УХВАЛА

30.11.2015Справа № 910/21584/15

Господарський суд міста Києва у складі судді Карабань Я.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2015 у справі № 910/21584/15,

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МАЙСТЕРЛІФТ"

до комунального підприємства "ДИРЕКЦІЯ З УПРАВЛІННЯ ТА ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ" Деснянського району м. Києва

про стягнення 76 870, 94 грн,

Представники сторін:

від позивача: Лелюх Л.П. (довіреність № б/н від 01.08.2015);

від відповідача/заявника: Максимова Я.С. (довіреність № 43-3826 від 08.09.2015),

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "МАЙСТЕРЛІФТ" (надалі - позивач/стягувач) звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до комунального підприємства "ДИРЕКЦІЯ З УПРАВЛІННЯ ТА ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ" Деснянського району м. Києва (надалі - відповідач/заявник/боржник), яким заявлено вимогу про стягнення з останнього заборгованості в сумі 76 870, 94 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.10.2015 позов задоволено повністю.

Стягнуто з комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт" суму основного боргу у розмірі 44 262, 76 грн, 3% річних у розмірі 1 680,77 грн, інфляційні втрати у розмірі 30 927, 41 грн та судовий збір у розмірі 1827, 00 грн.

03.11.2015 на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2015 у справі № 910/21584/15 судом видано наказ № 910/21584/15.

17.11.2015 комунальне підприємство "ДИРЕКЦІЯ З УПРАВЛІННЯ ТА ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ" Деснянського району м. Києва звернулося до Господарського суду міста Києва з заявою від 16.11.2015 про розстрочку виконання рішення від 19.10.2015 у справі № 910/21584/15.

В поданій заяві від 16.11.2015 про розстрочку виконання рішення від 19.10.2015 у справі № 910/21584/15 заявник просить розстрочити виконання зазначеного рішення суду до 20.02.2017 за таким графіком погашення боргу: до 29.01.2016 - 5 787, 46 грн; до 29.02.2016 - 5 787, 46 грн; до 31.03.2016 - 5 787, 46 грн; до 29.04.2016 - 5 787, 46 грн; до 31.05.2016 - 5 787, 46 грн; до 30.06.2016 - 5 787, 46 грн; до 29.07.2016 - 5 787, 46 грн; до 31.08.2016 - 5 787, 46 грн; до 30.09.2016 - 5 787, 46 грн; до 31.10.2016 - 5 787, 46 грн; до 30.11.2016 - 5 787, 46 грн; до 31.01.2017 - 5 787, 46 грн; до 20.02.2017 - 3 460, 96 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.11.2015 заява комунального підприємства "ДИРЕКЦІЯ З УПРАВЛІННЯ ТА ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ" Деснянського району м. Києва прийнята до розгляду, розгляд заяви призначено на 30.11.2015.

У судове засідання, призначене на 30.11.2015 представники сторін з'явилися та надали суду пояснення по суті вказаної заяви.

Представник заявника підтримав вимоги, викладені у заяві про розстрочку виконання рішення та просив суд задовольнити її в повному обсязі.

У зазначеній заяві боржник вказує, що підприємство не може сплатити одноразово суму, визначену у рішенні суду, зважаючи на наступне.

Як стверджує заявник, контрагенти останнього належним чином не виконують перед відповідачем грошові зобов'язання, що зумовило виникнення дебіторської заборгованості. Відповідач вживає заходи для стягнення коштів з контрагентів за рішеннями суду, стягує заборгованість з споживачів, що заборгували підприємству за надані послуги, та відповідні накази передаються і перебувають на виконанні у відділах державних виконавчих служб. У зв'язку з чим, за рахунок стягнень та добровільної сплати по судових наказах, відповідач має намір погасити заборгованість у справі № 910/21584/15.

