ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"05" листопада 2015 р. Справа № 911/3732/13

Господарський суд Київської області у складі судді Бацуци В. М.

при секретарі судового засідання Щур О. Д.

за участю представників учасників процесу:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність б/н від 14.05.2014 р.);

від відповідача: не зявились;

від органів Державної виконавчої служби: не зявились;

розглянувши матеріали справи

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю „Західбудінвест компані консалтинг, м. Київ

на постанову Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції, м. Вишгород

у справі № 911/3732/13

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю „Західбудінвест компані консалтинг, м. Київ

до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2, с. Демидів, Вишгородський район

про стягнення 12 350, 00 грн

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

20.07.2015 р. до канцелярії суду від позивача (стягувача) надійшла скарга б/н від 16.07.2015 р., у якій він просить суд визнати недійсною постанову Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції від 19.05.2015 р. ВП № 41856486 про повернення виконавчого документу стягувачеві.

В обґрунтування своєї скарги позивач зазначає, що дії Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції щодо винесення постанови ВП № 41856486 від 19.05.2015 р. про повернення виконавчого документу стягувачеві є неправомірними, а сама постанова державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції від 41856486 від 19.05.2015 про повернення виконавчого документу стягувачеві є незаконною, так як державним виконавцем не було вжито всіх передбачених Законом України „Про виконавче провадження, Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. „Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень, положеннями інших нормативно-правових актів, дій та заходів щодо розшуку майна боржника.

Ухвалою господарського суду Київської області від 23.07.2015 р. прийнято до розгляду скаргу ТОВ „Західбудінвест компані консалтинг на постанову Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у справі № 911/3732/13 за позовом ТОВ „Західбудінвест компані консалтинг до ФОП ОСОБА_2 про стягнення 12 350, 00 грн і призначено її розгляд у судовому засіданні за участю представників учасників процесу на 05.08.2015 р.

05.08.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 09.09.2015 р.

09.09.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 23.09.2015 р.

23.09.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 08.10.2015 р.

08.10.2015 р. у судовому засіданні представник Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у судовому засіданні надав документи, витребувані судом, та усні пояснення щодо своїх заперечень проти скарги, просив суд відмовити в задоволенні скарги відповідача повністю.

08.10.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 22.10.2015 р.

22.10.2015 р. перед судовим засіданням до канцелярії суду від позивача надійшли додаткові пояснення б/н від 22.10.2015 р., що долучені судом до матеріалів справи.

22.10.2015 р. за наслідками судового засідання судом винесено ухвалу, якою відкладено розгляд справи на 05.11.2015 р.

05.11.2015 р. у судовому засіданні представник позивача надав усні пояснення щодо обґрунтування своєї скарги, вимоги скарги підтримав, вважає їх обґрунтованими і правомірними та такими, що підлягають задоволенню з підстав, зазначених в скарзі.

Представник Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції у судове засідання не зявився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, документи, витребувані судом, надав.

Представник відповідача у судове засідання не зявився, хоча про судове засідання був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання суд не повідомив, документи, витребувані судом, не надав.

Відповідно до ст. 121-2 Господарського процесуального кодексу України неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд вважає, що вимоги скаржника є правомірними та визнаються такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Київської області від 11.12.2013 р. у справі № 911/3732/13 за позовом ТОВ „Західбудінвест компані консалтинг до ФОП ОСОБА_2 про стягнення 12 350, 00 грн позов задоволено повністю і присуджено до стягнення з ФОП ОСОБА_2 на користь ТОВ „Західбудінвест компані консалтинг 12 350, 00 грн попередньої оплати та судові витрати 1 720, 50 грн судового збору.

23.01.2014 р. на виконання вказаного рішення судом було видано відповідний наказ.

Постановою Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції від 07.02.2014 р. відкрито виконавче провадження ВП № 41856486 з примусового виконання наказу № 911/3732/13, виданого господарським судом Київської області 23.01.2014 р., за відповідною заявою б/н від 23.01.2014 р. ТОВ „Західбудінвест компані консалтинг про відкриття виконавчого провадження. Даною постановою боржнику ФОП ОСОБА_2 встановлено строк для добровільного виконання рішення суду до 14.02.2014 р. та постановлено, що при невиконанні рішення в наданий для самостійного виконання строк виконати його в примусовому порядку зі стягненням з боржника виконавчого збору та витрат, повязаних з провадженням виконавчих дій, і направити копію постанови направити сторонам виконавчого провадження.

