ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" листопада 2015 р. Справа № 909/1017/15

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

Головуючого-судді: Данко Л.С.,

Суддів: Давид Л.Л.,

Кузь В.Л.,

При секретарі судового засідання: Кіт М.В.,

Розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, від 09.10.2015 р. (вх. № 01-05/4744/15 від 22.10.2015 р.),

на рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2015 року

у справі № 909/1017/15 (суддя Малєєва О.В.),

порушеній за позовом

Позивача: Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради,

м. Івано-Франківськ, Івано-Франківської обл.,

До відповідача: Івано-Франківского міського відділу УМВС України, м. Івано-Франківськ,

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:

Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, м. Івано-Франківськ,

Про: спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська та додатку до нього, в редакції, запропонованій Фінансовим управлінням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради.

За участю представників сторін:

від апелянта/позивача: не прибув;

від відповідача: не прибув;

від третьої особи: не прибув.

Права та обов'язки сторін визначені ст. ст. 20, 22, 27, 28 ГПК України. Заяв та клопотань про відвід суддів - не надходило.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями Львівського апеляційного господарського суду від 22.10.2015 року, справу № 909/1017/15 Господарського суду Івано-Франківської області розподілено головуючому судді Данко Л.С. та суддям: Галушко Н.А., Кузь В.Л.

Розпорядженням Голови Львівського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 р. (а.с. 79) внесено зміни у склад судової колегії з розгляду справи № 909/1017/15, замість судді Галушко Н.А. (перебування у відпустці) введено суддю Давид Л.Л.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 року поновлено апелянту встановлений для апеляційного оскарження строк по даній справі (а.с. 80), ухвалою суду від 26.10.2015 р. у справі № 909/1017/15 (а.с. 81-82) прийнято апеляційну скаргу Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, б/н від 09.10.2015 р. (вх. № 01-05/4793/15 від 22.10.2015 р.) до провадження та розгляд скарги призначено на 25.11.2015 року, про що сторони та третя особа були належним чином повідомлені рекомендованою поштою: апелянт/позивач - 30.10.2015 р. № 660 (а.с. 85) та особисто представником апелянта - 31.10.2015 р. № 709 (а.с. 86), відповідач - 29.10.2015 р. № 202 (а.с. 84), третя особа - 30.10.2015 р. № 969 (а.с. 83) (докази - оригінали повідомлень про вручення знаходяться в матеріалах справи).

В судове засідання, представник апелянта/позивача, не прибув, про причини не прибуття суд не повідомив, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, яке отримано Фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради - 30.10.2015 р. № 660 (а.с. 85) та особисто представником апелянта - 31.10.2015 р. № 709 (а.с. 86).

Апелянт/позивач на виконання п. 3 резолютивної частини ухвали суду від 26.10.2015 р. надіслав по-пошті Заяву (вх. № 01-04/7360/15 від 20.11.2015 р.) та долучив докази сплати ним судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку ( а.с. 101, 102, 103, 104).

Як вбачається з апеляційної скарги (а. с. 87-88), Скаржник просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2015 року по справі № 909/101715 ( п. 1-й прохальної частини апеляційної скарги). Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради задовольнити в повному обсязі (п. 2-й прохальної частини апеляційної скарги) та укласти договір про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Івано-Франківська між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради (76004, м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 21, ), Фінансовим управлінням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (м. Івано-Франківськ, вул. Дністровська, 28, ) та Івано-Франківським МВ УМВС України (м. Івано-Франківськ, вул. Бельведерська, 30, ) в редакції Фінансового управління (п. 3-й прохальної частини апеляційної скарги).

Представник відповідача в судове засідання не прибув, про причини не прибуття не повідомив, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, 29.10.2015 р. № 202 (а.с. 84), по-пошті надіслав до суду Відзив на апеляційну скаргу (вх. № 01-04/7020/15 від 09.11.2015 р. (а.с. 97-98), просить рішення місцевого суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення .

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача представник не прибув, вимог ухвали суду не виконав, про причини не прибуття не повідомив, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення, яке отримано 30.10.2015 р. № 969 (а.с. 83).

