ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" листопада 2015 р. Справа № 4350/5-12

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Барбашова С.В., суддя Білецька А.М. , суддя Слободін М.М.

при секретарі Кохан Ю.В.

за участю:

прокурора не зявився

представника Харківської міської ради - не зявився

представника КП "Харківводоканал" (стягувача) ОСОБА_1 (довіреність № 34/810 від 19.11.2015р.)

представника ДП "Завод ім. В.О. Малишева" (боржника) - ОСОБА_2 (довіреність № 17-16 від 04.08.2015р.)

представника Комінтернівського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції не зявився

розглянувши апеляційну скаргу Державного підприємства Завод імені ОСОБА_3, м. Харків (вх. №5060 Х/3) на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.04.2015р. у справі № 4350/5-12

по заяві Державного підприємства Завод імені ОСОБА_3, м. Харків

про визнання наказу по справі №4350/3-12 від 31 травня 2001р. таким, що не підлягає виконанню

за позовом Харківського міжрайонного природоохоронного прокурора в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м. Харків та Комунального підприємства "Харківводоканал" (правонаступник Державного комунального підприємства "Харківкомуночиствод", м. Харків)

до Державного підприємства "Завод ім. Малишева", м. Харків

про стягнення 4532489,17 грн.

орган ДВС - Комінтернівський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, -

ВСТАНОВИЛА:

08.04.2015р. Державне підприємство "Завод ім. В.О. Малишева" звернулось до господарського суду Харківської області із заявою в порядку частини 4 статті 117 Господарського процесуального кодексу України про визнання наказу Арбітражного суду Харківської області у справі № 4350/3-12 від 31.05.2001р. таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.04.2015р. (суддя Бринцев О.В.) у задоволенні заяви ДП "Завод ім. В.О. Малишева" про визнання виконавчого наказу таким, що не підлягає виконанню від 31.05.2001 р. № 4350/3-12 - відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятою судом першої інстанції ухвалою від 20.04.2015р., Державне підприємство "Завод ім. В.О. Малишева" звернулось до Харківського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій вважає дану ухвалу суду необґрунтованою, винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки, які викладені в ухвалі такими, що не відповідають обставинам справи. Заявник просить ухвалу господарського суду Харківської області від 20.04.2015р. по справі № 4350/5-12 скасувати та постановити нову ухвалу, якою визнати наказ Арбітражного суду Харківської області у справі № 4350/3-12 від 31.05.2001р. таким, що не підлягає виконанню у повному обсязі. Судові витрати ДП "Завод ім. В.О. Малишева" просить покласти на стягувача - КП "Харківводоканал".

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 23.06.2015р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Камишева Л.В., суддя Івакіна В.О., суддя Черленяк М.І.) ухвалу господарського суду Харківської області від 20.04.2015р. скасовано, прийнято нове рішення, яким заяву ДП "Завод імені ОСОБА_3" про визнання судового наказу від 31.05.2001р. у справі №4350/3-12 таким, що не підлягає виконанню, задоволено. Визнано наказ Арбітражного суду Харківської області наказ від 31.05.2001р. у справі №4350/3-12 таким, що не підлягає виконанню.

Не погоджуючись із прийнятою судом апеляційної інстанції постановою, Комунальне підприємство "Харківводоканал" звернулось до Вищого господарського суду України із касаційною скаргою.

Постановою Вищого господарського суду України від 07.10.2015р. по справі № 4350/5-12 касаційну скаргу КП "Харківводоканал" задоволено частково. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 23.06.2015р. у даній справі скасовано, а справу направлено на новий розгляд до Харківського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 28.10.2015р. апеляційну скаргу ДП "Завод імені ОСОБА_3", м. Харків на ухвалу господарського суду Харківської області від 20.04.2015р. у справі № 4350/5-12 прийнято до провадження та призначено до розгляду на 10 листопада 2015 р. о 15:30 год.

09.11.2015р. КП "Харківводоканал" надав суду відзив на апеляційну скаргу (вх. № 15130), в якому просить ухвалу господарського суду Харківської області від 20.04.2015р. по справі № 4350/5-12 залишити без змін, а апеляційну скаргу Державного підприємства "Завод імені ОСОБА_3" залишитити без задоволення, як необґрунтовану та безпідставну.

10.11.2015р. представником Державного підприємства "Завод імені ОСОБА_3" - ОСОБА_4 надано клопотання про долучення до матеріалів справи копій постанов ВГСУ по справам №49/176-08 від 22.09.2015р., №5023/088/11 від 08.10.2015р., №15/33-05 від 08.10.2015р., №5023/2126/11 від 13.10.2015р., №43/138-09 від 15.10.2015р.