08.02.2014 р. Відділом Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції здійснено запити № 3531631 та № 3531616 до Державної податкової служби України щодо рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, та джерел отримання доходів ФОП ОСОБА_2

10.02.2014 р. на запити № 3531631 та № 3531616 ДПС України надала відповіді № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції та повідомила про відсутність інформації щодо рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, та джерел отримання доходів ФОП ОСОБА_2

Згідно з Інформаційною довідкою № 53946958 від 14.04.2014 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманої Відділом Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції на відповідний запит, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відсутні відомості щодо нерухомого майна ФОП ОСОБА_2

Відповідно до відомостей МРЕВ ДАЇ, наданих на відповідний запит Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції, за боржником станом на 25.03.2014 р. зареєстровано наступні транспортні засоби: 1) КАМАЗ 5511, ДНЗ АІ 7657 АМ; 2) КАМАЗ 5511, ДНЗ АІ 9697 АН; 3) ВАЗ 2108, ДНЗ АІ 8192 СЕ; 4) MERCEDES-BENZ 308D, ДНЗ АІ 2203 СА; 5) BHG TT100, ДНЗ АІ 7448 ХР; 6) КАМАЗ 65201-012, ДНЗ АІ 2816 ЕІ.

Постановою Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції від 25.03.2014 р. про розшук майна боржника оголошено розшук майна, а саме наступних транпортних засобів, що належать боржнику: 1) КАМАЗ 5511, ДНЗ АІ 7657 АМ; 2) КАМАЗ 5511, ДНЗ АІ 9697 АН; 3) ВАЗ 2108, ДНЗ АІ 8192 СЕ; 4) MERCEDES-BENZ 308D, ДНЗ АІ 2203 СА; 5) BHG TT100, ДНЗ АІ 7448 ХР; 6) КАМАЗ 65201-012, ДНЗ АІ 2816 ЕІ.

Постановою Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції від 25.03.2014 р. про зупинення виконавчого провадження зупинено виконавче провадження з примусового виконання наказу № 911/3732/13, виданого господарським судом Київської області 23.01.2014 р., у звязку із оголошенням розшуку майна боржника.

Постановою Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції від 19.05.2015 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві повернуто стягувачу наказ № 911/3732/13, виданий господарським судом Київської області 23.01.2014 р., на підставі п. 7 ст. 47, 50 ЗУ „Про виконавче провадження.

Регулювання відносин, що виникають у звязку із виконанням судових рішень здійснюється Господарським процесуальним кодексом України, Законом України „Про виконавче провадження, Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. „Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень, іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 17 Закону України „Про виконавче провадження передбачено, що примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті;

2) ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних, кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

3) судові накази;

4) виконавчі написи нотаріусів;

5) посвідчення комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій;

6) постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

7) постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу;

8) рішення інших органів державної влади, якщо їх виконання за законом покладено на державну виконавчу службу;

9) рішення Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з ч. 1 ст. 19 цього ж закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону:

1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення;

2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист надійшов від суду на підставі ухвали про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду в порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 25 цього ж закону державний виконавець зобовязаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк предявлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і предявлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до пятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, повязаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Копії постанови про відкриття виконавчого провадження надсилаються не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржникові.

Статтею 27 цього ж закону передбачено, що у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

У разі якщо при відкритті виконавчого провадження державним виконавцем накладено арешт на майно та кошти боржника, боржник за погодженням з державним виконавцем має право у строк до початку примусового виконання рішення реалізувати належне йому майно чи передати кошти в рахунок повного або часткового погашення боргу за виконавчим документом. У разі продажу майна боржника покупець цього майна повинен внести кошти за придбане майно на рахунок органу державної виконавчої служби у строк до початку примусового виконання рішення. Після внесення покупцем коштів арешт з проданого майна боржника знімається за постановою державного виконавця.

У разі отримання документального підтвердження про повне виконання рішення боржником до початку його примусового виконання державний виконавець закінчує виконавче провадження в порядку, встановленому цим Законом. Виконавчий збір та витрати, повязані з організацією та проведенням виконавчих дій, у такому разі з боржника не стягуються.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 30 цього ж закону державний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 49 цього Закону;

повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 47 цього Закону;

повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав, - згідно із статтею 48 цього Закону.

Державний виконавець зобовязаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час відкладення провадження виконавчих дій або зупинення виконавчого провадження на період проведення експертизи чи оцінки майна, виготовлення технічної документації на майно, реалізації майна боржника, час перебування виконавчого документа на виконанні в адміністрації підприємства, установи чи організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця, які здійснюють відрахування із заробітної плати (заробітку), пенсії та інших доходів боржника. Строк здійснення зведеного виконавчого провадження обчислюється з моменту приєднання до такого провадження останнього виконавчого документа.

Відповідно до ст. 32 цього ж закону заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб;

2) звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Частиною 2 ст. 40 цього ж закону передбачено, що розшук боржника - фізичної особи, дитини, розшук транспортних засобів боржника здійснюють органи внутрішніх справ, а розшук боржника - юридичної особи та іншого майна боржника організовує державний виконавець. Розшук оголошується відповідно за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання, перебування, місцезнаходженням боржника чи місцезнаходженням його майна, або за місцем проживання (місцезнаходженням) стягувача.