З огляду на наведене колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вимог ст. 98 ГПК України, про прийняття апеляційної скарги до провадження господарський суд виносить ухвалу, в якій повідомляється про час і місце розгляду скарги. Питання про прийняття апеляційної скарги до провадження або відмову у прийнятті до провадження апеляційний господарський суд вирішує не пізніше трьох днів з дня надходження апеляційної скарги.

Частиною першою ст. 102 ГПК України визначено, що апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Як уже було зазначено вище у цій постанові, ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.10.2015 року поновлено апелянту встановлений для апеляційного оскарження строк по даній справі, ухвалою суду від 26.10.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до провадження та розгляд справи № 909/1017/15 призначено до розгляду на 25.11.2015 р., про що сторони та третя особа, були, своєчасно, відповідно, 30.10. 2015 р. та 31.10.2015 р., належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи рекомендованою поштою згідно Інструкції з діловодства в господарських судах України (докази - оригінали повідомлень про вручення знаходяться в матеріалах справи)(а. с. 83-86).

Однак, апелянт, відповідач та третя особа повноважних представників в судове засідання не направили.

Відповідно до нормами чинного законодавства України не обмежено коло осіб, які можуть представляти особу в судовому процесі. Тому неможливість представників сторін та третьої особи бути присутнім у судовому засіданні не перешкоджає реалізації права учасника можливості скористатися правами ст. 28 ГПК України та ст. 244 ЦК України.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки, явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до приписів ст.ст. 67 та 77 ГПК України, відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 15 липня 2013 року по справі № 6/175(2010).

Крім того, в ухвалі суду від 26.10.2015 р. участь повноважних представників судом обов'язковою не визнавалася (а. с. 81-82).

Також колегія суддів вважає за необхідне зазначити, ухвалою суду від 26.10.2015 р., апелянта/позивача, відповідача та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, було зобов'язано подати апелянта: докази оплати судового збору за перегляд рішення місцевого суду в апеляційному порядку, довідку з ЄДРПОУ (п. 3 резолютивної частини ухвали); відповідача: письмовий, документально та нормативно обґрунтований відзив (заперечення) на апеляційну скаргу (п. 4 резолютивної частини ухвали), третю особу: письмовий, документально та нормативно обґрунтований відзив (заперечення) на апеляційну скаргу (п. 5 резолютивної частини ухвали), однак вимог ухвали третя особа не виконала.

Як вбачається з матеріалів даної справи, апелянт/позивач на виконання п. 3 резолютивної частини ухвали від 26.10.2015 р. по даній справі, надіслав по-пошті Заяву (вх. № 01-04/7360/15 від 20.11.2015 р. докази сплати судового збору за перегляд рішення місцевого суду в апеляційному порядку ( а.с. 101, 102, 103, 104).

Відповідач на виконання п. 4 резолютивної частини ухвали від 26.10.2015 р. надіслав Відзив на апеляційну скаргу (вх. № 01-04/7020/15 від 09.11.2015 р. (а.с. 97-98), просить рішення місцевого суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору вимог вищезазначеної ухвали суду не виконала.

Статтею 75 ГПК України визначено, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З огляду на наведене колегія суддів не вбачає підстав для відкладення розгляду апеляційної скарги по справі № 909/1017/15.

Відповідно до приписів ст. 101 ГПК України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування матеріального та процесуального законодавства, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду дійшла до висновку, що рішення господарського суду Івано-Франківської області від 22.09.2015 р. у справі № 909/1017/15 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2015 року у справі № 909/1017/15 (суддя Малєєва О.В.) відмовлено у задоволенні позову Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до Івано-Франківського міського відділу УМВС України про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська та додатку до нього (а.с. 71, 73-74).

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду Апелянт/позивач (Фінансовий відділ Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради) звернувся до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (а. с. 87-88), просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2015 р. у справі № 909/101715, прийняти нове рішення, яким позовні вимоги Фінансового управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради задовольнити в повному обсязі та укласти укласти договір про пайову участь замовників будівництва у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Івано-Франківська між Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради (76004, м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 21, ), Фінансовим управлінням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (м. Івано-Франківськ, вул. Дністровська, 28, ) та Івано-Франківським МВ УМВС України (м. Івано-Франківськ, вул. Бельведерська, 30, ) в редакції Фінансового управління.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що місцевим господарським судом при прийнятті рішення, порушено норми матеріального та процесуального права, так як місцевим суд при прийнятті рішення неповно досліджено зібрані докази, і як наслідок, неповно встановлено обставини у даній справі, відтак на думку апелянта, дане рішення згідно ст. 104 ГПК України підлягає скасуванню.