Крім того, відповідач зазначає, що в підтвердження платоспроможності та виконання рішень суду, комунальному підприємству "ДИРЕКЦІЯ З УПРАВЛІННЯ ТА ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ" Деснянського району м. Києва розстрочено та виконуються рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/17097/15 та Деснянського районного суду міста Києва у справі № 754/8996/14-ц.

З огляду на викладене, як стверджує заявник, стягнення суми боргу за рішенням, без розстрочки виконання рішення суду, зумовить неможливість погасити заборгованості за іншими платежами, податками та зборами. Саме тому, відповідач вважає, що у випадку арешту його рахунків і майна це заблокує його господарську діяльність та унеможливить повне виконання ним боргових зобов'язань перед кредиторами і в майбутньому призведе до його банкрутства.

Представник позивача заперечив проти задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду від 19.10.2015 у справі № 910/21584/15 у зв'язку із ненаданням відповідачем належних доказів складного фінансового становища, у зв'язку з чим, як зазначає позивач, заява є необґрунтованою.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Відповідно до п. 7.1.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17 жовтня 2012 року N 9 (далі - постанова) розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. Розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Згідно з п. 7.2. постанови підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Виходячи з наведених вище обставин, норм процесуального права та роз'яснень господарського суду касаційної інстанції, суд зазначає таке.

По-перше, боржником не надано фінансової звітності, банківської інформації про рух коштів та іншої звітної та бухгалтерської документації, з якої суд міг дійти висновку про тяжкий фінансовий стан заявника.

По-друге, суд відзначає, що жодна з обставин, наведених боржником у заяві в її обґрунтування, не є тими виключними обставинами, які б давали підстави суду для розстрочки виконання рішення від 19.10.2015. Тобто боржником не наведено у заяві від 16.11.2015 жодної документально підтвердженої обставини, яка фактично унеможливлює виконання рішення суду від 19.10.2015.

Крім того, суд вказує на те, що до заяви боржника додано реєстр судових наказів, переданих до відділу державної виконавчої служби Деснянського районного управління юстиції у м. Києві відповідно до якого передано 175 наказів за якими на користь заявника будуть стягнуті грошові кошти у сумі 508 103, 58 грн.

При цьому суд зазначає, що положеннями ч. 1 ст. 42 та ч. 2 і ст. 218 Господарського кодексу України унормовано, що підприємництвом визнається самостійна, ініціативна та на власний ризик господарська діяльність, а відсутність у боржника необхідних коштів не може бути обставиною, що звільняє від господарсько-правової відповідальності за невиконання господарських зобов'язань.

Суд, вирішуючи питання щодо розстрочки виконання рішення суду від 19.10.2015 у справі № 910/21584/15, бере до уваги принцип рівності матеріальних інтересів обох сторін у справі та зазначає, що непогашення боржником заборгованості з моменту винесення рішення у даній справі та наявність інфляційних процесів у економіці держави за вказаний період часу порушує матеріальні інтереси позивача (стягувача), а також може призвести до негативних наслідків для нього.

По-четверте, боржником жодним чином не обґрунтовано необхідність розстрочки виконання рішення суду від 19.10.2015 у справі № 910/21584/15 на 13 місяців та не вказано механізму, за допомогою якого останній набуде змогу виконати вказане рішення в майбутньому згідно наданого графіку.

У зв'язку з викладеним, з наданих заявником документів не вбачається відсутність можливості у заявника одномоментно виконати рішення господарського суду міста Києва від 19.10.2015 у справі № 910/21584/15, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про розстрочку виконання вказаного рішення.

Керуючись ст. 121, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва про розстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 19.10.2015 у справі № 910/21584/15, за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МАЙСТЕРЛІФТ" до комунального підприємства "ДИРЕКЦІЯ З УПРАВЛІННЯ ТА ОБСЛУГОВУВАННЯ ЖИТЛОВОГО ФОНДУ" Деснянського району м. Києва про стягнення 76 870, 94 грн відмовити.

Суддя Я.А. Карабань