Відповідно до п. 3. Інструкції про порядок взаємодії органів внутрішніх справ України та органів державної виконавчої служби при примусовому виконанні рішень судів та інших органів (посадових осіб), затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 607/56/5 від 25.06.2002 р., у виконавчому провадженні розшук громадянина-боржника, дитини або транспортних засобів боржника здійснюється органами внутрішніх справ у порядку, встановленому чинним законодавством України.

У разі їх виявлення органи внутрішніх справ у триденний термін з моменту виявлення повідомляють ініціатора розшуку про місце знаходження, а транспортні засоби боржника негайно затримують та доставляють на спеціальні майданчики чи стоянки тимчасового зберігання Державтоінспекції.

У відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 47 цього ж закону виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо:

7) боржник - фізична особа (крім випадків, коли виконанню підлягають виконавчі документи про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом чи іншим ушкодженням здоровя, у звязку з втратою годувальника, а також виконавчі документи про відібрання дитини) чи майно боржника, розшук яких здійснювався органами внутрішніх справ, не виявлені протягом року з дня оголошення розшуку.

Як вбачається із матеріалів справи, у матеріалах виконавчого провадження відсутні будь-які належні та допустимі докази вчинення Відділом Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції при виконанні наказу № 911/3732/13, виданого господарським судом Київської області 23.01.2014 р., всіх необхідних дій щодо організації розшуку відповідними органами внутрішніх справ транспортних засобів боржника, щодо направлення відповідним органам внутрішніх справ постанови державного виконавця про розшук майна, а саме транспортних засобів, боржника, а також відсутні будь-які належні та допустимі докази проведення та здійснення відповідними органами внутрішніх справ розшуку майна, а саме транспортних засобів, боржника, за відповідною постановою державного виконавця.

Отже, як вбачається із матеріалів справи та матеріалів виконавчого провадження ВП № 41856486, Відділом Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції всупереч положенням ст. ст. 40, 47 Закону України „Про виконавче провадження та відповідних положень Наказу Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. „Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень не було вчинено всіх необхідних дій щодо організації розшуку відповідними органами внутрішніх справ транспортних засобів боржника, не було вчинено дій щодо направлення відповідним органам внутрішніх справ постанови державного виконавця про розшук майна, а саме транспортних засобів, боржника, що виключає безпосереднє проведення та здійснення відповідними органами внутрішніх справ розшуку майна, а саме транспортних засобів, боржника у строк - протягом року з дня оголошення розшуку, а тому суд дійшов висновку, що державним виконавцем Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції передчасно та без відповідних правових підстав повернуто виконавчий документ стягувачеві на підставі п. 7 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України „Про виконавче провадження і відповідно постанова Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції від 19.05.2015 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні ВП № 41856486 була прийнята із порушенням положень Господарського процесуального кодексу України, Закону України „Про виконавче провадження, Наказу Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 р. „Про затвердження Інструкції з організації примусового виконання рішень, інших нормативно-правових актів і є такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Пунктом 9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України передбачено, що за змістом цієї статті ГПК скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), незалежно від того, якою саме особою подано скаргу, і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають обєктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо).

Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні статті 1212 ГПК під ознаки дій цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів.

У порядку згаданої статті ГПК до господарських судів оскаржуються й дії (бездіяльність) органів Державної виконавчої служби під час виконання рішень третейських судів, якщо виконавчі документи на примусове виконання таких рішень видано господарськими судами (розділ XIV1 ГПК).

Пунктом 9.13. цієї ж постанови передбачено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобовязує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, повязані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобовязати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Якщо під час розгляду скарги господарським судом буде виявлено порушення законності або недоліки в діяльності органу Державної виконавчої служби, учасників виконавчого провадження, суд має вжити заходів, передбачених частинами першою і другою статті 90 ГПК.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що обставини щодо неправомірних дій державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції щодо повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні ВП № 41856486 та щодо незаконності постанови Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції від 19.05.2015 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні ВП № 41856486, викладені у скарзі б/н від 16.07.2015 р. позивача (стягувача) - ТОВ „Західбудінвест компані консалтинг, були підтверджені у процесі розгляду скарги, а тому вимоги позивача (стягувача) про визнання їх відповідно неправомірними та недійсною, є законними і обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу б/н від 16.07.2015 р. (вх. № 176/15 від 20.07.2015 р.) Товариства з обмеженою відповідальністю „Західбудінвест компані консалтинг на постанову Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції задовольнити.

2. Визнати недійсною постанову Відділу Державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції від 19.05.2015 р. про повернення виконавчого документа стягувачеві у виконавчому провадженні ВП № 41856486.

Суддя В.М.Бацуца