ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"30" листопада 2015 р. Справа № 911/1884/14

Суддя Антонова В.М., розглянувши скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Керч-Агент» на постанову відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ВП № 48461148 від 21.09.2015 про арешт коштів боржника у справі

за позовом Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Дельта-Лоцман»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керч-Агент»

про стягнення 14 557,42 дол. США

За участю представників:

від позивача не зявилися;

від відповідача не зявилися;

від відділу Державної виконавчої служби Радомишльського районного управління юстиції не зявилися.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Київської області від 31.07.2014 (суддя Антонова В.М.) у справі №911/1884/14 позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю Керч-Агент (98320, Автономна АДРЕСА_1, ідентифікаційний код: 35266740) на користь Державного підприємства Адміністрація морських портів України в особі філії Дельта-Лоцман державного підприємства Адміністрація морських портів України (54017, Миколаївська область, м. Миколаїв, Центральний район, вул. Лягіна, 27; ідентифікаційний код: 38728507) 14 072 (чотирнадцять тисяч сімдесят дві) дол. США 97 центів основного боргу, 183 (сто вісімдесят три) дол. США 50 центів пені та 3 409 (три тисячі чотириста девять) грн. 30 коп. судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

12.08.2014 був виданий наказ на виконання рішення господарського суду Київської області від 31.07.2014 у справі №911/1884/14.

10.11.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від Товариства з обмеженою відповідальністю Керч-Агент надійшла скарга №1024/15 від 06.11.2015 (вх. №308/15) на постанову ВДВС Печерського РУЮ у місті Києві.

Ухвалою господарського суду Київської області від 13.11.2015 розгляд скарги призначено на 30.11.2015.

20.11.2015 до канцелярії господарського суду Київської області від представника відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві надійшло заперечення на скаргу ТОВ «Керч-Агент» №5975 від 17.11.2015 (вх. №27732/15), згідно якого останній просив відмовити у задоволенні скарги у звязку з тим, що в законі відсутні вказівки на те, що арешт накладається в межах стягнутої з боржника суми, яке прийнято судом.

Представники сторін у судове засідання 30.11.2015 не зявились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду скарги були повідомлені належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції № 18 від 26.12.2011р. передбачено, що у випадку незявлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на те, що у відповідності до ст. 121-2 ГПК України незявлення в судове засіданні 30.11.2015 належним чином повідомлених представників позивача, відповідача та відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві не перешкоджає розгляду скарги на дії ДВС, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представників сторін та органу ДВС.

Згідно ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Статтею 124 Конституції та статтею 115 ГПК України передбачено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження.

Приписами статті 1 Закону України „Про виконавче провадження (далі Закон) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Відповідно до ст. 32 Закону заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; 2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; 4) інші заходи, передбачені рішенням.

Згідно п. 1, 2, 4, 6 ст. 52 Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

На кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт не пізніше наступного робочого дня з моменту їх виявлення. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до п. 2, 3, 4 ст. 57 Закону арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Копії постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника надсилаються не пізніше наступного робочого дня після її винесення боржнику та банкам чи іншим фінансовим установам або органам, зазначеним у частині другій цієї статті та органам, що ведуть Державний реєстр обтяжень рухомого майна. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 82 Закону рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або до керівника відповідного органу державної виконавчої служби вищого рівня чи до суду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Постановою відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві про арешт коштів боржника ВП № 48461148 від 21.09.2015 накладено арешт на кошти, що містяться на відкритих рахунках боржника, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, що належать боржнику ТОВ «Керч-Агент».

Суд встановив, що орган ДВС при винесенні постанови про арешт коштів боржника ВП № 48461148 від 21.09.2015 наклав арешт на кошти боржника на рахунках, без зазначення суми коштів, яка підлягає арешту.

Відповідно до п. 4.1.9 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5, на кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах та на зберіганні в банках чи інших фінансових установах, накладається арешт, про що виноситься постанова державного виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчими документами, виконавчого збору, витрат на організацію та проведення виконавчих дій та вказується номер рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту. Постанова підписується державним виконавцем та скріплюється печаткою органу ДВС.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про незаконність постанови державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ОСОБА_1 про арешт коштів боржника ВП №48461148 від 21.09.2015.

Відтак, оскільки відділом державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, не дотримано передбачених законом та Інструкцією заходів щодо накладання арешту на кошти, які знаходяться на рахунках боржника, а саме державний виконавець не зазначив суму, на яку накладається арешт та не доведено протилежного, суд дійшов висновку, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Керч-Агент» на постанову відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

З огляду на вищевикладене та керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Керч-Агент» на постанову відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ВП № 48461148 від 21.09.2015 про арешт коштів боржника задовольнити повністю.

2. Скасувати постанову відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві ВП № 48461148 від 21.09.2015 про арешт коштів боржника.

3. Копію ухвали надіслати сторонам по справі та відділу Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції.

Суддя В.М. Антонова