РІШЕННЯ

03 грудня 2015 року Справа № 913/1027/15

Провадження №16/913/1027/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Дружківська харчосмакова фабрика, м. Костянтинівка Донецької області

до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма ЛІА ЛТД, смт. Станиця Луганська Станично-Луганського району Луганської області

про стягнення 13 197 грн. 39 коп.

Суддя Шеліхіна Р.М.

Секретар судового засідання-помічник судді Павлова А.О.

У засіданні брали участь:

від позивача: ОСОБА_1В, довіреність від 16.11.2015 № б/н;

від відповідача: представник не прибув,

в с т а н о в и в:

Обставини справи: Товариство з обмеженою відповідальністю Дружківська харчосмакова фабрика (далі ТОВ Дружківська харчосмакова фабрика, позивач) звернулося до господарського суду Луганської області з позовом від 17.09.2015 до Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма ЛІА Лтд (далі ТОВ ВКФ ЛІА ЛТД, відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 13 197 грн. 39 коп. за договорм поставки від 30.08.2011 № 471.

Позивач, посилаючись на статтю 193 Господарського кодексу України (далі ГК України), статті 525, 526, 530, 692 Цивільного кодексу України ( далі ЦК України), обґрунтовує позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов укладеного сторонами у справі договору щодо своєчасної оплати товару.

Відповідач не забезпечив участь свого уповноваженого представника в судове засідання, хоча про час і місце судового розгляду справи повідомлявся. Відповідач позов не оспорив, доказів перерахування заборгованості не надав.

Представник позивача листом від 03.12.15 повідомив суд про переговори з відповідачем в телефонному режимі, в яких відповідач виказав намір укласти мирову угоду по даному спору, але позивач відмовив відповідачеві в укладенні мирової угоди і в судовому засіданні 03.12.15 підтримав позовні вимоги повністю.

Відповідно до ст.75 ГПК України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

В резолютивній частині ухвали від 23.11.15 по даній справі помилково вказано дату, на яку відкладено розгляд справи: вказано на 03.11.15 замість 03.12.15. Суд, керуючись приписами ст.89 ГПК України, з власної ініціативи виправляє описку, припущену в ухвалі суду по даній справі від 23.11.15. Вірним слід вважати текст пункту 1 резолютивної частини ухвали від 23.11.15 в такій редакції: «Розгляд справи відкласти на 03.12.15 о 10 год.50 хв.»

Між сторонами у справі укладено договір поставки від 30.08.2011 № 471, на підставі якого постачальник (позивач) зобов'язується передати згідно з умовами даного договору покупцю (відповідачу) товар продукти харчування за ціною, у кількості, по відповідній якості, вказаних в договорі та в додатках до договору, а покупець (відповідач) зобов'язується прийняти, оплатити товар в порядку та на умовах, встановлених даним договором протягом 30 календарних днів з дати отримання товарів в супермаркеті «Абсолют» (умови п.1.4 додатку до договору і п.3.2 договору,).

За своєю правовою природою вказаний договір є договором поставки і відповідає вимогам правового інституту поставки (ст.ст.265-267 ГК України) з відстрочкою платежу.

На виконання умов договору позивач поставив (відвантажив) відповідачу товар на суму 13197,39грн., а відповідач отримав продукцію за вказаним договором, але не оплатив товар. Дані обставини підтверджено накладними, в яких відображено дату поставки, вартість, тип і масу товару, особу вантажоотримувача відповідача (а.с.21-28).

Так, відповідач не оплатив товар у встановлені договором строки, у звязку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду, вказуючи про порушення відповідачем вимог закону і умов укладеного договору, і просить стягнути з відповідача борг в сумі 13197,39грн.

Враховуючи вищевикладене, повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали та обставини справи, вислухав представника позивача оцінивши надані позивачем докази своїх вимог до суті спору, їх належність, допустимість, достовірність кожного окремо і у сукупності без надання жодному доказу пріоритету або вищої сили, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно ст. 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктами у сфері господарювання, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського на користь іншого суб'єкта, або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати виконання обов'язку.

Відповідно до ст. 193 ГК України, ст.ст.525, 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до вимог закону і умов договору. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 610 Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України зобовязання повинно виконуватися у встановлений договором строк. З матеріалів справи договір поставки від 30.08.2011 № 471 - вбачається, що відповідач зобов'язується оплатити позивачу товар згідно з умовами даного договору за ціною, у кількості, по відповідній якості, вказаних в договорі, - протягом 30 календарних днів з дати отримання товару в магазин (умови п.1.4 додатку до договору і п.3.2 договору).

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами.

Позивач передав відповідачу товар на суму 13197,39грн., що належним чином в порядку ст.ст.33,34 ГПК України - довів суду позивач.

До матеріалів справи представником позивача надано накладні на суму 13197,39грн., які заповнені згідно з вимогами Закону України «Про фінансову звітність і бухгалтерський облік в Україні» (ст.ст.8,9) і містять дату поставки, перелік, ціну, вартість, кількість товару та назву,підписи особи постачальника - Товариство з обмеженою відповідальністю Дружківська харчосмакова фабрика (позивач) і назву, підписи особи власника товару (вантажоотримувача, платника) магазини «Абсолют», що є філіями Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма ЛІА ЛТД (відповідача).

Приписи 265-267 ГК України, ст.ст.655-692 ЦК України зобовязують відповідача виконати обовязок по оплаті продукції у відповідності до вимог закону та умов договору. Таким чином, позивач згідно з умовами договору та вимогами закону має право на стягнення боргу з відповідача в сумі 13197,39грн.

Відповідач отримав, але не оплатив продукцію, у звязку з чим у відповідача виник обовязок по оплаті товару в сумі 13197,39грн.

За таких підстав з відповідача слід стягнути борг в сумі 13197,39грн.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, 265-267 ГК України, ст.ст.655-692 ЦК України, керуючись статтями 22, 33, 34, 43, 44-49, 75, 82, 84, 85, 89 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма ЛІА ЛТД, смт. Станиця Луганська Станично-Луганського району Луганської області, вул. Леніна, 23, ід. код 20163224 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Дружківська харчосмакова фабрика, м. Костянтинівка Донецької області, вул..Леніна, 97, ід. код 31754195 суму боргу 13197,39грн., витрати на судовий збір в сумі 1218грн., видати наказ.

Рішення підписане 04.12.15

Суддя Р. Шеліхіна