Вважає, що відповідачем в порушення норм Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не було укладено Договору про пайову участь та не сплачено пайовий внесок, однак, даний об'єкт згідно декларації про готовність об'єкта до експлуатації було здано.

Також апелянт в апеляційній скарзі звертає увагу суду на те, що місцевим судом взято до уваги ч. 9, ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», де визначено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовникам про його укладання, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію, однак суд, прийшов до висновку, що укладення спірного Договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська, в редакції запропонованій Фінансовим управлінням, після введення в експлуатацію суперечить вимогам даного закону. Апелянт з таким висновком місцевого суду не погоджується, оскільки вважає, що такий обов'язок було покладено на Відповідача, однак останній не звертався з відповідною заявою про укладення договору про пайову участь, у зв'язку із чим Апелянт/позивач змушений в судовому порядку звернутись із відповідним позовом до суду.

Крім того, апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до ч. 3, ст. 179 ГК України, укладення господарського договору є обов'язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов'язковим для суб'єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону, щодо обов'язковості укладення договору для певних категорій суб'єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.

Відтак, вважає, що відповідно до Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме п. 2, ст. 40 зазначено, що замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту, і в силу ч. 3, ст. 179 ГК України відповідач зобов'язаний укласти Договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста.

Також апелянт в апеляційній скарзі зазначає, що посилання місцевого суду на ч. 9 ст. 40 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» стосується обов'язку замовника будівництва, а не скаржника, яке зобов'язує в судовому порядку укласти такий договір, а так як відповідач, в строк визначений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» договір не уклав, то апелянт має повне право спонукати в судовому порядку до укладення такого договору, після введення об'єкта будівництва в експлуатацію.

Колегією Львівського апеляційного господарського суду встановлено, що Апелянт/позивач: Фінансове управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради відповідно до законодавства України створений за рішенням Івано-Франківської міської ради, є її виконавчим органом з делегованими повноваженнями, визначені у розділі 3 Положення про Фінансове управління, підзвітне і підконтрольне Івано-Франківській міській раді, підпорядковується у своїй діяльності Виконавчому комітету міської ради та Міському голові, що підтверджується п. 1.3. Положенням про Фінансове управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради (затвердженого рішенням Івано-Франківської міської ради № 71 - XI-IX сесії п'ятого демократичного скликання) (а. с. 36-40), місцезнаходження: п. і. 76019, м. Івано-Франківськ, вул. Дністровська, 28, є юридичною особою (п. 7.1. розділу 7 Положення), .

Відповідач: Івано-Франківський міський відділ УМВС України є юридичною особою, місцезнаходження юридичної особи: м. Івано-Франківськ, вул. Бельведерська, 30, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, є юридичною особою, за організаційно-правовою формою: орган місцевого самоврядування, йому присвоєно , місцезнаходження юридичної особи: 76018, Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул. Грушевського, 21.

Місцевим господарським судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що Листом № 2-15/392 від 20.07.2015 (а.с. 19) позивач направив відповідачеві пропозицію про укладення договору про пайову участь з двома примірниками проекту договору, додатком якого є розрахунок розміру пайової участі.

У вказаному листі позивач посилається на обов'язок відповідача взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста шляхом укладення відповідного договору, що передбачено ч. 2 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та п. 1.2 Положення "Про пайову участь замовників у створення і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста". Проект договору підписаний позивачем та третьою особою.

Направлення даної пропозиції про укладення договору підтверджується поштовою квитанцією № 307 від 26.08.2015 р. (а.с. 19/зворот).

Відповідач відповідь на дану пропозицію не надав, договір не підписав.

Відповідно до Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області за №ІФ55 від 14.07.2015, будівництво об'єкта - багатоповерхового житлового будинку з вбудованими приміщеннями громадського призначення за адресою м. Івано-Франківськ, вул. Бельведерська, 32 А, є завершеним, а об'єкт готовим до експлуатації (а.с. 22-25 та а.с. 48-53).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про те, що при вирішенні даного спору належить виходити з того, що загальний порядок укладання господарських договорів визначений у ст.181 ГК України.