Дане клопотання заявника - ДП "Завод імені ОСОБА_3" судом апеляційної інстанції задоволено, а надані ним документи долучено до матеріалів справи.

Харківський міжрайонний природоохоронний прокурор, Харківська міська рада та Комінтернівський відділ ДВС Харківського міського управління юстиції відзиви на апеляційну скаргу не надали. Їх представники в судове засідання не зявились, хоча судом вжито всіх необхідних заходів щодо належного їх повідомлення про день, час та місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомили.

Під час зясування обставин, що мають значення для розгляду апеляційної скарги, представники КП "Харківводоканал" та ДП "Завод імені ОСОБА_3" з метою правильного вирішення спору звернулись до суду із заявою про продовження строку вирішення спору за межами строків, визначених ст. 69 ГПК України на 15 днів та відкладення розгляду справи.

Ухвалою суду від 10.11.2015р. клопотання КП "Харківводоканал" та ДП "Завод імені ОСОБА_3" про продовження строку розгляду справи задоволено. Продовжено строк розгляду справи на 15 днів до 27.11.2015р. Розгляд справи відкладено на 26.11.15р. о 12:30 год. Зобов'язано Комінтернівський відділ державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції надати суду апеляційної інстанції актуальну інформацію з документальним підтвердженням щодо стану виконавчого провадження з виконання наказу арбітражного суду Харківської області № 4350/3-12. Викликано у судове засідання 26.11.2015р. представника Комінтернівського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції для надання пояснень.

25.11.2015р. уповноважений представник КП "Харківводоканал" надав суду клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів, зокрема інформацію по наказу господарського суду Харківської області від 31.05.2011р. по справі № 4350/3-12, копію запиту від 13.09.2004р. за №303юр до Харківського обласного управління юстиції відділу Державної виконавчої служби, копію листа №39447 від 30.11.2011р., копію постанови від 30.11.2011р. про закінчення виконавчого провадження. КП "Харківводоканал" повідомив суд, що вказані документи підтверджують залишок суми боргу за наказом господарського суду Харківської області від 31.05.2001р. по справі № 4350/3-12, який становить 662049,12 грн.

Дане клопотання КП "Харківводоканал" судом задоволено, а надані ним документи долучено до матеріалів справи.

Прокурор, представники Харківської міської ради та Комінтернівського відділу ДВС Харківського міського управління юстиції в судове засідання 26.11.2015р. не зявились, їх неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги ДП "Завод імені ОСОБА_3" за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши відповідність прийнятої господарським судом ухвали про відмову в задоволенні заяви ДП "Завод ім. В.О. Малишева" про визнання виконавчого наказу від 31.05.2001 р. № 4350/3-12 таким, що не підлягає виконанню, вимогам чинного законодавства, дослідивши матеріали справи та правильність застосування господарським судом норм матеріального та процесуального права, заслухавши пояснення уповноважених представників стягувача та боржника, які підтримали свої правові позиції у справі, розглянувши доводи апеляційної скарги та поданих на неї заперечень, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Державного підприємства Завод імені ОСОБА_3, м. Харків підлягає задоволенню, виходячи з наступних обставин.

Як свідчать матеріали справи, 31.05.2001р. на виконання рішення арбітражного суду від 31.05.2001р. по справі № 4350/3-12 видано наказ про стягнення з Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" на користь ДКП "Харківкомуночиствод" суми 2000611,08 грн. боргу, 114317,39 грн. індексації боргу і 547731,73 грн. підвищеного платежу.

