ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

08 грудня 2015 року Справа № 904/4630/15
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М., - головуючого (доповідач у справі),
Коваленка В.М.,
Короткевича О.Є.,
розглянувши касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Бабушкінському районі ГУ ДФС у Дніпропетровській області
на ухвалувід 04.06.2015 господарського суду Дніпропетровської області
та ухвалувід 27.07.2015 Дніпропетровського апеляційного господарського суду
у справі№ 904/4630/15 господарського суду Дніпропетровської області
про банкрутство приватного підприємства "Булава-64", м. Дніпропетровськ
ліквідаторКоденець Г.Г., м. Дніпропетровськ
ВСТАНОВИВ:

31.10.2015 Державна податкова інспекція в Бабушкінському районі ГУ ДФС у Дніпропетровській області (далі - заявник) вдруге звернулася з касаційною скаргою одночасно на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2015 у справі №904/4630/15 про порушення провадження у справі про банкрутство та ухвалу Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.07.2015 про припинення апеляційного провадження за апеляційною скаргою заявника на вказану ухвалу суду першої інстанції.

Щодо ухвали суду першої інстанції від 04.06.2015 колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 107 ГПК України сторони у справі мають право подати касаційну скаргу на: ухвали місцевого господарського суду, зазначені в частині першій статті 106 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку та постанови апеляційного господарського суду, ухвалені за результатами апеляційного розгляду.

Отже, ухвали місцевих господарських судів можуть бути предметом касаційного оскарження лише після їх перегляду по суті в апеляційному порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала суду першої інстанції від 04.06.2015 в апеляційному порядку по суті не переглядалась, що позбавляє заявника процесуального права на її оскарження в касаційному порядку.

За таких обставин касаційна скарга у частині оскарження ухвали від 04.06.2015 не підлягає розгляду в порядку касаційного провадження в зв'язку з чим у її прийнятті необхідно відмовити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

Що стосується касаційної скарги в частині оскарження ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.07.2015, то у порушення вимог ст. 111 ГПК України до касаційної скарги заявником не надано доказів сплати судового збору, що є підставою для її повернення відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Також відповідно до п. 4 ч.1 ст. 111 ГПК України касаційна скарга подається у письмовій формі і повинна містити вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права. Тобто, в касаційній скарзі має викладатись зміст такого порушення з законодавчим обґрунтуванням порушених норм та з зазначенням конкретних статей та пунктів.

Як вбачається, мотивувальна частина касаційної скарги містить доводи та посилання на норми чинного законодавства, що стосуються виключно ухвали суду першої інстанції від 04.06.2015. Щодо ухвали суду апеляційної інстанції про припинення апеляційного провадження, то заявником взагалі не зазначено ні суті порушення, ні порушених або неправильно застосованих, на його думку, судом апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права.

Цитування в тексті касаційної скарги змісту норм чинного законодавства не визнається колегією суддів виконанням вимог ст. 111 ГПК України щодо необхідності зазначити порушені або неправильно застосовані судом норми матеріального чи процесуального права.

За таких обставин касаційна скарга у вказаній частині не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню на підставі п. 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Колегія суддів зазначає, що ухвалою Вищого господарського суду України від 20.10.2015 касаційна скарга вже поверталась заявнику з тотожних підстав. Проте вдруге звертаючись із касаційною скаргою з пропуском пропущеного процесуального строку та клопотанням про його відновлення, заявник не усунув жодного із встановлених судом касаційної інстанції недоліків та знову подав неналежно оформлену касаційну скаргу.

Зазначена обставина унеможливлює порушення касаційного провадження за такою скаргою та одночасно є безумовною підставою для відмови в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для касаційного оскарження.

У зв'язку з чим касаційна скарга заявника на ухвалу суду апеляційної інстанції підлягає поверненню також на підставі п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

На підставі наведеного та керуючись п. 1 ч.1 ст. 62, ст. ст. 53, 86, 107, 111, п.п. 4, 5, 6 ч. 1 ст. 1113, 11113 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити Державній податковій інспекції в Бабушкінському районі ГУ ДФС у Дніпропетровській області в прийнятті касаційної скарги в частині оскарження ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 04.06.2015 у справі № 904/4630/15.

2. Відмовити Державній податковій інспекції в Бабушкінському районі ГУ ДФС у Дніпропетровській області в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку для подання касаційної скарги в частині оскарження ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 27.07.2015 у справі № 904/4630/15.

3. Касаційну скаргу Державної податкової інспекції в Бабушкінському районі ГУ ДФС у Дніпропетровській області у вказаній частині повернути її заявнику.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич