УХВАЛА

27.11.2015Справа № 910/12507/15

За заявоюКомунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва
провідстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 03.07.2015 року
у справі №910/12507/15
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт"
доКомунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва
простягнення 128 393,04 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:
від позивача: Лелюх Л.П. - представник за довіреністю
від відповідача (заявника):Максимова Я.С. - представник за довіреністю;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт" звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва про стягнення 128 393,04 грн.

Рішенням господарського суду міста Києва від 03.07.2015 р. у справі №910/12507/15 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт" до Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва задоволені. Вирішено стягнути з Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва (02217, м. Київ, вул. Закревського, буд. 15, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт" (04073, м. Київ, провулок Куренівський, буд. 17Ш, ) основний борг у сумі 82 151,04 грн., 3% річних у сумі 4 631,97 грн., інфляційні втрати у сумі 41 608,51 грн. та судовий збір у розмірі 2 567,86 грн.

13.11.2015 р. через відділ діловодства суду надійшла заява Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва, в якій заявник просить розстрочити виконання рішення господарського суду м. Києва від 03.07.2015 року по справі №910/12507/15, а саме шляхом оплати основного боргу у сумі 82 151,04 грн., 3% річних у сумі 4 631,97 грн., інфляційних втрат у сумі 41 608,51 грн. та судового збору у розмірі 2 567,86 грн. - до 28.12.2015 року.

Заява мотивована тим, що Комунальне підприємство "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва не має можливості виконати рішення суду у зв'язку зі складним фінансовим становищем.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 17.11.2015 р. розгляд заяви Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва про відстрочку виконання рішення призначено на 27.11.2015р.

Представник відповідача (заявника) безпосередньо в судовому засіданні 27.11.2015 р. за погодженням із стягувачем (представником позивача) в порядку ст. 22 ГПК України звернувся із заявою про уточнення, яка передбачає надання відстрочки виконання рішення Господарського суду м. Києва від 03.07.2015 року по справі №910/12507/15, із визначенням строку до 21.12.2015 року.

Розглянувши заяву Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва про відстрочення виконання рішення господарського суду міста Києва від 03.07.2015 р., заслухавши пояснення сторін, господарський суд встановив.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об'єднаннями на всій території України.

За приписом ст. 4-5, ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України.

Згідно з мотивувальною частиною рішення Конституційного Суду України №16-рп/2009 від 30.06.2009 р., виконання всіма суб'єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової держави.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (п. 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 р. Конституційного суду України по справі №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 3 мотивувальної частини рішення від 25.04.2012 р. Конституційного суду України по справі №11-рп/2012). Аналогічну позицію наведено в рішенні від 26.06.2013р. Конституційного Суду України по справі №1 7/2013.

Виходячи з того, що згідно із ст. 1 Конституції України Україна є правовою державою, обов'язковість виконання судових рішень є обов'язковою гарантією, дотримання якої є визначальним для утвердження авторитету України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і неупередженим судом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2004 р. по справі "Шмалько проти України" (заява №60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід'ємна частина "судового розгляду". У рішенні від 17.05.2005 р. по справі "Чіжов проти України" (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов'язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, передбаченої параграфом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З урахуванням викладеного, відповідно до вимог Конституції України судове рішення по справі №910/12507/15, яке набрало законної сили, є обов'язковим до виконання та має бути виконане.

Відповідно до ст. 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання, про що виноситься ухвала, яка може бути оскаржена у встановленому порядку.

При цьому, за змістом наведеної норми, відстрочення та розстрочення є правом, а не обов'язком суду, яке реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно з п. 7.1.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 р. відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом.

Пунктом 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012 р. встановлено, що підставою для відстрочки можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарського процесуального кодексу України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами розстрочки виконання рішення.

При цьому, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Статтями 4-3, 33 Господарського процесуального кодексу України встановлений принцип господарського судочинства, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 33 вказаного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

За приписами ст. 43 вказаного Кодексу господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи положення вказаних вище норм процесуального законодавства, при зверненні до суду з заявою про відстрочку виконання судового рішення заявником повинні бути доведені конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у встановлений строк.

Керуючись принципами повного та всебічного розгляду всіх обставин справи, з огляду на всі представлені заявником документи, суд дійшов висновку, що заява Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва від 13.11.2015 р. про відстрочення виконання рішення від 03.07.2015 р. підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вказувалось вище, в обґрунтування своїх вимог представник відповідача посилається на відсутність у Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва грошових коштів для оплати заборгованості перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Майстерліфт".

Заявником зазначено, що контрагенти відповідача належним чином не виконують перед боржником грошові зобов'язання, що зумовило виникнення дебіторської заборгованості. Відповідач вживає заходи для стягнення коштів з контрагентів. Також підприємство стягує заборгованість з і споживачів, що заборгували підприємству за надані послуги.

Отже, на думку заявника, вказані обставини та показники фінансового становища боржника свідчать про наявність ускладнень виконання судового рішення по справі, тобто є достатніми підставами для відстрочення його виконання до 21.12.2015 р.

Наразі на підтвердження своєї заяви відповідачем представлено до матеріалів справи Реєстр судових наказів переданих на виконання до ВДВС Деснянського РУЮ у м. Києві від 02.11.2015 року; копію рішення господарського суду м. Києва від 04.11.2015 року по справі №910/24558/15; копію ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 04.11.2015 року по справі №754/8996/14-ц; копію ухвали господарського суду м. Києва від 21.10.2015 року по справі №910/17097/15.

З представлених до матеріалів справи документів дійсно вбачається складне фінансове становище боржника.

При цьому, за твердженнями заявника, вказана заборгованість фактично виникла внаслідок кризових явищ в економіці України та зниження платоспроможності споживачів, що прямо впливає на прибутковість господарської діяльності відповідача.

Отже, враховуючи важке фінансове становище відповідача, а також те, що стягувач погоджується на відстрочку виконання рішення, суд вважає за доцільне заяву Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва про відстрочку виконання судового рішення задовольнити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 86, 121 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Комунального підприємства "Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду" Деснянського району м. Києва про відстрочку виконання рішення господарського суду міста Києва від 03.07.2015 р. по справі №910/12507/15 задовольнити.

2. Відстрочити виконання рішення господарського суду міста Києва від 03.07.2015 р. по справі №910/12507/15 шляхом оплати заборгованості у розмірі: - 82 151,04 грн. основного боргу; 41 608,51 грн. інфляційних втрат; 4 631,97 грн. 3% річних та 2 567,86 судового збору до 21.12.2015 року.

Суддя Ю.О. Підченко