08.04.2015р. Державне підприємство "Завод ім. В.О. Малишева" звернулось до господарського суду Харківської області із заявою (від 06.04.2015 р. № 1328/16) про визнання наказу Арбітражного суду Харківської області у справі № 4350/3-12 від 31.05.2001р. таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування даної заяви Державне підприємство "Завод ім. В.О. Малишева" посилається на те, що відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку", списання заборгованості (у тому числі з пені, штрафних та фінансових санкцій) відповідно до цієї статті здійснюється підприємствам оборонно-промислового комплексу відповідними суб'єктами господарювання, які здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, оптовим постачальником електричної енергії, підприємствами, що виробляють електричну енергію, а також суб'єктами господарювання, які постачають теплову енергію, надають послуги з водопостачання та водовідведення. На виконання вимог вищевказаного закону та в передбаченому порядку між КП "Харківводоканал" та ДП "Завод ім. В.О. Малишева" було підписано акт звіряння заборгованості з урахуванням штрафних санкцій, 3% річних, інфляції, судових витрат, індексації, що обліковувалась станом на 01.09.2012 р. і не сплачена станом на 30.10.2012 р. Узгоджена, зокрема, сума до списання кредитором становить 18570782,33 грн. Вказане, за твердженням заявника, враховуючи приписи пункту 4 частини 2 статті 2 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку", свідчить про те, що заборгованість боржника перед стягувачем у розмірі 18570782,33 грн., згідно акту звіряння заборгованості є списаною з дати підписання такого акту, а тому наказ суду від 31.05.2001р. у справі № 4350/5-12 слід визнати таким, що не підлягає виконанню. При цьому боржник зазначив, що факт списання заборгованості підтверджується рішенням господарського суду Харківської області від 18.01.2013 р. по справі № 5023/10655/11 та постановою Вищого господарського суду України по справі № 5023/10655/11 від 23.04.2013 р., якими вимоги стягувача до боржника в сумі 18570782,33 грн. відхилені під час розгляду справи про визнання банкрутом ДП "Завод ім. В.О. Малишева".

Ухвалою господарського суду Харківської області від 20.04.2015р. у задоволенні заяви ДП "Завод ім. В.О. Малишева" про визнання виконавчого наказу таким, що не підлягає виконанню від 31.05.2001 р. № 4350/3-12 було відмовлено з тих обставин, що заявником не підтверджено належними та допустимими доказами наявності правових підстав в обґрунтування цієї вимоги. При цьому, суд першої інстанції виходив з того, що судові рішення, зокрема рішення господарського суду Харківської області від 18.01.2013 року по справі № 5023/10655/11 та Постанова Вищого господарського суду України по справі № 5023/10655/11 від 23.04.2013 року не підтверджують факту списання заборгованості, стягнутої з боржника саме у даній справі № 4350/3-12.

Однак з даними висновками господарського суду не може погодитись колегія суддів апеляційної інстанції з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом.

Згідно з частиною 4 статті 117 Господарського процесуального кодексу України господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково. Якщо стягнення за таким наказом уже відбулося повністю або частково, господарський суд одночасно на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за наказом.

У пункті 3.3. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012р. за № 9 зазначено, що частина четверта статті 117 Господарського процесуального кодексу України містить підстави визнання наказу таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за заявами стягувачів або боржників, поданими в порядку зазначеної статті: 1) якщо його видано помилково; 2) якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин (наприклад, у разі скасування чи зміни в апеляційному або в касаційному порядку чи за результатами перегляду за нововиявленими обставинами рішення, на підставі якого наказ було видано, якщо на момент таких скасування чи зміни наказ ще не було виконано повністю або частково).

Матеріалами справи підтверджується, що Постановою Кабінету Міністрів України від 31.08.2011р. за № 993 "Деякі питання Державного концерну "Укроборонпром" підприємство боржника - ДП "Завод ім. В.О. Малишева" включено до складу Державного концерну "Укроборонпром".

Законом України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку" № 5213-VI від 06.09.2012р. (далі - Закон № 5213-VI) визначено, що цей Закон визначає комплекс економічних заходів, спрямованих на вирішення питань заборгованості та забезпечення стабільного розвитку державних підприємств оборонно-промислового комплексу, в тому числі казенних підприємств, які включені до складу Державного концерну "Укроборонпром" (далі - підприємства оборонно-промислового комплексу).

Статтею 2 цього Закону № 5213-VI врегульовано питання списання заборгованості за природний газ, електричну та теплову енергію, водопостачання та водовідведення державних підприємств оборонно-промислового комплексу.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 2 Закону № 5213-VI заборгованість (у тому числі встановлена судовими рішеннями та реструктуризована) з пені, штрафних та фінансових санкцій (3 % річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам оборонно-промислового комплексу на заборгованість за природний газ та послуги з його транспортування, теплову енергію, електричну енергію та надані послуги з водопостачання та водовідведення станом на 1 вересня 2012 року і не сплачені станом на дату набрання чинності цим Законом.

