РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.12.2015Справа №910/29074/15

За позовомДочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"
до Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк"
прозобов'язання виконати умови договору
Суддя Підченко Ю.О.

за участю представників:

від позивачаЛещенко Н.С. (за довіреністю від 09.02.2015 р.)
від відповідачане з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" з позовною заявою до Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" про зобов'язання останнього виконати платіжні доручення.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.11.2015 р. порушено провадження у справі № 910/29074/15, розгляд справи призначено на 04.12.2015 р.

В судове засідання 04.12.2015 р. в судове засідання з'явився представник позивача, який підтримав заявлені вимоги, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання уповноваженого представника не направив, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та інші документи на підтвердження своєї правової позиції не подав, позовні вимоги не спростував. Про дату, час та місце судового засідання відповідач повідомлялися належним чином, що підтверджується відміткою на звороті ухвали про порушення провадження у справі та повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для всебічного, повного та об'єктивного розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу по суті за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

21.09.2011 р. між Публічним акціонерним товариством "Український інноваційний банк" (банк) Дочірнім підприємством "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (клієнт) укладено договір банківського рахунку № 3002 (далі - договір).

Відповідно до п. 1.1 договору банк відкриває клієнту рахунок та зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок № 3002 в національній валюті України, а також на інші поточні рахунки, відкриті згідно з заявою клієнта встановленої Національним банком України форми, грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно з п. 2.3.2 договору банк зобов'язаний своєчасно виконувати розрахунково-касові операції згідно з вимогами чинного законодавства.

Пунктом 2.2.1 договору встановлено, що клієнт має право самостійно розпоряджатися коштами на своїх рахунках, за винятком випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду у випадках, встановлених законом.

За твердженнями позивача, банком було порушено умови указаного договору шляхом невиконання платіжних доручень позивача, про причини чого останньому не відомо до цього часу.

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Судом встановлено, що 16.09.2015 р. позивачем було подано, а відповідачем зареєстровано платіжне доручення № 1047 від 16.09.2015 р. на суму 15 500,00 грн. з призначенням платежу "нарахування на заробітну плату та утримання з заробітної плати за серпень 2015 р.".

Також, 20.09.2015 р. позивачем було подано, а відповідачем зареєстровано платіжне доручення № 1048 від 23.09.2015 р. на суму 20 00,00 грн. з призначенням платежу "нарахування на заробітну плату та утримання з заробітної плати за серпень 2015 р.".

З наданої позивачем виписки по рахунку за 29.09.2015 р. слідує, що залишок на рахунку його становив 35 578,94 грн., тобто, суму коштів, достатніх для виконання указаних платіжних доручень.

Відповідно до п. 1.2 договору банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду нормативно-правовими актами та цим договором, а клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта згідно тарифів банку, які встановлюються банком.

Згідно з п. 1.3 договору платежі з рахунків клієнта банк здійснює в межах залишків коштів на цих рахунках на початок операційного дня.

Однак, незважаючи на достатній залишок грошових коштів на рахунку клієнта, в порушення умов договору банк не виконав платіжні доручення позивача.

Банк має право не виконувати розрахункові та супровідні документи, які оформлені з порушенням чинного законодавства. Повернення таких документів здійснюється не пізніше наступного дня з дня їх надходження до банку (п. 2.1.1 договору).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач взяті на себе зобов'язання за договором не виконав, перерахування коштів за наданими позивачем платіжними дорученнями не здійснив та мотивованої відмови із зазначенням підстав невиконання перерахування не надав, так само й не надав в матеріали справи доказів виконання платіжних доручень станом на час розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 1066 ЦК України, за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно ч. 3 ст. 1068 ЦК України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

У разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом (ст. 1073 ЦК України).

Обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом (ст. 1074 ЦК України).

Частина 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня.

Положеннями статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав.

Зважаючи на вищенаведене, враховуючи те, що матеріалами справи підтверджується наявність на рахунку позивача грошових коштів достатніх для виконання доручень про списання грошових коштів станом на момент їх подання, відповідачем не надано доказів на підтвердження виконання платіжних доручень позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору відповідно до положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк" (04053, м. Київ, вул. Смирнова-Ласточкіна, 10-а, ) виконати платіжне доручення № 1047 від 16.09.2015 р. шляхом перерахування з розрахункового рахунку Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" () № 3002 на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві № 2658, МФО 820019, грошових коштів у сумі 15 500,00 грн. з призначенням платежу "нарахування на заробітну плату та утримання з заробітної плати за серпень 2015 р.".

3. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство "Український інноваційний банк" (04053, м. Київ, вул. Смирнова-Ласточкіна, 10-а, ) виконати платіжне доручення № 1048 від 23.09.2015 р. шляхом перерахування з розрахункового рахунку Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" () № 3002 на рахунок Головного управління Державної казначейської служби України у м. Києві № 2658, МФО 820019, грошових коштів у сумі 20 000,00 грн. з призначенням платежу "нарахування на заробітну плату та утримання з заробітної плати за серпень 2015 р.".

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Український інноваційний банк" (04053, м. Київ, вул. Смирнова-Ласточкіна, 10-а, ) на користь Дочірнього підприємства "Київське обласне дорожнє управління" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 11-А, ) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. судового збору.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

Повне рішення складено: 04.12.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко