РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.11.2015Справа №910/24805/15

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АХА Страхування»

до Житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний»

про стягнення 3 05372 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: Білоконь І.В.

від відповідача: Ільчишин О.В., Новодворська Т.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Стразова компанія АХА Страхування» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний» з позовом про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у сумі 3 053, 72 грн. Позовні вимоги обґрунтовані виплатою позивачем страхового відшкодування, у зв'язку з чим у нього виникло право регресної вимоги до відповідальної особи.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 21.09.2015 р. порушено провадження у справі № 910/24805/15 та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 21.10.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Розгляд справи переносився в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У процесі провадження у справі відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив, мотивуючи свої заперечення тим, що заявлені Приватним акціонерним товариством «Стразова компанія АХА Страхування» вимоги документально не підтверджені, оскільки акт огляду квартири від 28.08.2012 р., на який посилається позивач в обґрунтування позову, складений особою яка не є фахівцем та не є експертним.

Позивач подав пояснення по справі, у яких зазначає, що акт від 28.98.2012 р. складений представником відповідача та скріплений печаткою Житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний», в той час як акт від 29.08.2012 р., складений представником Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АХА Страхування» є оглядовим та містить відомості лише про ймовірну причину настання страхового випадку.

При цьому, позивач стверджує, що страховий випадок стався внаслідок невиконання відповідачем обов'язків по здійсненню капітального ремонту магістрального трубопроводу то своєчасного усунення всіх виявлених несправностей, що і призвело до аварійного залиття квартири страхувальника Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АХА Страхування».

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені вимоги та просив позов задовольнити.

Представник відповідач проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, оригінали яких оглянуто у судовому засіданні.

У судовому засіданні 23.11.2015 р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.02.2011 р. між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія АХА Страхування» та ОСОБА_4 укладено договір добровільного страхування майна громадян № 168-иг/11к, предметом якого є майнові інтереси останньої, пов'язані з володінням, розпорядженням і користуванням майном - однокімнатною квартирою загальною площею 29, 80 кв.м. АДРЕСА_1.

Відповідно до розділу 4 договору страховим випадком визнається, зокрема, втрата або ушкодження мана внаслідок дії води - аварій водопровідних, каналізаційних, опалювальних, протипожежних систем або інших гідравлічних систем, проникнення води або інших рідин із сусідніх помешкань (яків не належать страхувальнику).

Як зазначає позивач, 21.08.2012 р. у квартирі АДРЕСА_1 внаслідок протікання магістральної труби у перекритті між другим та третім поверхами сталось залиття, у зв'язку з ОСОБА_4 звернулась до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АХА Страхування» із заявою про виплату страхового відшкодування.

28.08.2012 р. комісією у складі голови Житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний», бухгалтера, двірника та сусідів квартири 3 та квартири АДРЕСА_4 складено акт огляду квартири 5 вказаного будинку, у якому зазначається про пошкодження внутрішньої стіни, внаслідок чого відклеїлись шпалери, а також зараження стіни грибком та наявність мокрих слідів на стелі, що сталось внаслідок протікання магістральної труби у перекритті між другим та третім поверхами.

В акті від 28.08.2012 р. також зазначається, що у зв'язку з протіканням стіна ванної кімнати та кухні потребує капітального ремонту.

Відповідно до акту огляду застрахованого об'єкту від 29.09.2012 р., складеного представником Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АХА Страхування», квартира АДРЕСА_1 ймовірно пошкоджена внаслідок несправності сантехніки в квартирі № 8.

Відповідно до страхового акту Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АХА Страхування» № 1.201.12.000.10 від 03.12.2012 р. належна до виплати ОСОБА_4 сума страхового відшкодування становить 3 053, 72 грн.

Платіжним дорученням № ДП00014685 від 04.12.2012 р. позивачем перераховано на користь ОСОБА_4 страхове відшкодування на суму 3 053, 72 грн.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач відзначає, що оскільки Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія АХА Страхування» здійснено виплату страхового відшкодування власнику застрахованого майна, до нього перейшло право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки. Оскільки метою створення житлово-будівельного кооперативу є утримання відповідного будинку, позивач вважає Житлово-будівельний кооператив «Ювілейний» відповідальним за настання страхового випадку та просить стягнути з нього збитки в межах фактично понесених витрат на виплату страхового відшкодування, щл становить 3 053, 72 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Положеннями ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Положеннями ст. 354 Господарського кодексу України за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до п. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з положеннями ст. 980 Цивільного кодексу України предметом договору страхування можуть бути, зокрема, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» встановлено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Страховим ризиком, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про страхування» визначається певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відтак, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія АХА Страхування» здійснено виплату страхового відшкодування власнику квартири АДРЕСА_1 на підставі договору добровільного страхування майна громадян № 168-иг/11к від 28.02.2011 р. у зав'язку із визнанням залиття вказаної квартири страховим випадком.

Тобто, страхова виплата у розмірі 3 053, 72 грн., здійснена позивачем у якості виконання договору № 168-иг/11к від 28.02.2011 р., яким врегульовано відносини Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АХА Страхування» та страхувальника - ОСОБА_4.

У відповідності до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно зі ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Водночас, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 Цивільного кодексу України необхідно довести такі факт: неправомірність поведінки особи; наявність шкоди; причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов'язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди, вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Зазначені висновки закріплені, зокрема, у постановах Верховного Суду України від 12.12.2014 р. № 6-168цс13 та від 19.08.2014 р. № 5011-74/2684-2012/3-51гс14 .

Тож, для відшкодування матеріальної шкоди слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка виникла у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки.

При цьому, суд наголошує, що за змістом наведених норм шкода відшкодовується за рахунок винуватої особи.

Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода - наслідком протиправної дії, в той час як відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування шкоди.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на акт від 28.08.2012 р., складений головою Житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний», бухгалтером, двірником та сусідами квартири 3 та квартири АДРЕСА_4.

Крім того, як зазначалось вище, в матеріалах справи міститься акт огляду застрахованого об'єкту від 29.09.2012 р., складений представником Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АХА Страхування».

У вказаних актах зазначається про наявність пошкоджень в квартирі АДРЕСА_1 внаслідок затоплення, що сталось через протікання магістральної труби у перекритті між другим та третім поверхами та сторонами у даній справі не заперечується.

В той же час, вказані акти не містять оригінали відомостей про особу, відповідальну за таке протікання та, відповідно, за його наслідки.

Між тим, суд відзначає, що визначення причин протікання труби, а також обсяг та розмір спричинених внаслідок такого протікання збитків потребує спеціальних знань та, відповідно, має визначатись фахівцем в галузі житлово-комунального господарства.

Водночас, доказів наявності у голови Житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний», бухгалтера, двірника та сусідів квартири 3 та квартири АДРЕСА_4 фахових знань та відповідної кваліфікації матеріали справи не містять.

При цьому, клопотань про призначення судової експертизи в межах даної справи від сторін не надходило.

Відтак, із наявних у справі доказів, суд не може дійти висновку, про наявність вини Житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний» у спричинення шкоди власнику квартири АДРЕСА_1.

Відповідно до Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 р. житлово-будівельний кооператив - юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об'єдналися на основі об'єднання їх майнових пайових внесків для участі в будівництві або реконструкції житлового будинку (будинків) і наступної його (їх) експлуатації; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3.7. Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17.05.2005 р. технічне обслуговування внутрішньобудинкових систем тепло-, водопостачання, водовідведення і зливової каналізації та витрати на виконання цих робіт здійснюються відповідно до законодавства.

У відповідності до приписів Закону України «Про житлово-комунальні послуги» забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил є житлово-комунальними послугами.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

За приписами ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» контроль за дотриманням стандартів, нормативів, норм, порядків і правил у сфері житлово-комунальних послуг здійснюють центральні органи виконавчої влади та інші уповноважені на це органи виконавчої влади, а також органи місцевого самоврядування відповідно до їхніх повноважень, які можуть залучати до своєї роботи житлово-будівельні кооперативи.

Розглядаючи даний спір по суті, суд відзначає, що позивачем не представлено доказів, які б свідчили, що утримання будинку по АДРЕСА_1 та надання житлово-комунальних послуг є безпосередньо обов'язком Житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний», а протікання труб у вказаному будинку сталось саме внаслідок невиконання останнім такої обов'язків.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Здійснивши оцінку наявних у справі доказів та встановлених судом обставин за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено, а матеріали справи не містять доказів, які б свідчили, що протікання магістральної труби у перекритті між другим та третім поверхами будинку по АДРЕСА_1 сталось внаслідок дій або бездіяльності Житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний», в той час як за правилами ст. 993 Цивільного кодексу України та. 27 Закону України «Про страхування» страховик, який виплатив страхове відшкодування, набуває право вимоги саме до особи, відповідальної за завдані збитки.

Інших обґрунтувань своїх вимог ніж ті, що наведені у позовній заяві, позивачем суду не надано.

Підсумовуючи вищевикладене, виходячи із заявлених вимог та наведених обґрунтувань, оскільки позивачем не доведено наявність вини саме Житлово-будівельного кооперативу «Ювілейний» у затопленні квартири АДРЕСА_1, суд вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача страхового відшкодування в порядку регресу та відмовляє у задоволенні позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 30.11.2015 р.

Суддя Пригунова А.Б.