Із матеріалів справи вбачається, відповідач звернувся до суду з заявою про визнання наказу суду таким, що не підлягає виконанню на підставі пункту 2 статті 2 Закону № 5213-VI, яким передбачено, що підлягають списанню заборгованість (у тому числі встановлена судовими рішеннями та реструктуризована) з пені, штрафних та фінансових санкцій (3 % річних та індекс інфляції), які нараховані підприємствам оборонно-промислового комплексу на заборгованість за природний газ та послуги з його транспортування, теплову енергію, електричну енергію та надані послуги з водопостачання та водовідведення станом на 1 вересня 2012 року і не сплачені станом на дату набрання чинності цим Законом.

Заявник також послався на те, що факт списання заборгованості підтверджується рішенням господарського суду Харківської області від 18.01.2013р. у справі № 5023/10655/11 та постановою Вищого господарського суду України у справі № 5023/10655/11 від 23.04.2013р., якими вимоги стягувача до боржника в сумі 18570782,33 грн. відхилені під час розгляду справи про визнання банкрутом ДП "Завод ім. В.О. Малишева".

Частиною 2 статті 2 Закону № 5213-VI визначено, що списання заборгованості (у тому числі з пені, штрафних та фінансових санкцій) відповідно до цієї статті здійснюється підприємствам оборонно-промислового комплексу відповідними субєктами господарювання, які здійснюють постачання природного газу та електричної енергії за регульованим тарифом, оптовим постачальником електричної енергії, підприємствами, що виробляють електричну енергію, Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та її дочірніми компаніями (підприємствами), а також субєктами господарювання, які постачають теплову енергію, надають послуги з водопостачання та водовідведення (далі - учасники процедури списання), у такому порядку:

1) обсяг заборгованості (у тому числі реструктуризованої) визначається з урахуванням вимог законодавства з питань інвентаризації основних засобів, нематеріальних активів, товарно-матеріальних цінностей, коштів, документів та розрахунків і списується учасниками процедури списання у сумах, що обліковуються в бухгалтерському обліку таких учасників, враховуючи у тому числі суми пені, штрафних санкцій, 3 відсотки річних та індекс інфляції на дату списання;

2) для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обовязково входять керівник підприємства як голова комісії та головний бухгалтер і яка визначає обсяг та період виникнення заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів;

3) списання заборгованості проводиться на підставі взаємно погоджених актів звіряння учасників процедури списання, в яких зазначаються обсяг та період виникнення заборгованості, що підлягає списанню;

4) датою списання заборгованості є дата підписання взаємно погоджених актів звіряння учасниками процедури списання;

5) у разі якщо у статутному капіталі підприємства - учасника процедури списання 50 і більше відсотків акцій (часток, паїв) належить державі, взаємно погоджений акт погоджується органом, уповноваженим управляти таким підприємством.

За змістом пункту 2 частини 2 статті 2 Закону № 5213-VI для списання заборгованості кожен учасник процедури списання утворює комісію з питань списання заборгованості, до складу якої обов'язково входять керівник підприємства як голова комісії та головний бухгалтер і яка визначає обсяг та період виникнення заборгованості, що підлягає списанню, у розрізі контрагентів.

Отже зазначені комісії складають акти звіряння, а датою списання заборгованості є дата підписання взаємно погоджених актів звіряння учасниками процедури списання.

Наявними в матеріалах справи документальними доказами підтверджується створення на підприємствах КП Харківводоканал та ДП Завод ім. В.О. Малишева комісій щодо питань списання заборгованості, на підставі вимог Закону № 5213-VI.

На виконання вимог Закону № 5213-VI та в передбаченому ним порядку КП Харківводоканал та ДП Завод ім. В.О. Малишева було підписано акт звіряння заборгованості з урахуванням штрафних санкцій, 3% річних, інфляції, судових витрат, індексації, що обліковувалась станом на 01.09.2012р. і не сплачена станом на 30.10.2012р. Загальна сума, узгоджена кредитором до списання, становить 19053824,99 грн., проте, за вирахуванням судових витрат, які не підлягають списанню в силу приписів вказаного Закону № 5213-VI, сума, яка підлягає списанню становить - 18570782,33 грн.

Вказаний акт погоджено з органом управління майном ДП Завод імені ОСОБА_3 - ДК Укроборонпром, про що свідчить відповідний підпис та печатка на верхньому лівому куті акту.

Таким чином, враховуючи приписи пункту 4 частини 2 статті 2 Закону № 5213-VI заборгованість ДП Завод імені ОСОБА_3 перед КП Харківводоканал (правонаступником КП Харківкомуночиствод) у розмірі 18570782,33 грн. згідно акту звіряння заборгованості є списаною з моменту підписання такого акту.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що ухвалою господарського суду Харківської області від 27.12.2011р. порушено провадження у справі № 5023/10655/11 про банкрутство ДП Завод імені ОСОБА_3.

22.11.2012р. кредитор, КП Харківводоканал, звернувся до господарського суду Харківської області у межах справи про банкрутство ДП Завод імені ОСОБА_3 з заявою про визнання кредиторських вимог на загальну суму 18722634,67 грн., яка обґрунтована, зокрема, і заборгованістю за судовим рішенням у справі № 4350/3-12 (аркуші справи 76-85) в сумі індексації боргу в розмірі 114317,39 грн. та в сумі підвищеного платежу в розмірі 547731,73 грн.

При цьому, із наявного у справі детального обґрунтування заяви КП Харківводоканал про визнання кредиторських вимог вбачається, що станом на 27.12.2011р. сума боргу в розмірі 2000611,08 грн. за наказом № 4350/3-12 від 31.05.2001р. була погашена ДП Завод імені ОСОБА_3. Дана сума боргу в якості кредиторських вимог в межах справи про банкрутство № 5023/10655/11 стягувачем - КП Харківводоканал не заявлялася. Вказані обставини визнані та підтверджені уповноваженим представником КП Харківводоканал в судовому засіданні суду апеляційної інстанції 10.11.2015р. під час розгляду апеляційної скарги заявника.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.01.2013р. у справі №5023/10655/11 вимоги КП Харківводоканал у розмірі 18570782,33 грн. відхилені. Натомість вимоги у розмірі 151852,34 грн., які складаються з судових витрат, визнані та включені до реєстру вимог кредиторів до 4 черги.

Визнаючи кредиторські вимоги КП "Харківводоканал" в сумі 151852,34 грн., суд першої інстанції у справі №5023/10655/11 виходив з того, що зазначена сума заборгованості утворилась внаслідок сплати кредитором за подання позовів до суду та з тих сум, які були стягнуті з боржника за судовими рішеннями (судові витрати), тобто на які вимоги статті 2 Закону № 5213-VI не розповсюджуються.

Вказана ухвала набрала законної сили після перегляду її судами апеляційної та касаційної інстанції. При розгляді заяви КП "Харківводоканал", судами встановлено, що з моменту підписання акту відбулося списання заборгованості ДП "Завод імені ОСОБА_3" перед КП "Харківводоканал" в сумі 18570782,33 грн., відповідно до пункту 4 частини 2 статті 2 Закону № 5213-VI. ОСОБА_1 до цієї суми КП "Харківводоканал" та ДП "Завод імені ОСОБА_3" включено суму боргу за наказом від 31.05.2001р. по справі № 4350/3-12 в розмірі 662049,12 грн., що складається з суми індексації боргу в розмірі 114317,39 грн. та суми підвищеного платежу в розмірі 547731,73 грн.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Враховуючи встановлені обставини, а також з огляду на положення пункту 4 частини 2 статті 2 Закону № 5213-VI та статті 35 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку, що заборгованість КП "Харківводоканал" перед ДП "Завод імені ОСОБА_3" у розмірі 18570782,33 грн. є списаною в силу приписів Закону № 5213-VI з дня підписання акту - 30.10.2012р., і процедура списання не суперечить нормам вказаного Закону 5213-VI, а факт списання встановлений вищезазначеними судовими рішеннями.

Посилання КП Харківвводоканал на невідповідність акту звіряння заборгованості вимогам чинного законодавства, зокрема, Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність є безпідставними, оскільки вказаний акт підписаний сторонами - КП Харківводоканал та ДП Завод ім. В.О. Малишева та скріплений печатками їх підприємств. В силу приписів закону про списання, акт погоджений ДК Укроборонпром, скріплений печаткою ДК Укроборонпром. З цих обставин, зазначений акт є належним та допустимим доказом у справі на підтвердження списання суми заборгованості у розмірі 18570782,33 грн., факт списання коштів вже встановлений судовим рішенням, яке набуло законної сили і є обов'язковим до виконання.