В свою чергу, примусовий порядок укладення господарських договорів за рішенням суду регулюється ст. 187 ГК України та ст. 649 ЦК України, виходячи зі змісту яких і принципу свободи договору, переддоговірні спори поділяються на спори про спонукання до укладення договору, якщо одна зі сторін ухиляється від його укладення, та на спори з умов договору, коли сторони не врегулювали розбіжності щодо його умов. При цьому можливість розгляду судом цих спорів обумовлюється обов'язковістю договору (за державним замовленням, на підставі правового акту органу державної влади чи місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом).

Отже, необхідною підставою для укладення договору за рішенням суду є наявність відповідного переддоговірного спору між сторонами. При цьому, суди повинні виходити з вимог законодавства, яке є чинним на момент виникнення переддоговірного спору та його вирішення в судовому порядку.

З наведених доказів вбачається, що відповідний переддоговірний спір між сторонами виник в серпні 2015 року, коли позивач відповідно до вимог ст. 181 ГК України направив відповідачу проект договору.

Як передбачено ч. 2 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" (норми якого діяли на час виникнення спору, подання позову та його розгляду у даній справі), замовник, який має намір щодо забудови земельної ділянки у відповідному населеному пункті, зобов'язаний взяти участь у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури населеного пункту.

В свою чергу, в ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" визначено, що договір про пайову участь у розвитку інфраструктури населеного пункту укладається не пізніше ніж через 15 робочих днів з дня реєстрації звернення замовника про його укладення, але до прийняття об'єкта будівництва в експлуатацію.

Аналогічні вимоги закріплені в Положенні про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста, затвердженому в редакції рішення Івано-Франківської міської ради № 1231-38 від 18.10.2013, а саме: в пунктах 3.1., 7.3. Рішення.

На підставі наведених нормативно-правових актів позивач звернувся до відповідача із пропозицією укласти спірний договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста.

Проте вказаний об'єкт будівництва було прийнято в експлуатацію на підставі Декларації про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції в Івано-Франківській області за № ІФ55 від 14.07.2015 р.

За таких обставин, враховуючи приписи ч. 9 ст. 40 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", укладення спірного договору про пайову участь у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Івано-Франківська після введення об'єкта будівництва в експлуатацію суперечить вимогам названого закону.

Наведена правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 31.03.2015 р. по справі № 909/1072/14, та, зокрема, у постановах Вищого господарського суду України від 19.11.2012 року у справі № 5010/240/2012-22/9, від 06.03.2013 року у справі №5010/846/2012-3/40, від 17.07.2013 року у справі № 5010/1650/2012-6/31, а також зазначеної правової позиції дотримувався Львівський апеляційний господарський суд у постановах від 14.04.2015 р. по справі № 909/1242/14, від 26.11.2014 р. у справі № 909/1072/14 та від 11.06.2014 р. у справі № 909/1227/13, тощо.

Слід також зазначити, що апелянт/позивач в п. 1-му прохальної частини апеляційної скарги просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2015 р. у справі «№ 909/101715», однак справа за таким номером не є предметом оскарження апелянтом по суті апеляційної скарги.

За таких обставин колегія суддів, дослідивши подані сторонами докази, враховуючи вимоги діючого законодавства - не знайшла підстав для задоволення вимог позивача.

Інші доводи наведені в апеляційній скарзі до уваги не приймаються, так як вони не доведені належними та допустимими доказами.

Згідно ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, належними та допустимими доказами (ст. 34 ГПК України).

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Враховуючи все вищенаведене в сукупності, колегія суддів прийшла до висновку, рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 22.09.2015 року у справі № 909/1017/15 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Витрати зі сплати судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на апелянта/позивача у даній справі.

Керуючись ст.ст. 32 - 34, 43, 44, 49, 98, 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Івано-Франківської області від 22 вересня 2015 року у справі № 909/1017/15 - залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Витрати зі сплати судового збору за перегляд судового рішення в апеляційному порядку покласти на апелянта/позивача.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Матеріали справи повернути господарському суду Івано-Франківської області.

Головуючий суддя Данко Л.С.

Суддя Давид Л.Л.

Суддя Кузь В.Л.

В судовому засіданні 25.11.2015 р. оголошено вступну і резолютивну часини постанови. Повний текст постанови складено та підписано - 26.11.2015 р.