунктів ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», ставиться в залежність від того чи виникають у банку, при вчиненні правочину, зобовязання щодо забезпечення виконання грошових вимог у порядку іншому, ніж здійснення кредитних операцій відповідно до вказаного Закону (п. 5 ч. 3 ст. 38 Закону), а також чи було надано окремі переваги (пільги) виключно кредиторам банку під час вчинення правочину (п. 7 ч. 3 ст. 38 Закону).

Як встановлено судом, внаслідок укладення договору поруки №729-9 у позивача не виникло майнових зобов'язань за цим договором перед відповідачем 1 та ОСОБА_3, оскільки банк виступив кредитором по відношенню до відповідача 1 та ОСОБА_3 Оскільки виникнення зобовязання (застава, порука, гарантія, притримання, факторинг тощо) у банка є обовязковою умовою для визнання правочину нікчемним на підставі п. 5 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», чого внаслідок укладення договору поруки №729-9 не відбулось, то підстави для визнання уповноваженою особою Фонду зазначеного договору нікчемним на підставі п. 5 ч. 3 ст. 38 Закону відсутні.

Разом з тим, внаслідок укладення позивачем, відповідачем та ОСОБА_3 договору поруки №729-9, не було надано переваг (пільг) ОСОБА_3 перед іншими кредиторами позивача, оскільки у договору поруки №729-9 було закріплено умови, аналогічні договорам поруки №729-3, №729-5, №729-6.

Також судом взято до уваги те, що виконання ОСОБА_3 зобов'язань за договором поруки №729-9 та сплата на користь позивача 4338538,00 доларів США (погашення кредиту) та 36850,16 доларів США (погашення процентів) сприяла зменшенню факторів, що зумовили неплатоспроможність позивача.

Відповідно до витягу з протоколу №14 від 07.08.2015 р. засідання комісії з перевірки договорів (інших правочинів), ОСОБА_3 на момент укладення договору поруки №729-9 був кредитором позивача за відповідними депозитними договорами.

Проте, позивачем не надано суду жодних доказів того, що інші кредитори позивача також виявили бажання укласти договір поруки та виступити поручителем за кредитним договором, а позивач, відхиливши пропозиції таких кредиторів, надав перевагу саме ОСОБА_3 щодо укладення договору поруки.

Твердження позивача про те, що укладенням договору поруки №729-9 було надано переваги ОСОБА_3 перед іншими кредиторами оцінюються судом критично, оскільки жодних переваг перед іншими кредиторами позивача ОСОБА_3 не отримав, натомість у останнього виникли лише обовязки з виконання зобов'язань за кредитним договором.

Щодо тверджень представника позивача у судових засіданнях про те, що до ОСОБА_3 перейшли права кредитора за кредитним договором у звязку з виконанням ним зобов'язань за договором поруки №729-9, внаслідок чого ОСОБА_3 отримав певні переваги та пільги перед іншими кредиторами позивача, то такі твердження є помилковими з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 556 ЦК України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Таким чином, перехід прав кредитора у зобовязанні до поручителя, у випадку виконання ним зобовязання, забезпеченого порукою, прямо передбачений законодавством (ч. 2 ст. 556 ЦК України), що в свою чергу, не співвідноситься з положеннями пункту 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», яким закріплено таку умову нікчемності правочину, як надання кредитору переваг (пільг), прямо не встановлених для них законодавством чи внутрішніми документами банку. Крім того, права поручителя, передбачені ч. 2 ст. 556 ЦК України, не є перевагами (пільгами) в розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Враховуючи викладене, доводи позивача щодо нікчемності договору поруки № 729-9 у звязку з наявністю підстав, визначених п. п. 5, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» в ред. чинній на 27.05.2015 р., є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи.

Отже, судом встановлено, що договір поруки № 729-9 не є нікчемним з підстав, передбачених п.п. 5, 7 ч. 3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, у звязку з поверненням ОСОБА_3 у повному обсязі суми наданого відповідачу 1 кредиту за кредитним договором та сплатою нарахованих процентів за користування кредитом, кредитний договір припинив свою дію, а у ОСОБА_3 виникло право регресної вимоги до відповідача 1, відповідно до положень ст. 544 ЦК України.

Згідно зі ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Зважаючи на те, що недійсність договору поруки №729-9 прямо не встановлена законом та те, що в матеріалах справи відсутні докази визнання недійсним договору поруки №729-9 у судовому порядку, вказаний договір є правомірним в силу положень ст. 204 ЦК України.

На підставі викладеного вище, враховуючи погашення ОСОБА_3 заборгованості відповідача 1 за кредитним договором, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог про стягнення заборгованості по строковому кредиту в сумі 4336588,00 доларів США, заборгованості по простроченому кредиту в сумі 1950,00 доларів США та заборгованості по строкових процентах у сумі 36850,16 доларів США, у звязку з чим вказані вимоги задоволенню не підлягають.

Враховуючи те, що сума кредиту за кредитним договором та нараховані проценти за користування кредитом були сплачені ОСОБА_3 27.05.2015 р., то подальше нарахування позивачем процентів за користування кредитом з 28.05.2015 р. є неправомірним, у звязку з чим позовна вимога про стягнення процентів за користування кредитом у сумі 108195,49 доларів США задоволенню не підлягає.

Також позивачем заявлено вимогу про стягнення пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом у сумі 11830,67 доларів США, нарахованої за період з 02.06.2015 р. по 26.08.2015 р.

Зважаючи на те, що заборгованість відповідача 1 за кредитним договором у повному обсязі була погашена 27.05.2015 р., суд дійшов висновку про відсутність підстав для нарахування пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом та її стягнення з відповідачів 1-4, у звязку з чим вказана позовна вимога є безпідставною.

Враховуючи викладене позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 49 ГПК України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" у редакції, що діяла на момент звернення позивача з позовом до суду, від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Згідно з абз. 2 п. 4.5. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 р., у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору: якщо позов залишено без задоволення - судовий збір не стягується.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 33, 34, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Суддя О.О. Рябцева

Рішення підписано 02.12.2015 р.