Крім того, КП Харківвводоканал було надано суду апеляційної інстанції інформацію по наказу господарського суду Харківської області від 31.05.2011р. по справі № 4350/3-12, копію запиту від 13.09.2004р. за №303юр до Харківського обласного управління юстиції відділу Державної виконавчої служби, копію листа №39447 від 30.11.2011р., копію постанови від 30.11.2011р. про закінчення виконавчого провадження, зі змісту яких вбачається, що сума боргу за наказом господарського суду Харківської області від 31.05.2001 р. по справі 4350/3-12 згідно виконавчого провадження №2693936 стягнута частково у сумі 2000611,08 грн., а під час предявлення кредиторських вимог у справі №5023/10655/11 про банкрутство ДП "Завод імені ОСОБА_3", КП "Харківводоканал" до заяви про визнання кредиторських вимог № 215 від 22.11.2012р., було включено саме залишок суми боргу за наказом господарського суду Харківської області від 31.05.2001 р. по справі 4350/3-12, який становить 662049,12 грн. Втім, як було зазначено вище, вказана сума визнана судами списаною.

З урахуванням наведених вище доказів, обставин справи та норм права, колегія суддів встановила, що в даному випадку наявні всі правові підстави у розумінні приписів статті 117 Господарського процесуального кодексу України для визнання наказу Арбітражного суду Харківської області у справі № 4350/3-12 від 31.05.2001р. таким, що не підлягає виконанню, оскільки заявником - ДП Завод ім. В.О. Малишева доведено належними доказами відсутність обов'язку за вказаним наказом повністю, у зв'язку з його припиненням фактичним виконанням боржником (у частині суми 2000611,08 грн. боргу, який стягнуто згідно виконавчого провадження №2693936), та докази припинення згаданого обов'язку з причин факту списання сум 114317 грн. 39 коп. індексації боргу і 547731 грн. 73 коп. підвищеного платежу (всього в сумі 662049,12 грн.), що встановлений судовими рішеннями.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом України.

Заявником в даному випадку доведено, а судом апеляційної інстанції встановлено існування обставин, за наявності яких наказ Арбітражного суду Харківської області у справі № 4350/3-12 від 31.05.2001р. є таким, що не підлягає виконанню, відповідно до приписів статті 117 Господарського процесуального кодексу України, тому апеляційна скарга та заява Державного підприємства Завод імені ОСОБА_3, м. Харків (вих. № 1328 від 06.04.2015р.) про визнання наказу Арбітражного суду Харківської області у справі № 4350/3-12 від 31.05.2001р. таким, що не підлягає виконанню - підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 104 Господарського процесуального кодексу України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

В даному випадку неповне з'ясування господарський судом Харківської області всіх обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, а також неправильне застосування судом норм матеріального права, є підставою для скасування ухвали господарського суду Харківської області від 20.04.2015р. у справі № 4350/5-12 згідно пунктів 1 та 4 частини першої статті 104 Господарського процесуального кодексу України.

Частинами 4, 6 статті 49 Господарського процесуального кодексу України (зі змінами) передбачено, що стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує судовий збір за рахунок другої сторони; якщо суд апеляційної або касаційної інстанції чи Верховний Суд України, не передаючи справи на новий розгляд, змінює або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Пунктом 10 частини другої статті 105 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у разі скасування або зміни рішення у постанові суду апеляційної інстанції має бути зазначено про новий розподіл судових витрат.

Задовольняючи вимоги апеляційної скарги у повному обсязі, колегія суддів вирішила стягнути з КП Харківвводоканал на користь ДП Завод імені ОСОБА_3 609,00 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49, 99, 101, 102, пунктом 2 статті 103, пунктами 1, 4 частини 1 статті 104, статтями 105, 106, 110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Державного підприємства Завод імені ОСОБА_3, м. Харків задовольнити.

Ухвалу господарського суду Харківської області від 20.04.2015р. у справі № 4350/5-12 скасувати.

Задовольнити заяву Державного підприємства Завод імені ОСОБА_3, м. Харків вих. № 1328 від 06.04.2015р. про визнання наказу Арбітражного суду Харківської області у справі № 4350/3-12 від 31.05.2001р. таким, що не підлягає виконанню.

Визнати наказ Арбітражного суду Харківської області у справі № 4350/3-12 від 31.05.2001р. про стягнення з Державного підприємства Завод імені ОСОБА_3, м. Харків на користь Державного комунального підприємства каналізаційного господарства Харківкомуночиствод, м. Харків суми 2000611 грн. 08 коп. боргу, 114317 грн. 39 коп. індексації боргу і 547731 грн. 73 коп. підвищеного платежу таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Комунального підприємства "Харківводоканал" (61013, м. Харків, вул. Шевченка, 2, ) на користь Державного підприємства "Завод ім. В.О. Малишева" (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, 126, ) витрати по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги в сумі 609,00 грн.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Головуючий суддя Барбашова С.В.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Слободін М.М.